Справа №519/1784/24
Провадження №1-кп/523/716/26
УХВАЛА

про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

19 січня 2026 року м.Одеса

Колегія суддів Пересипського районного суду міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченої (підсудної) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання вказаного прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, подане в межах розгляду кримінального провадження №0002446, внесеного до ЄРДР07.08.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, громадянки Українки, із вищою освітою, заміжньої, працевлаштованої на посаді начальника відділу бухгалтерського відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера управління соціальної політики Южненської міської ради Одеської області, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , нежитлове приміщення №266а, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

На розгляді Колегії суддів Пересипського районного суду м.Одеси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Прокурором ОСОБА_5 подано до суду письмове клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підсудної ОСОБА_7 , мотивуючи його тим, що остання обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічним позбавленням волі, з конфіскацією майна, тому вказана підсудна з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, може переховуватись від суду, що в сукупності свідчить про те, що ризик, передбачений ст.177 КПК України (зокрема, переховування від суду) на сьогоднішній час існує.

Заслухавши прокурора ОСОБА_5 на підтримку внесеного ним клопотання щодо продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вислухавши заперечення захисника ОСОБА_6 , який просив визначити заставу, з`ясувавши позицію підсудної ОСОБА_7 на підтримку свого захисника, дослідивши означене клопотання прокурора та перевіривши матеріали судового провадження, Колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як слідує з матеріалів провадження, ухвалою Колегії суддів від 24.11.2025 року відносно підсудної ОСОБА_7 продовжено застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 22.01.2026 року, включно, без визначення розміру застави.

Згідно з ч.ч.1, 2, 3 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого, а вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу, а за наявності клопотань суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу, наряду з іншим, є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або продовжувати злочинну діяльність.

З огляду на ст.178 вказаного Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.

За обвинувальним актом, ОСОБА_7 висунуте обвинувачення у скоєнні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, за кваліфікуючими ознаками: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинені громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, інформаційній безпеці України: надання представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України регламентовано, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як слідує з обвинувального акта та матеріалів судового провадження, незважаючи на те, що підсудна ОСОБА_7 раніше не судима; заміжня, офіційно працевлаштована на посаді начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності-головного бухгалтера УСПЗН Южненської міської ради Одеського району Одеської області; зі слів хронічними та психічними захворюваннями не страждає; забезпечена місцем реєстрації на території Одеської області та місцем проживання в м.Одесі; але вказана особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти основ національної безпеки України, що мало місце в умовах воєнного стану в державі і збройної агресії рф проти України.

В силу ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442-1 КК України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Наведені обставини через призму загрози призначення покарання у разі доведеності провини підсудної ОСОБА_7 в цьому кримінальному провадженні у виді позбавлення волі строком від п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, підтверджують актуальність передбаченого ст.177 КПК України і зазначеного у клопотанні прокурора ризику, а також об`єктивно доводить існування ризику можливого ухилення підсудної від суду, внаслідок чого, станом на теперішній час жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити належне виконання підсудною процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану, та запобігти означеним ризикам.

Отже, приймаючи до уваги викладене та виходячи із аналізу визначених в обвинувальному акті обставин інкримінованого підсудній ОСОБА_7 кримінального правопорушення, його характеру, суспільної небезпечності і наслідків кримінально-протиправного діяння, а також зважаючи на характеризуючі особу підсудної дані, Колегія суддів доходить висновку про те, що на даному етапі провадження жоден із більш м`яких запобіжних заходів до зазначеної підсудної не зможе забезпечити належне виконання нею процесуальних обов`язків в умовах воєнного стану та запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а відтак клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню.

Одночасно, дотримуючись справедливого балансу між інтересами суспільства і правами підсудної ОСОБА_7 на особисту свободу, враховуючи положення ст.ст.8-9, ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на характер і обставини інкримінованих підсудній діянь, тривалість її утримання під вартою, майновий і сімейний стан та наявність встановлених в судовому засіданні ризиків, передбачених ст.177 цього Кодексу, Колегія суддів вважає за необхідне одночасно визначити вказаній підсудній альтернативний вид запобіжного заходу в цьому кримінальному провадженні, - заставу, у розмірі, визначеному п.3 ч.5 ст.182 означеного Кодексу, а саме 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст.26, 31, 176-178, 182-183, 194, 199, 331, 369-372, Главою 18 КПК України, Колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_5 про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Продовжити застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 19.03.2026 року, включно.

Відповідно до ч.3 ст.183, ч.5 ст.182 КПК України, ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2026 рік», визначити розмір застави, як альтернативного виду запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підсудною ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч.7 ст.42 КПК України, - у розмірі 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 998 400 (дев`ятсот дев`яносто вісім тисяч чотириста) гривень.

Роз`яснити підсудній ОСОБА_7 , що згідно зі ст.182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з метою забезпечення виконання підсудною покладених на неї обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків, а застава може бути внесена як самою підсудною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), після чого підсудна звільняється з-під варти.

У разі внесення застави, покласти на підсудну ОСОБА_7 наступні обов`язки: повідомити суд про своє місце проживання та прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися за межі регіону за місцем проживання без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з громадянами рф; здати на зберігання до органів Державної міграційної служби паспорт для виїзду за кордон та інші будь-які документи, що надають право на виїзд з України чи в`їзд в Україну.

В силу ч.ч.8, 10 ст.182 КПК України, роз`яснити підсудній ОСОБА_7 , що у випадку звільнення з-під варти під заставу та якщо вона, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору, а у разі звернення застави в дохід держави суд вирішує питання про застосування до підсудної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ст.194 цього Кодексу.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та виконання покладених обов`язків у разі внесення застави, закінчується 19.03.2026 року.

Копії ухвали вручити під розписку підсудній ОСОБА_7 та направити для виконання до ДУ «Одеський слідчий ізолятор», а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження в порядку, передбаченому ч.2 ст.392 КПК України.

Головуючий - суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3