Справа № 486/1789/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2025 року слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Арбузинського районного суду Миколаївської області клопотання слідчого СВ ВП № 3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_8 , внесене в рамках кримінального провадження № 0000317 від 21 вересня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Питання, що вирішується ухвалою, і хто ініціює його розгляд

Слідчий СВ ВП №3 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області за погодженням із прокурором Южноукраїнського відділу Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області внесла на розгляд слідчого судді клопотання, у якому стверджує про необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, бо, мовляв, останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, про що поліція має достатню доказову базу, і одночасно існують ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, як то, переховування від органу досудового розслідування і суду, перешкоди кримінальному провадженню і учинення іншого кримінального правопорушення.

А більш м`які запобіжні заходи, із передбачених ч.1 ст. 176 КПК України, не здатні за таких обставин убезпечити кримінальне провадження від протиправних посягань підозрюваного.

Позиція учасників провадження із даного питання

В судовому засіданні, у якому розглядалось вказане клопотання, слідчий і прокурор його повністю підтримали та просили задовольнити.

Зокрема, заперечували проти обрання альтернативного запобіжного заходу у виді застави, бо у разі її внесення підозрюваним чи іншою особою, існуючі ризики можуть бути реалізовані.

Підозрюваний і захисник загалом поклались на розсуд суду при вирішенні даного питання.

Проте, просили визначити підозрюваному заставу з метою забезпечення можливості реалізації ним своїх прав у статусі підозрюваного.

Безпосередньо сам підозрюваний, зокрема, вказав, що свою провину у вчиненому визнає повністю і має намір співпрацювати із слідством.

Зазначив, що до кінця не розумів тяжкість правопорушення, у якому він зараз підозрюється, бо керувався наміром здобути кошти на весілля доньки.

Але зажадав би застосування більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного із утриманням під вартою, бо має міцні соціальні зв`язки, як то, матір похилого віку і дружину, із якими стабільно проживає у м. Кропивницькому.

Захисник підтримав позицію свого підзахисного і додав, що сторона обвинувачення дещо перебільшує із ризиком втечі, бо підозрюваний має зареєстроване місце проживання і сім`ю. Натомість наміру переховуватись чи іншим чином чинити перешкоди ходу розслідування не виявляє, бо надає показання, добровільно допустив поліцію до огляду автомобіля, розкаюється у скоєному.

Обставини, із яких виходить слідчий суддя при прийнятті рішення

У свою чергу, слідчий суддя, з`ясувавши позицію учасників провадження, з урахуванням положень КПК України, що регламентують вирішення питань щодо запобіжних заходів, проаналізувавши у системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення порушеного перед ним питання, обговоривши доцільність/недоцільність застосування найсуворішого із запобіжних заходів, можливість/неможливість дієвості менш суворих із них, керуючись законом, за своїм внутрішнім переконанням, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності і допустимості, і сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, установив таке.

І. Перевірка дотримання загальних правил застосування запобіжного заходу

ОСОБА_9 досудового розслідування, слідчий якого вніс клопотання на розгляд слідчого судді, знаходиться поза межами територіального юрисдикції Арбузинського районного суду Миколаївської області.

Але клопотання направлене на розгляд до цього місцевого суду на підставі ухвали Миколаївського апеляційного суду від 23 вересня 2025 року.

ІІ. Безпосередньо саме клопотання відповідає вимогам ч.1 ст. 184 КПК України у частині наявності у ньому короткого викладу обставин кримінального правопорушення; його правової кваліфікації із зазначення частини і статті КК України; викладу обставин, що дають підставу підозрювати особу, із посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини; посилання на ризики, зазначені у ст.177 КПК України із зазначенням обставин і доказів, які підтверджують вказані ризики; обґрунтування неможливості запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у тому числі й застави.

ІІІ. Копія клопотання і доданих до нього матеріалів вручена підозрюваному і захиснику із дотриманням строку, визначеного ч.2 ст. 184 КПК України, тобто не пізніше ніж за три години до початку розгляду клопотання.

ІV. До клопотання додані матеріали, передбачені ч.3 ст. 184 КПК України, у тому числі й протокол затримання від 21 вересня 2025 року, що відповідає вимогам ч.2 ст. 192 КПК України, бо підозрюваний був затриманий без ухвали слідчого судді.

V. Клопотання розглядається слідчий суддею у межах строку, передбаченого ст. 186 КПК України, бо підозрюваного було затримано 21 вересня 2025 року о 21 год. 54 хв.

VI. Розгляд клопотання здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого і його захисника, що відповідає вимогам ч.1 ст. 193 КПК України.

VII. Клопотань про допит свідків ніким не заявлено.

ІІ. Чи доведено наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_5 до правопорушення, пов`язаного з наркотиками

21 вересня 2025 року поліція зупинила автомобіль марки «Volkswagen» з державним номерним знаком НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 на 117 км автодороги «Благовіщенське Миколаїв» через порушення водієм правил користування ременем безпеки.

В ході оформлення порушення ПДР України водій повідомив про наявність у нього психотропних речовин.

Після чого провівши ряд слідчих дій, зафіксованих відповідними протоколами, поліція установила, що ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, незаконно придбав з метою збуту у невстановленої особи 168 згортків з вмістом психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, яку в подальшому зберігав при собі з метою збуту до моменту припинення цих дій поліцією.

Про таке слідство має у своєму розпорядженні ряд доказів, серед яких, зокрема, протокол огляду місця події від 21 вересня 2025 року із додатками до нього, із якого слідує, що підозрюваний добровільно видав згортки з вмістом психотропної речовини.

За висновком експерта від 22 вересня 2025 року вилучена у ОСОБА_5 кристалічна речовина містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP масою 3 6573 грам.

А двоє свідків у протоколах від 21 вересня 2025 року одностайно вказали на ОСОБА_5 як такого, що мав у своїй автівці речовини, обіг яких заборонено.

У зв`язку із цим поліція вилучила транспортний засіб, два мобільних телефони і добровільно видані згортки психотропної речовини, надавши їм постановою слідчого статусу речових доказів, бо підозрюваний використовував ці предмети для учинення правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин.

До того ж, в судовому засіданні підозрюваний підтвердив обставини, які слідство зафіксувало у своїх протоколах, у тому числі й щодо корисливого мотиву учинення правопорушення і мети збуту речовин, обіг яких заборонено.

Тож, аналіз сукупності цих доказів і обставин дає слідчому судді підстави об`єктивно вважати, що ОСОБА_5 причетний до злочину, пов`язаного з наркотиками.

Що, у свою чергу, вказує на обґрунтованість висунутої йому підозри, бо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрюваний міг вчинити інкриміноване йому кримінальне правопорушення.

Ураховуючи й те, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою імовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

ІІІ. Чи наявні достатні підстави вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

У цьому провадженні органом досудового розслідування заявлено про три ризики із числа передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) ризик переховування; 2) ризик перешкодити кримінальному провадженню; 3) ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

ІІІ.І. Щодо ризику переховування і втечі

Оцінюючи ризик переховування від слідства та суду, слідчий суддя враховує, зокрема, суворість покарання, яке загрожує особі у випадку визнання її винною.

Але як неодноразово зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях, ризик втечі не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна, і необхідність в утриманні під вартою відсутня. («Панченко проти Росії» (Panchenko v. Russia), § 106, «Летельє проти Франції», п. 43). Таким чином, сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосована до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

До таких факторів безпосередньо у цьому провадженні слідчий суддя відносить і особистість підозрюваного. Бо ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova («Бекчиєв проти Молдови»).

Хоч і встановлено, що підозрюваний має матір, дружину і повнолітню доньку, але відсутнє чітке переконання, що вони є для нього стримуючим фактором з огляду, знову ж таки, на строк загрожуючого покарання, яке передбачає у собі не тільки тривале позбавлення волі, а й конфіскацію майна підозрюваного.

Підозрюваний дійсно має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, втім, останнє знаходиться на значній відстані від місця розслідування.

Додатково у межах оцінки ризику втечі слідчий суддя враховує й обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_5 , та його поведінку до, під час і після припинення протиправного діяння.

Тому слідчий суддя, з огляду на об`єктивні обставини життя підозрюваного та у сукупності з даними про його репутацію у місці постійного проживання, вважає підтвердженим ризик втечі з досить високою ймовірністю його реального настання.

До цього ж, слідчий суддя враховує й фактичну ситуацію в Україні, а саме те, що з 24 лютого 2022 року відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час.

До обставин ризику втечі безумовно належить й військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях (пункт 8 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану, котрі відповідають критеріям офіційних згідно Рішення РС України № 23 від 05.08.2022).

ІІІ.ІІ. Стосовно наявності ризику перешкодити кримінальному провадженню

Наявність ризику перешкодити кримінальному провадженню слідчий суддя оцінює через призму можливості підозрюваним вчинити дії, які можуть ускладнити або унеможливити проведення досудового розслідування чи судового розгляду справи. Це включає в себе заходи, які спрямовані на приховування доказів, вплив на свідків, ухилення від виклику до слідчого чи суду. Загалом, усі дії, що перешкоджають встановленню істини та справедливому вирішенню справи.

Тут слідчий суддя бере до уваги те, що слідство на цей перебуває на його початковому етапі, слідчі дії тривають і спрогнозувати їх кількість і необхідний для них час фактично неможливо.

Наразі слідство має у своєму розпорядженні показання декількох свідків, як то, поліцейських і понятих, у той час, як перебіг протиправної діяльності підозрюваного може вказувати на наявність й решти свідків, від яких слідство ще не отримало необхідних для провадження даних.

А так само і наявність інших осіб, що причетні до злочинів, пов`язаних з наркотиками, у тому числі й осіб, у яких підозрюваний придбав їх.

Це створює ризик того, що підозрюваний з високою ймовірність може вплинути на них з метою схилення на свою користь, усвідомлюючи, зокрема, й тяжкість покарання, що загрожує йому у разі засудження.

Слідчий суддя, при цьому, виходить із встановленого КПК України порядку отримання показань від свідків на різних етапах кримінального провадження, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність того, що підозрюваний, не будучи обмеженим у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину, може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу, з метою їх спонукання до ненадання в суді показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення кримінальної відповідальності. Тобто, наявність ризику впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань та дослідження їх судом.

Так само підозрюваний може вжити заходів до знищення доказів, яких ще не має у слідства, наприклад, засобів зв`язку, за допомогою яких він учиняв дії, пов`язані з придбанням вилучених у нього речовин.

При цьому, підозрюваний проживає на значній відстані від місця провадження досудового розслідування, що може вплинути на його тривалість, у той час, як злочини, пов`язані з наркотиками, є вкрай небезпечними потребують найшвидшого реагування з боку поліції.

З огляду на таке, слідчий суддя визнає і цей ризик дійсним.

ІІІ.ІІІ. Щодо питання наявності ризику учинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя вважає, що установлений дійсний ризик впливу на свідків та /або спільників підозрюваного, апріорі, вказує й на дійсність ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Зокрема, стаття 386 КК України стосується перешкоджанню з`явленню свідка, потерпілого, експерта, примушуванні їх до відмови від давання показань чи висновку.

Водночас, підозрюваний пояснив, що роботи на час затримання не мав, мав потребу у коштах, що й спонукало його учинення протиправних дій.

До цього ж, слідчим суддею береться до уваги те, що підозрюваний не самостійно припинив злочинну діяльність, а через затримання його поліцією, що побічно вказує на можливість продовження ним злочинної діяльності.

Адже, якщо ю поліція не була вкрай ретельною, то підозрюваний міг би досягнути мети свого протиправного умислу.

Відповідно, слідчий суддя вважає наявними достатні підстави вважати і цей ризик реально підтвердженим.

Підозрюваний не має стабільних джерел існування і потребує коштів, що максимально вірогідно може спонукати його продовжити протиправні дії, з огляду й на те, що особи, у яких він придбав велику кількість PVP речовин слідством ще не установлені.

Слідчий суддя звертає увагу, що закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) й було використано для перевірки наявності ризиків, вказаних суб`єктом звернення у клопотанні.

Із цим заявлені у цьому провадженні ризики належить визнати доведеними.

IV. Інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу (ст.178 КПК України)

Відповідно до приписів ч.1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

Тож, слідчим суддею сукупно з усіма обставинами і фактами у справі про підозрюваного було враховано таке:

- підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровоград, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, пов`язаного з наркотиками, і на сьогодні про це є вагомі докази;

- у разі визнання підозрюваного винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому наразі інкримінується, йому загрожує покарання у виді позбавлення волі від 9 до 12 років з конфіскацією майна;

- підозрюваний є особою працездатного віку і має задовільний стан здоров`я, не має інвалідності, принаймні, протилежного не доведено;

- підозрюваний має зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання і сім`ю: матір пенсійного віку, дружину, повнолітню доньку;

- підозрюваний на момент затримання не мав постійного місця роботи та/або навчання;

- на момент вирішення питання про обрання запобіжного заходу достовірно не установлено зв`язків підозрюваного з кримінально налаштованими особами та/або угрупуваннями, але значну кількість небезпечних і заборонених до обігу речовин він придбав у якихось осіб; відомостей про інше кримінальне переслідування підозрюваного на цей час немає; так само як і про його систематичне притягнення до адміністративної відповідальності;

- достовірно про джерела доходу підозрюваного нічого не установлено, лише відомо, що на момент учинення інкримінованого йому правопорушення він працевлаштованим не був, потребував грошових коштів; про наявність у нього на праві власності майна та/або грошових коштів на рахунках інформації немає; автомобіль, який вилучила поліції належить дружині підозрюваного;

- підозрюваний раніше не судимий;

- чи застосовувались раніше до підозрюваного запобіжні заходи немає інформації; відсутні дані про наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

- майнової шкоди кримінальним правопорушенням, у якому підозрюється ОСОБА_5 , не завдано, розмір доходу не встановлено;

- інформації про наявність у підозрюваного доступу до зброї у слідчого судді немає.

Отже, слідчий суддя проаналізувавши у сукупності наведені вище обставини, доходить висновку про дійсність підстав для застосування запобіжного заходу, про який йдеться у клопотанні, з метою убезпечення цього кримінального провадження від неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, так як він обґрунтовано підозрюється у вчиненні на цей час тяжкого кримінального правопорушення і одночасно доведено, що існують ризики, передбачені п. 1,4,5 ч.1 ст. 177 КПК України, бо підозрюваний може переховуватись від слідства і суду, перешкодити кримінальному провадженню у будь який доступний йому спосіб, у тому числі й шляхом неявки за викликом слідчого/прокурора/суду, і вчинити інше кримінальне правопорушення.

V. Щодо питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є:

1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1 -4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене слідчий суддя у ракурсі установлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки та зможе запобігти ризикам, які передбачені статтею 177 КПК, та які були встановлені у цій справі.

Більш м`які запобіжні заходи, з огляду на особу підозрюваного, його моральність і репутацію, обставини учинення ним кримінального правопорушення, не зможуть убезпечити кримінальне провадження від настання установлених у цій справі ризиків.

Зокрема, особисте зобов`язання з урахуванням віддаленості місця проживання підозрюваного від місця досудового розслідування не зможе достатньо з високою вірогідністю гарантувати дотримання ним процесуальних обов`язків, а так само й не убезпечить свідків, у разі їх наявності, від можливого неправомірного впливу на них.

Задля застосування особистої поруки, то у слідчого судді не має на цей час відомостей, що існують визначені ст. 180 КПК України передумови для її застосування.

Домашній арешт у цьому провадженні, знову ж таки, з урахуванням обставин учиненого правопорушення та особи підозрюваного, не матиме достатньої убезпечувальної дії у цій ситуації. З урахуванням того, що відсутність стабільних джерел доходу у підозрюваного покладе тягар його утримання на інших осіб, але про їх спроможність гарантувати належну процесуальну поведінку підозрюваного і його утримання слідчий суддя не має достовірних даних.

Як наслідок, слідчий суддя констатує, що суб`єктом звернення із цим клопотанням повністю доведено, як наявність підстав для застсоування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, а саме: можливості переховуватись, перешкодити кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.

VI. Про заставу

Разом із цим, слідчий суддя вважає за необхідне обрати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у виді застави.

На підставі п.5 ч.4 ст. 183 КПК України слідчий суддя вправі не визначати розмір застави, але у цій справі встановлено, що підозрюваний дає показання, має сім`ю, не протидіє досудовому розслідуванню.

За правилами ч.4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом із цим, межі розміру застави установлені у частині п`ятій статті 182 КПК України.

Так, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п.3 ч.5 ст. 182 КПК України).

Тому слідчий судді, беручи до уваги обставини учинення кримінального правопорушення, реальність ризиків, із числа передбачених ст.177 КПК України, майновий і сімейний стан підозрюваного, вважає, що застава у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет» з 1 січня 2025 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб становить 3 028,00 грн.

Водночас, така застава, у разі її внесення, повинна убезпечити кримінальне провадження від установлених ризиків.

Отже, за наслідками розгляду внесеного на розгляд клопотання слідчий суддя приходить до висновку про його задоволення, однак із обранням альтернативного запобіжного заходу у виді застави.

Висновки

У цьому провадженні наявні підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а саме: обґрунтована підозра і ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а менш суворі запобіжні заходи не є достатньо дієвими у зв`язку з установленими обставинами, у тому числі й даними про особу підозрюваного.

Водночас, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь обмеження прав підозрюваного, так як неможливо досягти поставлених цілей іншими, менш обтяжливими способами і засобами, виходячи, зокрема, із сукупності фактів та інформації, що фігурують у цьому провадженні щодо особи підозрюваного, та обставин учиненого ним діяння, у тому числі й тяжкості інкримінованого йому правопорушення

Орган досудового розслідування має на меті убезпечити кримінальне провадження від недопустимої поведінки підозрюваного у його межах та у зв`язку із його існуванням, у тому числі й провести ефективне розслідування у розумні строки і за встановленою КПК процедурою. А таке через перебування підозрюваного на волі, з урахуванням його особи та у сукупності із обставинами учинення ним правопорушення, а так само і існуючими ризиками із числа передбачених ст. 177 КПК України, може бути важко досяжним, принаймні, на цьому етапі.

Відповідно, забезпечення кримінального провадження у спосіб, що запропонований у клопотанні, сприятиме виконанню завдань досудового розслідування у тому числі й визначених ст. 2 КПК України, серед яких є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З цих мотивів, керуючись ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182-184, 186, 196, 197 369-372, 376 КПК, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровоград, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 19 листопада 2025 року включно з утриманням його в державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор».

Визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу у розмірі 150 (сто п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 (чотириста п`ятдесят чотири тисячі двісіт) грн.00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Миколаївській області, рахунок отримувача UA0016294, банк отримувача - ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, , призначення платежу: залогові кошти на депозитний рахунок ТУ ДСА України від заставодавця (прізвище, ім`я, по батькові повністю), згідно ухвали слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24 вересня 2025 року по справі 486/1789/25 за ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному у цій ухвалі слідчого судді, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою у рамках цього кримінального провадження та, у відповідності до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населених пунктів м. Кропивницький без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, залежно від стадії кримінального провадження;

4) утриматися від спілкування зі свідками, окрім, як під час процесуальних (слідчих) дій;

5) здати при наявності на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави до 19 листопада 2025 року включно.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10