Провадження № 1-кп/761/3326/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000862 від 07.10.2021 за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Торез Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час перебуває під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор»,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч.3 ст.27, ст. 219; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.209 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.5 ст.27, ст.219; ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Димитров Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255; ч.3 ст. 212; ч.5 ст. 27, ч.3 ст.212; ч. 5 ст. 27, ст.219; ч.3 ст.209 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженки м. Донецьк, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255; ч. 3 ст. 212; ч.5 ст.27, ч. 3 ст. 212; ч. 5 ст. 27, ст.219; ч. 3 ст. 209 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Покровськ Донецької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255; ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.5 ст. 27, ст. 219 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні №0000862 від 07.10.2021, за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 212; ч.3 ст.27, ст. 219; ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст.209 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255; ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.5 ст.27, ст.219; ч. 5 ст. 27, ч.3 ст. 209 КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.255; ч.3 ст. 212; ч.5 ст. 27, ч.3 ст.212; ч. 5 ст. 27, ст.219; ч.3 ст.209 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 255; ч.5 ст. 27, ч.3 ст. 212; ч.5 ст. 27, ст. 219 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні звернувся із клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 з визначення розміру застави у межах 16 513 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для зміни запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо клопотання прокурора про продовження ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Звернувся до суду із клопотанням про зміну обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою шляхом зменшення застави до 1 000 000 грн. Мотивуючи своє клопотання, адвокат зазначив, що визначений судом розмір застави, з урахуванням способу та доходів життя обвинуваченого ОСОБА_8 , а також з урахуванням того, що на все майно, яке належить останньому та членам його родини, було накладено арешт, що унеможливлює використання арештованого майна як джерела для внесення застави, є непомірними, у нього відсутня можливість внесення такої суми застави, що жодним чином не корелюється із його статками. Крім того, зазначив, що зазначені прокурором у клопотанні ризики, є ідентичними з клопотаннями, зазначеними у продовженні строку дії обов`язків щодо інших обвинувачених, що свідчить про алогічність та необгрунтованість доводів прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_8 підтримав доводи свого захисника. Крім того, зазначив, що майно, яке можливо б було реалізувати з метою внесення застави, знаходиться на тимчасово окупованій території та знищене. Також в його сім`ї працює лише дочка, що з урахуванням наведених адвокатом доводів, унеможливлює внесення застави у розмірі, запропонованому прокурором. Вважає ризики, наведені прокурором, необгрунтованими.

Вислухавши думки всіх учасників судового провадження, вивчивши наявні матеріали судового провадження, додатково долучені документи, суд дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ухвали слідчого судді до обвинуваченого ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово був продовжений.

При цьому, ухвалою суду від 03.07.2025 обвинуваченому ОСОБА_8 було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у 16 513 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, аналізуючи питання наявності зазначених прокурором у клопотанні ризиків, суд приходить до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та даних про особу ОСОБА_8 , тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченому в разі визнання його винуватим, а також конкретні обставини кримінального провадження, свідчать про можливість невиконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, наведені обставини дають підстави вважати про наявність ризиків, що ОСОБА_8 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, представника потерпілого, інших обвинувачених у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Даних щодо неможливості перебування ОСОБА_8 під вартою за станом здоров`я суду не надано.

В той же час, судом враховується, що за повідомленнями начальника ДУ «Київський слідчий ізолятор», надісланих на адресу суду, обвинувачений ОСОБА_8 , перебуваючи під вартою, отримує необхідну медичну допомогу, в тому числі проводяться і відповідні медичні обстеження.

З огляду на вищевикладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання сторони захисту про визначення обвинуваченому ОСОБА_8 застави в розмірі 1 000 000 грн., суд приходить до наступного висновку.

Так, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, на будь-якій стадії кримінального провадження, тобто як на стадії досудового розслідування, так і на стадії судового провадження.

Застава у кримінальному провадженні вважається процесуальним примусом, який застосовується до обвинуваченого та накладає відповідні зобов`язання не тільки на обвинуваченого, а також на іншу особу, яка погодилась внести заставу за обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК, застава як вид запобіжного заходу полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків з умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України визначено право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого зокрема ст. 255 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 .

В той же час, враховуючи стадію кримінального провадження, термін перебування ОСОБА_8 під вартою, а також те, що останній раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень у сфері господарської діяльності, судом 03.07.2025 ОСОБА_8 було визначено заставу у розмірі 16 513 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Однак, з урахуванням наведених вище ризиків, фактичних обставин кримінального провадження, суми спричиненої шкоди у кримінальному провадженні, стадії розгляду судового провадження, даних, зазначених прокурором у клопотанні про те, що ОСОБА_8 має паспорт громадянина рф, два паспорти для виїзду за кордон та у період дії воєнного стану на території України тридцять разів здійснював перетин державного кордону на підставі пенсійного посвідчення про інвалідність, володіє значними фінансовими активами, та усвідомлюючи тяжкість покарання за інкриміновані кримінальні правопорушення, може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності, а тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави до 1 000 000 грн.

Однак, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від суду, буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, якесь бажання сховатися, а також враховуючи майновий, сімейний стан та інші дані, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_8 та його спосіб життя, а також те, щоб розмір міг у повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що застава в розмірі 10000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Водночас, враховуючи доведені прокурором обставини, у випадку внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 314-316, 334, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 .

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_8 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 до 23 листопада 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_8 заставу в 10 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 30 280 000 гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави отримувач: ТУДСАУ в місті Києві, , МФО: 820172, Банк: Державна казначейська служба України м.Київ р/р UA1012089. Призначення платежу: застава за ОСОБА_8 згідно ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 25.09.2025 у справі № 757/17986/25-к внесені (П.І.Б. особи, що вносить заставу), згідно квитанції від (дата та № квитанції).

Документ, що підтверджує внесення застави, надається суду, а також адміністрації СІЗО.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у вигляді застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_8 у разі внесення застави, такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, а в разі неможливості з`явитися з поважних причин заздалегідь про це повідомити суд;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не відлучатися за межі населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 з приводу обставин кримінального провадження, а також з іншими обвинуваченими у позапроцесуальний спосіб;

- здати на зберігання прокурору свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_8 , що в разі внесення застави у встановленому в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, що підтверджує внесення застави на розрахунковий рахунок ТУДСАУ в місті Києві, повинен бути наданий уповноваженій посадовій особі Державної Установи «Київський слідчий ізолятор», яка негайно повинна здійснити розпорядження про звільнення обвинуваченого з-під варти і повідомити усно та письмово суд.

В разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин або не повідомить про причини неявки, застава звертається в дохід держави, зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом для використання судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя