У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/11444/25

№ 1-кп/183/2510/25

14 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003492 від 01 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

в с т а н о в и в :

16.11.2025 року до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання прокурора Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003492 від 01 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтоване наступним.

Слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Луганській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003492 від 01.10.2013,за фактом таємного викрадення, у період з 22.09.2013 по 26.09.2013, невстановленою особою майна (електроінструментів), що належить ОСОБА_5 , пов`язаного з проникненням до іншого володіння особи дачного будинку,розташований за адресою: АДРЕСА_1 ,за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого,ч. 3 ст. 185 КК України.

В ході першочергових слідчих дій, слідчим проведено огляд місця події, задокументовано обстановку місця вчинення кримінального правопорушення.

Під час досудового розслідування допитано потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив, що у нього є дачний будок № 250 в садовому товаристві «Зоря-2, у с. Воєводівка м. Сєвєродонецьк. На дачі він проводив ремонтні роботи і зберігав у будинку електроінструмент (шуруповерт марки Makita, перфоратор марки Makita, болгарка Makita, дриль марки Інтер-тул, бензопила марки «Дружба») та інше майно. В останнє на дачі він був 22.09.2013. Приїхавши 26.09.2013 на дачу, він виявив, що вікно в будинку відкрито. Оглядом дачного будинку встановив відсутність вказаного майна. Хто міг вчинити крадіжку йому не відомо.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами та слідчими діями встановити причетну особу до вчинення злочину та місцезнаходження викраденого майна не виявилось можливим.

Відповідно до отриманої відповіді, громадянин України ОСОБА_5 зареєстрований на підконтрольній території України у Черкаській області, як внутрішньо переміщена особа.

08 вересня 2025 року потерпілий ОСОБА_5 надав на адресу слідчого заяву, в який не заперечує проти закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Судове засідання з розгляду вказаного питання просив проводити без його участі.

До теперішнього часу особу, яка вчинила вказане кримінальне правопорушення не встановлено, у зв`язку із чим, жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 185 КК України не повідомлялося.

Санкція ч. 3 ст. 185 КК України (крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище або що завдала значної шкоди потерпілому) передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років у разі вчинення тяжкого злочину.

Стаття 49 КК обмежує строками давності повноваження держави щодо кримінального переслідування осіб, які вчинили злочини. Строк давності - це передбачений КК певний проміжок часу після вчинення злочину, сплив якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що з моменту вчинення кримінального правопорушення минуло більше десяти років, строк давності притягнення винної особи до кримінальної відповідальності закінчився.

Відповідно до п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Досудове розслідування має обмежений часовий ресурс (строк давності), оскільки правова система повинна забезпечувати баланс між інтересами суспільства, потерпілих та правами підозрюваних або осіб, які можуть бути причетні до злочину. Саме тому, законодавець, встановлюючи у п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України можливість закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення особи до кримінальної відповідальності, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, виходив із зміни суспільної небезпеки, яка зі спливом часу значно зменшується та не потребує необхідності у покаранні особи.

Тривале проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні порушує баланс інтересів, а саме суспільства, яке втрачає інтерес до давнього злочину, і осіб, що були залучені до процесу (свідків, потерпілих), для яких тривалий час невизначеності є тягарем.

Таким чином, встановлення строків давності та можливість закриття провадження у даному випадку це спосіб забезпечити розумність і раціональність кримінального процесу.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, мотивуючи його обставинами, в ньому викладеними.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, повідомлялась належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

У рішеннях Європейського суду з прав людини від 16.05.2017 у справі № 18986/06 «Каракуця проти України» та «Пономарьов проти України» № 3236/03 від 03.04.2008 констатовано, що відсутнє порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у випадку, якщо заявник не виявив належної зацікавленості у розгляді його справи і що сторони у розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм провадження.

01 жовтня 2013 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003492 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Згідно обставин зазначених у клопотанні під час проведення досудового розслідування було проведено комплекс слідчих (розшукових) заходів, спрямованих на встановлення осіб правопорушників, однак до теперішнього часу встановити осіб, котрі вчинили вказане кримінальне правопорушення, не надалось можливим.

Відповідно до п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

За п.1-1 ч.2 вказаної статті кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, за якою здійснюється досудове розслідування в межах даного кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003492 від 01 жовтня 2013 року передбачено застосування можливого покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

За таких обставин розслідуване кримінальне правопорушення, згідно з положеннями ст. 12 КК України, відноситься до тяжкого злочину.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 49 КК України строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину складає десять років.

Згідно абз. 4 ч.4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Оскільки, строк притягнення осіб до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, сплив, так як минуло більше десяти років з моменту вчинення злочину, а осіб, які його вчинили не встановлено, тому суд вважає необхідним кримінальне провадження закрити на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, п.3-1 ч.1, ч.4 ст. 284, 369, 284, 369, 372, 392 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Луганської обласної прокуратури ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003492 від 01 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, у якому не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задовольнити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003492 від 01 жовтня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, закрити за п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1