Номер справи 175/8568/25
Номер провадження 1-кп/175/1278/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0001548 від 15.09.2024, з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Грибінки Білоцерківського району Київської області, громадянин України, освіта середня технічна, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, військовослужбовець за контрактом, водій 1-го кулеметеного взводу роти вогневої підтримки 4-го штурмового батальйону ВЧ НОМЕР_1 , солдат, учасник бойових дій, зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, та проходячи її на посаді водія 1-го кулеметного взводу роти вогневої підтримки 4-го штурмового батальйону, військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 9, 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 14, 16 Закону України «Про дорожній рух», п.19.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 22.04.2023, 14.09.2024 приблизно о 16:10, керуючи технічно справним транспортним асобом автомобілем "Hyundai Н1" н.з. НОМЕР_2 (іноземна реєстрація), рухався по проїзній частині вул. Елеваторна м. Краматорська Донецької області в напрямку від вул. Залізнична до вул. Лассаля.

Рухаючись таким чином, наближаючись до ЛЕП №215 водій "Hyundai Н1" н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_5 , діючи необережно, проявляючи кримінальну протиправну недбалість, не переконавшись у безпеці свого подальшого руху, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і мав їх передбачити, не приділив належної уваги тому, що його дії не створять небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, не прийняв вчасно необхідні і достатні заходи, спрямовані на забезпечення безпеки дорожнього руху й недопущенню виникнення небезпечної ситуації і її переростання в ДТП, рухаючись по вул.Елеваторна, після засліплення не зупинився на своїй смузі руху, а, не дочекавшись поки пройдуть негативні наслідки засліплення, поїхав далі, внаслідок чого скоїв наїзд на ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався на електро-самокаті з боку автошляху Т0514 в напрямку вул.Елеваторна. Внаслідок даної дорожньо-транспортної події водію електро - самоката ОСОБА_6 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: садна та забої м`яких тканин обличчя, надпліччя, попереку зліва, садна кінцівок, вогнищевий забій головного мозку, лінійний перелом потиличної кістки зліва, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст.286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Обставини вчинення обвинуваченим інкримінованого злочину встановлені судом шляхом дослідження сукупності доказів, обсяг дослідження яких був визначений з урахуванням думок учасників судового провадження в порядку ст. 349 КПК України.

В зв`язку з тим, що обвинувачений повністю визнав свою вину та погодився з кваліфікацією вчиненого ним злочину, сторони не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і під час судового розгляду обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів щодо обставин, які характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді, які підтверджують витрати на залучення експерта, щодо зберігання речових доказів; дослідження інших доказів у провадженні не здійснював. При цьому суд з`ясував, що учасники правильно розуміють зміст тих обставин щодо інкримінованого злочину, які ніким не оспорюються, переконався у добровільності їх позицій та роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину свою в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК, визнав повністю та пояснив, що є бойовим водієм у ЗСУ, проходить службу за контрактом. У вересні 2024 на автомобілі рухався Краматорськом зі швидкістю до 60 км/год, був тверезий, його засліпило сонце, але він не зупинився і коли засліплення пройшло, то побачив дитину на самокаті, яка вискочила на дорогу за 5-10 метрів перед автомобілем. Він намагався загальмувати, але не встиг, і відбулось зіткнення із самокатом. Він вийшов до хлопця, у того була кров на голові, він взяв його і тримав на руках, щоб надати першу допомогу, хлопчик був у свідомості. Приїхала швидка, яку викликав хтось із присутніх, і госпіталізувала хлопчика, забрали і самокат. Він дочекався поліції, яка оформила всі матеріали. Сплатив матері хлопчика витрати на лікування двома платежами по 30000 гривень. Шкодує про вчинене. Співпрацював зі слідством. Не очікував, що хтось може у невстановленому місці вискочити на дорогу. Вчинив ненавмисно порушення. Якби міг, то у цій ситуації діяв би згідно ПДР, а саме зупинився, поки не пройде засліплення. Просив суворо не карати.

Законний представник потерпілого надала суду заяву, у якій вказала, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має, він виплатив компенсацію на лікування вже під час судового розгляду, просила розглянути справу за її відсутності.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 є військовослужбовцем, має постійне місце проживання, за місцем мешкання характеризується посередньо, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває. Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим з необережності, є тяжким злочином, обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, які обтяжують покарання, не встановлено.

Обвинувачений відшкодував законному представнику потерпілого витрати на лікування, що підтверджується копіями платіжних квитанцій, наявних у матеріалах справи.

Відповідно до представленої суду органом пробації досудової доповіді ризики вчинення повторного кримінального правопорушення та ризики для суспільства з боку особи ОСОБА_5 оцінені як низькі; виправлення особи можливе без ізоляції від суспільства.

Зваживши у сукупності викладене, беручи до уваги, що обвинувачений чітко демонструє усвідомлення негативного характеру свого вчинку, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням. Тому обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк у межах, визначених відповідною санкцією статті, та звільнити від відбування покарання з випробуванням із застосуванням ст.75 КК України, з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків. Саме таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Оцінивши належну посткримінальну поведінку обвинуваченого, яка характеризувалась визнанням і усвідомленням своєї вини, бажанням виправити негативні наслідки, наголошуючи на тому, що обвинувачений є діючим військовослужбовцем на посаді водія, суд вважає за доцільне не застосовувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України. Питання щодо арешту майна суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 174 КПК України, скасувавши арешт та повернувши автомобіль володілцю.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винуватим за ч.2 ст.286 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Згідно ч.4 ст.76 КК України, нагляд за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого, а щодо засуджених військовослужбовців - командирами військових частин.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів в сумі 5 061 (п`ять тисяч шістдесят одна) гривня 90 копійок.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 19.09.2024 на автомобіль марки "Hyundai Н1" д.н.з. НОМЕР_3 (іноземна реєстрація).

Речовий доказ: автомобіль "Hyundai Н1" д.н.з. НОМЕР_3 , що знаходиться на зберіганні на майданчику Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області за адресою м.Краматорськ, вул.Академічна, 77 Р повернути володільцю за належністю.

Електро-самокат, що знаходиться на зберіганні за адресою м.Краматорськ, вул.Дарвіна, 43 - залишити власнику.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Дніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня проголошення. Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1