У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Ужгород клопотання слідчого відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні за №0000390 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за №0000390 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про арешт майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спільно з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та невстановленими на даний час досудовим розслідуванням особами в невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 12.07.2025 та у невстановленому досудовим розслідуванням точному місці, але на території Закарпатської області, з метою особистого збагачення та з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, через державний кордон України шляхом протиправного перетинання останніми державного кордону України поза межами офіційних пунктів пропуску, що виражалося в організації доставки до місць незаконного перетину державного кордону, усуненні перешкод, надання вказівок та інструкцій як діяти щоб перетнути державний кордон України.

Зокрема, ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому на даний час місці, діючи умисно, на виконання розробленого злочинного плану, з корисливих мотивів, за грошову винагороду від 7 000 до 12 500 доларів США, розмежовуючи при цьому ціну за свої незаконні послуги персонально під фінансову спроможність кожного, з метою подальшого незаконного переправлення військовозобов`язаних через державний кордон України, підшукав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 мешканця с. Білки, Мукачівського району, Закарпатської області, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мешканець с. Дубрівка, Мукачівського району та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 мешканець м. Івано-Франківськ та надалі керуючи діями останніх, шляхом надання вказівок та порад, наказав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 24.07.2025 будь-яким чином доїхати до м. Мукачево, Закарпатської області, де самостійно поселитися та очікувати на подальші інструкції та вказівки, з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску.

24.07.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа за вказівкою ОСОБА_5 зателефонувала до ОСОБА_12 та повідомила, що необхідно прибути до «Макдональдза», що у м. Мукачево Закарпатської області та зустрітися з особою ОСОБА_9 при цьому надіславши в мобільному додатку «WhatsApp» фото паспорта ОСОБА_9 . Приблизно через 15 хвилин ОСОБА_12 зустрівшись з ОСОБА_9 , останній йому повідомив, що їм необхідно прибути до готелю «Лілея», який знаходиться за адресою: с. Поляна, вул. Курортно-Бічна, 2А, Мукачівський район, Закарпатської області та заселитися в ньому.

Надалі невстановлена досудовим розслідуванням особа, діючи за вказівкою ОСОБА_5 зателефонувала ОСОБА_9 та наказала виходити з готелю «Лілея» до головної дороги, де на них очікував транспортний засіб марки «Ауді» чорного кольору д.н.з. НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_6 , діючи умисно, з метою реалізації обумовленого з ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_13 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб злочинного плану, зокрема шляхом надання засобів для незаконного перетину державного кордону України, за кермом автомобіля марки «Ауді», чорного кольору, 24 липня 2025 року знаходячись в

с. Поляна, Мукачівського району, посадив ОСОБА_9 та ОСОБА_10 в салон вказаного автомобіля та попрямував в напрямку м. Перечин, Ужгородського району, маршрутом Поляна-Сімер-Перечин.

Їдучи по дорозі в с. Сімер, Ужгородського району, Закарпатської області, де біля АЗС «ОККО» по вул. Будівельників з метою конспірації та об`їзду контрольного посту в с. Сімер, ОСОБА_6 наказав ОСОБА_9 та ОСОБА_10 вийти з автомобіля та прямувати з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою перейти стежками та в подальшому добратися до автомобільної дороги, так щоб не потрапити в поле зору поліції чи прикордонних нарядів, де вже буде їх очікувати на вищевказаному автомобілі ОСОБА_6 .

Надалі, останні добравшись до проїзної дороги в обхід прикордонного наряду у с. Ворочово, Ужгородського району, сіли знову в автомобіль марки «Ауді» під керуванням ОСОБА_6 та попрямували в сторону м. Перечин Закарпатської області, де вже під`їхали до магазину «Кокос» та ОСОБА_6 наказав швидко заходити у двір одного з будинків, який розташований навпроти вказаного магазину, за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказівкою ОСОБА_6 ОСОБА_9 та ОСОБА_10 зайшли в середину будинку де вже знаходився ОСОБА_11 , якого 22.07.2025 біля 15.00 годин за вказівкою ОСОБА_5 невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа на автомобілі марки «Фольцваген» темного кольору забрав в м. Івано-Франківськ та перевіз до м. Ужгород, при цьому інструктуючи останнього щодо його поведінки на блок-постах. В м. Ужгород невстановлена особа наказав ОСОБА_11 поселитися в готелі «Унгварський» та очікувати подальших інструкцій, при цьому оплативши проживання за дві доби.

24.07.2025 біля 12.00 годин ОСОБА_11 зателефонувала невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, яка наказала очікувати біля Угорського консульства, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, Православна Набережна, 12, за декілька хвилин до вказаного місця на мотоциклі невстановленої марки, приїхала невстановлена досудовим розслідуванням особа, яка наказала ОСОБА_11 сідати на мотоцикл, після чого попрямували в сторону м. Перечин та зупинились біля будинку навпроти магазину «Кокос», де вже останнього зустрів ОСОБА_5 та наказав заходити в середину будинку.

Будучи в середині будинку ОСОБА_5 наказав останнім залишатися в середині та нікуди не виходити, щоб вони не були помічені, також повідомив що незаконне переправлення їх через кордон відбудеться 26.07.2025 з самого ранку. Також ОСОБА_5 наказав усім здати мобільні телефони та надати йому додатково по 3000 грн. за проживання та харчування.

26.07.2025 біля 04.30 годин до будинку зайшов ОСОБА_5 та наказав всім збиратися та бігти через дорогу до стадіону близько 200 м., де на них вже очікували ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які здійснили супровід ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 лісистою місцевістю від м. Перечин до державного кордону поблизу с. Новоселиця, Ужгородського району, після чого повернули останнім їх мобільні телефони та показали напрямок руху, а самі повернулися назад.

26.07.2025 біля 10.35 годин у напрямку державного кордону біля 200 прикордонного знаку на відстані 500 м. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 було затримано працівниками Державної прикордонної служби України.

19.11.2025 на підставі ухвали №1-кс/308/6304/25, слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2025, було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 .

- мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 .

- грошові кошти в сумі 700 доларів США та грошові кошти в сумі 21000 гривень.

19.11.2025 року вказані вище речі на підставі ст. 98 КПК України, було визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Слідчий вказує, що вищеперераховане майно, підпадає під ознаки, перераховані в ч. 1 ст. 98 КПК України, а саме були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, а тому є речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні. Враховуючи вищевикладене, у органу досудового розслідування наявні підстави для застосування в межах досудового розслідування вказаного кримінального провадження одного з видів заходів забезпечення кримінального провадження, передбаченого п. 7 ч. 1 ст. 131 КПК України, а саме арешту майна.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою: забезпечення збереження речових доказів.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату,час і місце розгляду справи, при цьому, 21.11.2025 року подав заяву, відповідно до змісту якої просить провести розгляд клопотання про арешт майна без його участі, клопотання підтримує в повному обсязі та просить задовольнити.

Власник майна в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду поданого клопотання повідомлений належним чином, при цьому, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України його неприбуття не перешкоджає розгляду клопотання.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у зв`язку з неприбуттям учасників судового провадження фіксування кримінального провадження в суді технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчим суддею встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за №0000390 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2025 року справа №308/15798/25 (провадження 1-кс/308/6304/25) надано дозвіл на проведення обшуку в будинку та підсобних приміщеннях віднесених до нього за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення: чорнових записів, копій персональних документів осіб, яким надавались послуги із незаконного перетину державного кордону, флеш носії, мобільні телефони належні ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також грошові кошти отримані від вчинення протиправних дій.

Із протоколу обшуку від 19.11.2025 року вбачається, що такий був проведений старшим слідчим відділу слідчого управління Головного управління Національної поліції в Закарпатській області підполковником поліції ОСОБА_14 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2025 року справа №308/15798/25 (провадження 1-кс/308/6304/25) за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обшуку було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 ;

- грошові кошти в сумі 700 доларів США та грошові кошти в сумі 21000 гривень.

Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_3 від 19.11.2025 року вищевказані вилучені речі визнані речовими доказами у кримінальному провадженні за №0000390 від 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

19.11.2025 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за №0000390 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: незаконне переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

19.11.2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у кримінальному провадженні за №0000390 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, усуненням перешкод, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Відповідно до ч.2 ст.167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Зазначене майно відповідає критеріям, визначеним ч.2 ст.167 КПК України, тобто є тимчасово вилученим майном.

Згідно ч.2 ст.168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Відповідно до положень ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Внесене слідчим в межах кримінального провадження за №0000390 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, клопотання про арешт майна відповідає вимогам ч.2 ст. 171 КПК України та подано у визначений КПК України строк.

Частиною 10 ст.170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Речовими доказами, відповідно до ст. 98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

У ч.2 ст.173 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Як вбачається з матеріалів клопотання досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за попередньою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 3 ст. 332 КПК України.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження. Водночас наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Дослідивши матеріали клопотання, оцінивши надані сторонами докази, встановивши обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту з потребами кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 , мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 , відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, зберегло на собі сліди злочинної діяльності та може містити інформацію щодо обставин вчинення кримінального правопорушення. Слідчий довів можливість використання зазначеного вище майна як доказу у кримінальному провадженні. Завданням арешту майна у даному кримінальному провадженні є забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх використання, перетворення, передачі, відчуження, оскільки існують відповідні ризики.

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна з метою забезпечення кримінального провадження, оскільки не застосування такого заходу може призвести до настання негативних наслідків.

Доказів настання негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна для власника такого майна під час розгляду клопотання слідчим суддею не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вказане майно на даному етапі кримінального провадження є виправданим і необхідним, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а відсутність такого арешту може сприяти втраті доказів.

При цьому, слідчим суддею враховано, що відповідно до положень ч. 2 статті 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, після проведення певних процесуальних та слідчих дій, буде встановлена належність або неналежність вилученого майна до обставин, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженню, що не позбавляє права зацікавлених осіб ставити питання про скасування арешту в порядку статті 174 КПК України.

Що стосується вимог клопотання слідчого в частині накладення арешту на грошові кошти в сумі 700 доларів США та грошові кошти в сумі 21000 гривень, то слідчий суддя не вбачає правових підстав для арешту такого майна, з огляду на те, що слідчим не доведено, що дані речі є предметом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а відтак може бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим у задоволенні даної частини клопотання слід відмовити.

Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання слідчого про арешт цього майна.

Враховуючи наведене вказане майно, на яке ухвалою слідчого судді не накладено арешт, підлягає поверненню особі, у якої воно було вилучене.

Слідчий суддя звертає увагу, що на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходу забезпечення кримінального провадження - арешту майна.

У зв`язку із наведеним клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 19.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.10.2025, в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- мобільний телефон марки «Iphone 15 Pro» ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_6 ,

-мобільний телефон марки «Xiaomi» ІМЕІ 1: НОМЕР_5 , ІМЕІ 2: НОМЕР_6 , з сім карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_7 , який належить ОСОБА_5 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного

суду Закарпатської області ОСОБА_1