Справа № 372/5053/25
Провадження № 1-кп-401/25
В И Р О К

іменем України

29 жовтня 2025 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Обухові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001544 від 06.08.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Свидівок, Черкаського району, Черкаської області, українця, громадянина України, офіційно не працюючого, розлученого, із середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13 серпня 2025 року о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні недобудованого будинку, який розташований по АДРЕСА_3 , куди його попередньо було запрошено директором будівельної компанії ТОВ «Урбан Солюшен» ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про запровадження воєнного стану в Україні», із подальшим продовженням строку дії, керуючись корисливим мотивом, з метою таємного викрадення чужого майна, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків і бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу до приміщення кімнати вказаного недобудованого будинку, таємно від оточуючих, вчинив крадіжку майна належного потерпілому ОСОБА_5 , а саме: перфоратору марки: «Dnipro-M BH-20», вартістю 4668 гривень 90 копійок та шліф машинки-кутової марки: «Dnipro-M GL-280», вартістю 5584 гривень 95 копійок.

Після чого ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 10253 гривень 85 копійок.

В судовому засіданні ОСОБА_4 винним себе у вказаному кримінальному правопорушенні визнав повністю, дав показання, що відповідають обставинам вчинення вказаного кримінального правопорушення, зокрема показав, що він в серпні 2025 року, працював на будівництві у ОСОБА_5 .. Оскільки останній не розрахувався з ним то він вирішив його провчити та викрав перфоратор та шліф машинку. Викрадене майно повернув потерпілому. У вчиненому щиро кається та просив суд суворо його не карати, оскільки відповідні висновки він для себе зробив.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України роз`яснивши обвинуваченому положення цієї статті, роз`яснивши, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки жодним учасником процесу не оспорено винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та визначені обвинуваченням обставини.

Суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена.

Таким чином, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 , які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, його особу та відношення до скоєного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого згідно з ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а відповідно до ст. 65 КК України встановлено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищезазначене, відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обставин що пом`якшують покарання з врахуванням ст.ст. 50, 65 КК України, суд вважає можливим призначення покарання обвинуваченому в межах передбаченої санкцією ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі, оскільки такий вид покарання є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Разом з тим, враховуючи особу обвинуваченого, який раніше не судимий, усвідомив протиправність своїх дій та негативно ставиться до вчиненого, відшкодування шкоди шляхом повернення майна потерпілому, позицію прокурора, який вважав за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, ураховуючи відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, наявність пом`якшуючих обставин, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України із покладенням на нього обов`язків, визначених в ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки протягом іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази по справі: автомобіль марки «ЗАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований на ПП «Драйвінг АРТ» та яким користується ОСОБА_4 , повернути останньому; цифровий носій інформації - оптичний DVD+R диск на якому міститься цифровий відео файл- залишити при справі; перфоратор марки: «Dnipro-M BH-20» та шліф машинка-кутова марки: «Dnipro-M GL-280» яка передана на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , залишити останньому.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 2 ст. 394 КПК України вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1