Справа № 742/6159/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/611/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 , (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного судового провадження в режимі відеоконференції матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000347 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Накладено арешт на:

- зібраний врожай кукурудзи загальною масою 9800 кг.;

- вантажний автомобіль марки Камаз 5511 жовтого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_8 із подальшою забороною на його відчуження, розпорядження та користування.

В іншій частині клопотання відмовлено.

Мотивуючи рішення, слідчий суддя зазначив, що клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно підлягає частковому задоволенню в частині накладення арешту на зібраний врожай кукурудзи загальною масою 9800кг. та на вантажний автомобіль марки Камаз 5511 жовтого кольору з реєстраційним номером НОМЕР_1 , який, незважаючи на наявність арешту, згідно ухвали слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04.09.2024, продовжують використовувати, а щодо накладення арешту на транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 та комбайн бурого кольору д.н.з. НОМЕР_4 марки «CASE INTERNATIONAL», враховуючи положення ст.173 ч.2,4 КПК України, то слід відмовити, з метою дотримання законних прав СФГ «Промінь», а також вимог розумності та співрозмірності обмеження права володіння завданням кримінального провадження.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурором була подана апеляційна скарга, в якій вона просить скасувати її та постановити нову, якою клопотання задовольнити у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_8 , будучи обізнаним про відсутність правових підстав для використання земельних ділянок, використовував земельні ділянки, які перебувають у законному користуванні СТОВ «Батьківщина» для вирощування сільськогосподарських культур, зокрема, кукурудзи. Вказує, що під час розгляду клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, 11 листопада 2025 року отримано інформацію, згідно якої, станом на сьогодні комбайн бурого кольору д.н.з. НОМЕР_4 марки «CASE INTERNATIONAL» не зареєстрований за жодною юридичною чи фізичною особою, даний комбайн 10 червня 2013 року був зареєстрований та в цей же день знятий з реєстрації за ФОП ОСОБА_9 у Вінницькій області. Зазначає, що документів на вказаний транспортний засіб ОСОБА_8 органу дізнання та суду не надав, тобто документи на право володіння чи користування у ОСОБА_8 відсутні, і останній ввів в оману, як орган досудового розслідування так і суд щодо належності йому вказаного майна, а отже, існує реальна можливість, що таке майно може бути приховане, відчужене третіми особами, а питання правомірності використання даного комбайну також підлягає встановленню під час досудового розслідування. Звертає увагу, що органом досудового розслідування відносно накладення арешту на КАМАЗ та комбайн клопоталося про накладення арешту в частині заборони права відчуження та розпорядження майном і такий вид обтяження ніяким чином не позбавляв би можливості здійснювати підприємницьку діяльність ФГ «Промінь».

Заслухавши доповідача, прокурора, щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст.23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст.26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст.132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Згідно положень ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна, накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 КПК України); можливість спеціальної конфіскації (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 КПК України); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Виходячи з вищевказаних законодавчих принципів, апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді, в якому він з наведенням достатніх мотивів та посиланням на норми закону обґрунтував своє рішення щодо часткового задоволення клопотання арешту на майно.

Як вбачається з клопотання, згідно витягу з ЄРДР за №0000347, 05 листопада 2025 року до Прилуцького РВП надійшла письмова заява юрисконсульта СТОВ «Батьківщина» про те, що 05 листопада 2025 року невідома особа, на земельних ділянках які перебувають у користуванні СТОВ «Батьківщина» поблизу с. Боротьба Прилуцького району займається збиранням сільськогосподарської культури, кукурудзи.

За даним фактом 06 листопада 2025 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000347 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 05 листопада 2025 року, проведено огляд за адресою: Чернігівська область, Прилуцький район с. Боротьба відповідно до якого за координатами 50.682808, 31.909588 знаходиться земельна ділянка сільськогосподарського призначення, на якій частково зібрано врожай кукурудзи на орієнтовній площі від 10 до 15 га. На даній земельній ділянці виявлено транспортні засоби, а саме: КАМАЗ жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 . У вантажному відділенні якого виявлено зібраний урожай кукурудзи. Також поблизу знаходився інший аналогічний транспортний засіб - КАМАЗ сірого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , в якому також виявлено зібраний із поля урожай кукурудзи. Крім того, на вищевказаній ділянці (полі) знаходився комбайн бурого кольору д.н.з. НОМЕР_4 марки «CASE INTERNATIONAL», останній було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 згідно розписки від 05 листопада 2025 року.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 06 листопада 2025 року встановлено, що предметом огляду були транспортні засоби, Камаз жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , з навантаженим врожаєм кукурудзи, Камаз сірого кольору д.н.з. НОМЕР_3 , з навантаженим врожаєм кукурудзи, та після зважування транспортних засобів різниця між до та після вигрузки кукурудзи, вага вантажу (кукурудзи) становить 5010 кг та 4790 кг. Після зважування с/г культура кукурудза та транспортні засоби залишено на зберігання в складському приміщенні ДП ДГ «Івківці» с.Івківці Прилуцького району Чернігівської області.

В подальшому, автомобіль Камаз д.н.з. НОМЕР_1 з навантаженим врожаєм кукурудзи, автомобіль Камаз д.н.з. НОМЕР_3 з навантаженим врожаєм кукурудзи та комбайн бурого кольору д.н.з. НОМЕР_4 марки «CASE INTERNATIONAL», номер шасі * НОМЕР_5 * постановою дізнавача Прилуцького РВП ГУНП в Чернігівській області від 06 листопада 2025 року було визнано речовими доказами в кримінальному проваджені.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_6 встановлено, що власником КАМАЗу жовтого кольору д.н.з. НОМЕР_1 - є ОСОБА_8 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_7 , власником КАМАЗу сірого кольору д.н.з. НОМЕР_3 є селянсько-фермерське господарство «Промінь», а комбайн д.н.з. НОМЕР_4 марки «CASE INTERNATIONAL», номер шасі * НОМЕР_5 , передано на відповідальне зберігання ОСОБА_8 ..

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Відповідно до вимог ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь які дії, які не суперечать закону.

Згідно приписів ст.ст.94, 132, 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Вимоги апеляційної скарги прокурора про прийняття рішення про необхідність задоволення клопотання про накладення арешту в повному обсязі, тобто на все майно зазначене у ньому, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки відмовляючи у накладенні арешту на транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 та комбайн бурого кольору д.н.з. НОМЕР_4 марки «CASE INTERNATIONAL», слідчий суддя обґрунтовано врахував положення ст.173 ч.2,4 КПК України, та відмовив у задоволення клопотання в цій частині з метою дотримання законних прав СФГ «Промінь», а також виходячи з вимог розумності та співрозмірності обмеження права володіння завданням кримінального провадження.

Наведені вище обставини свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, та не можуть бути підставою для порушення права власників майна, передбаченого ст.41 Конституції України.

У зв`язку з чим, з метою недопущення необґрунтованого порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів власників майна, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання в частині накладення арешту на транспортний засіб КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 та комбайн бурого кольору д.н.з. НОМЕР_4 марки «CASE INTERNATIONAL».

За таких обставин, висновки слідчого судді відповідають фактичним обставинам справи та є обґрунтованими. Підстав для скасування ухвали слідчого судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 листопада 2025 року, якою частково задоволено клопотання дізнавача СД Прилуцького районного відділу поліції ГУНП України в Чернігівській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000347 без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4