Справа № 615/2509/25
Провадження № 1-кс/615/407/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області клопотання слідчого СВ ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, поданого в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000298 від 19.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

встановив:

25.09.2025 до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб через наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, та ризиків, передбачених п.1,2,3 ч.1 ст.177 КПК України, запобігти яким можливо лише шляхом обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування наявності ризиків слідчий зазначає, що ОСОБА_6 , розуміючи можливість отримати значний термін покарання та усвідомлюючи неминучість і невідворотність покарання, може скористатись наявним у нього паспортом громадянина України для виїзду за кордон та виїхати за межі України, тим самим може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, що відноситься до ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

На думку органу досудового розслідування, ОСОБА_6 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки при проведенні огляду місця події 19.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 вилучено дерев`яну палицю зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яка візуально схожа на ніжку від дерев`яної табуретки, але сам табурет без однієї ніжки при огляді місця події був відсутній, що свідчить про те, що ОСОБА_6 може знати, де знаходиться цей предмет, та знищити його, як можливе знаряддя вчинення злочину, що відноситься до ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Оскільки підозрюваний розуміє тяжкість покарання за вчинення інкримінованого йому злочину, з метою зміни показань свідків на свою користь може здійснювати будь-який тиск, що у свою чергу ускладнить проведення досудового розслідування у розумні строки та об`єктивного встановлення усіх обставин вчиненого злочину, що відноситься до ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

З урахуванням наявності обґрунтованої підозри викладені обставини, на думку слідчого, дають підстави вважати, що застосування відносно ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання ним процесуальних обов`язків та запобігання наведених ризиків.

Клопотання погоджено прокурором Валківського відділу Богодухівської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_4 .

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання, посилаючись на викладені в ньому обставини. Наполягала на обґрунтованості підозри та наявності зазначених в клопотанні ризиків, посилаючись на наведені в клопотанні докази. Вважає, що застосовувати більш м`які запобіжні заходи для запобігання викладених у клопотанні ризиків неможливо.

Захисник просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора, застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, що буде пропорційним між приватним життям особи та здійсненням кримінального провадження. Заперечував обґрунтованість пред`явленої підозри. Зауважив, що підозрюваний визнає нанесення ударів потерпілому, але на наслідки могла вплинути лікарська помилка. Наполягав, що саме прокурор повинен довести наявність ризиків.

Підозрюваний підтримав позицію захисника. Вину визнав в тому, що спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_7 , але намірів його калічити не було. Сварка почалася, так як він був випивши, протягом тижня не виходив на зв`язок, хоча клієнт хотів, щоб тільки він виконав ремонт. На запитання, коли вийдеш, чому не відповідаєш, ОСОБА_8 сказав, що коли захочу, тоді і вийду. Умовляв його, що розраховував на нього, не перший раз підводить, на що послав. Вдарив долонею по голові, в результаті чого відбулася бійка, він також кидався на нього, агресивно поводив себе. Потім впав на підлогу, подумав, що знепритомнів, тому перетягнув до ванни, почав мити голову. Бачив пошкодження голови та ребер. Посадив його під стіною, що йому було зручніше, вийшов на вулицю. Коли повернувся, були поліцейські, тобто міг втекти, але не тікав, хоча мав можливість виїхати. Постійно проживає з сім`єю в м. Валки у власному житлі, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Зобов`язався з`являтися на виклики до слідчого та суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши доводи клопотання, дослідивши матеріали кримінального провадження в його межах, слідчий суддя доходить такого висновку.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом. (ст.177 КПК України)

Крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Із ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

За змістом ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно із ч.3 ст.176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує, що 25.09.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України умисному тяжкому тілесному ушкодженні, що спричинило смерть потерпілого, санкція статті за який встановлює покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину слідчим суддею досліджено докази: рапорт про реєстрацію кримінального правопорушення від 19.09.2024; рапорт про реєстрацію кримінального правопорушення від 23.09.2024; рапорт про реєстрацію кримінального правопорушення від 24.09.2024; протокол огляду трупа ОСОБА_9 ; протокол огляду місця події; протоколи допиту свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; протокол огляду відеозапису; протокол пред`явлення особи до впізнання за фотознімками за участю свідка ОСОБА_12 ; лікарське свідоцтво про смерть №12-17/267-ОКЛ/25 від 24.09.2025.

З рапорту від 19.09.2024, за повідомленням лікаря бригади №1702 за адресою АДРЕСА_2 виявлено невідомого чоловіка з діагнозом: забійна рана лінії брови, гематома тім`яної ділянки з права, садна лівого плеча, ректальна кровотеча, стан алкогольного сп`яніння несереднього ступеню. Потерпілого доставлено до КНП ХОР ОКЛ.

За даним фактом розпочато кримінальне провадження №0000298 від 19.09.2025, внесене до ЄРДР за ч.1 ст.122 КК України.

З рапорту від 23.09.2024, з ХОР ОКЛ повідомили, що в реанімації помер ОСОБА_9 , який поступив ІНФОРМАЦІЯ_1 з діагнозом поєднана травма, проводилися оперативне втручання, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 о 03 год.

В цей же день оглянуто труп в приміщенні моргу лікарні.

З лікарського свідоцтва про смерть від 24.09.2025, причина смерті ОСОБА_9 набряк-набухання головного мозку, тупа сукупна травма тіла, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, намір невизначений.

25.09.2025 слідчим перекваліфіковано вчинене кримінальне правопорушення з ч.1 ст.122 на ч.2 ст.121 КК України.

В цей же день повідомлено про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

З підозри, 18.09.2025 близько 23:00 ОСОБА_6 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , у прихожій кімнаті квартири вступив у конфлікт із знайомим, мешканцем цієї квартири ОСОБА_9 , що виник на ґрунті особистих неприязних відносин, в ході якого, реалізуючи прямий, злочинний, раптово виниклий умисел, направлений на умисне заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, в повній мірі усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечні наслідки своїх дій у виді настання тілесних ушкоджень, яких він в силу свого віку та значного життєвого досвіду не міг не передбачати та повинен був передбачити, стоячи обличчям до обличчя, кулаком правої руки наніс один удар в область лівої частини тулубу, в результаті чого ОСОБА_9 нахилився, а ОСОБА_6 ліктем правої руки наніс один удар в область голови, після чого той впав на підлогу.

Внаслідок умисних дій ОСОБА_6 , цілеспрямованих на заподіяння значної шкоди здоров`ю потерпілому, ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді: набряку-набухання головного мозку, тупої сукупної травми тіла, ушкодження внаслідок контакту з тупим предметом, що стало причиною його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 в реанімаційному відділенні КНП «Обласна клінічна лікарня» ХМР.

Висновок судово-медичної експертизи наразі відсутній.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував достовірність та правильність складення зібраних слідчим доказів, не згоден з оцінкою обставин події та кваліфікацією його дій.

Захисник відзначив, що в результаті первинних заходів кваліфіковано дії за ч.1 ст.122 КК України, так як не встановлено тяжкість спричинених тілесних ушкоджень, зміна кваліфікації дій відбулася лише на підставі повідомлення про смерть потерпілого, що вказує на відсутність умислу спричинення тяжких тілесних ушкоджень та спростовує обвинувачення за ч.2 ст.121 КК України. З 18.09.2025 по день смерті потерпілий перебував у різних лікувальних закладах, що могло призвести до лікарської помилки. Підозрюваний визнає завдання інкримінованих ударів, які не могли призвести до таких наслідків.

Слідчий суддя відзначає, що на даному етапі кримінального провадження суд не вправі давати оцінку належності та допустимості доказів, а також обґрунтованості підозри та кваліфікації пред`явленого обвинувачення, оскільки ці обставини будуть досліджуватися судом під час судового розгляду, за результатами якого буде прийнято остаточне рішення.

Разом з тим, слідчий суддя приймає до уваги, що досліджені докази надають достатньо підстав вважати наявність обґрунтованої підозри щодо спричинення підозрюваним тілесних ушкоджень потерпілому, тяжкість яких може бути встановлена лише за результатами судово-медичної експертизи. Твердження сторони захисту щодо правильності кваліфікації його дій можливо перевірити лише під час досудового розслідування.

Із досліджених доказів про особу, ОСОБА_6 має постійне місце реєстрації, проживає у власній квартирі разом з дружиною та двома дітьми: донька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . За місцем проживання характеризується позитивно. Добрий, чуйний, відповідальний громадянин, турботливий син та батько. Має вищу освіту, добре вихований та справедливий, веде здоровий спосіб життя. Приймає активну участь в житті громади. Допомагає завжди в організації громадських свят до дня Перемоги над нацизмом та Дня визволення села. Завжди відповідально ставиться до всіх прохань і доручень старости. Приймає активну участь в організації та проведенні заходів по впорядкуванню території села та охороні навколишнього середовища. Бере активну участь у всіх спортивних заходах села. Ніколи не залишається осторонь від проблем людей похилого віку, інвалідів, багатодітних сімей громади. Допомагає їм у придбанні медикаментів, дров для опалення а також продуктів харчування. Зарекомендував себе як порядна людина у відношення із односельцями та друзями. Це людина, на яку можна завжди розраховувати в любому скрутному становищі. Адміністративною комісією жодного разу не розглядався.

Працює КП «Спеціалізоване підприємство по ремонту і будівництву автошляхів м. Харків «Шляхрембуд» на посаді дорожнього робочого. Окрім того, зі слів має ряд приміщень, в яких займається підприємницькою діяльністю магазин, СТО, з чого сплачує податки, безкоштовно ремонтує автомобілі для військових. Не судимий, до кримінальної чи адміністративної відповідальності не притягувався. З 14.11.2024 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних. На обліку у лікарів нарколога/психіатра не перебуває.

В судовому засіданні захисник звернув увагу на відсутності заявлених ризиків, оскільки пройшов всього тиждень від події, весь час ОСОБА_6 не ухилявся від органу досудового розслідування, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, допомагав з лікуванням, намагається компенсувати родичам втрату. Не має намірів переховуватися. Розуміючи, що буде застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, прийшов на виклик слідчого та отримав підозру, що свідчить про відсутність ризику.

Слідчий суддя вважає слушними твердження сторони захисту щодо відсутності ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України. Зокрема, за наведеної прокурором єдиної обставини, що ОСОБА_6 може скористатись наявним у нього паспортом громадянина України для виїзду за кордон та виїхати за межі України, тим самим може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, слідчий суддя приймає до уваги, що 19.09.2025 слідчим було вилучено цей паспорт підозрюваного разом з іншими документами під час огляду місця події. На всі виклики до слідчого та в суд з`являється. Будь-яких перешкод у здійсненні кримінального провадження не чинить.

Щодо ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя відзначає, що повідомлена підозра зовсім не містить обставин, які б були якось пов`язані з дерев`яним табуретом, окрім зазначення в протоколі про вилучення при проведенні огляду місця події 19.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 дерев`яної палиці зі слідами бурого кольору, схожими на кров, яка візуально схожа на ніжку від дерев`яної табуретки.

На обґрунтованість ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, прокурор заявила, що підозрюваний може вплинути на показання свідків, на які вона посилалася в клопотанні, які вже допитані під час досудового розслідування. Враховую, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань або відмову від показань, слідчий суддя вважає сумнівним наявність такого ризику.

Таким чином, при вирішенні питання про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу, слідчий суддя приймає до уваги вагомість наданих доказів про вчинення підозрюваним злочину; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, встановлені обставини в ході розгляду клопотання, які характеризують особу підозрюваного, та вважає, що під час розгляду клопотання прокурором доведено обставини, передбачені п.1 та 2 ч.1 ст.194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті, що надає право слідчому судді застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а саме у вигляді домашнього арешту, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5, що буде достатнім для забезпечення процесуальної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування.

Суд не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого, оскільки тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

На підставі викладеного, керуючись ст.369-372 КПК, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб відмовити.

Клопотання захисника задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжний захід у виді тримання під домашнім арештом, що полягає у забороні залишати ним житло за адресою: АДРЕСА_3 , в період часу з 22:00 вечора до 06:00 ранку наступного дня, строком на 2 місяці до 25.11.2025.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- у визначений час не залишати місце постійного проживання без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Ухвалу про тримання особи під домашнім арештом передати для виконання до ВП №1 Богодухівського РВП ГУ НП в Харківській області за місцем фактичного проживання підозрюваного.

Ухвала щодо тримання особи під домашнім арештом підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1