печерський районний суд міста києва
Справа № 757/7778/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 року Печерський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю:

слідчого - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого в ОВС 2-го відділу (документування тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних зі збройним конфліктом) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Старший слідчий в ОВС 2-го відділу (документування тяжких та особливо тяжких злочинів, пов`язаних зі збройним конфліктом) управління документування злочинів, учинених в умовах збройного конфлікту Головного слідчого управління Національної поліції України ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором у кримінальному провадженні - прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва та підтримання публічного обвинувачення департаменту протидії злочинам, вчиненим в умовах збройного конфлікту, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024 про здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024 за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

В обгрунтування поданого клопотання зазначено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

У період з 5 години 24.02.2022 по теперішній час підрозділи ЗС та інших військових формувань РФ здійснюють спроби окупації українських міст, які супроводжуються бойовим застосуванням авіації, артилерійськими та ракетними ударами, а також застосуванням броньованої техніки та іншого озброєння. При цьому вогневі удари здійснюються по об`єктам, які захищені нормами міжнародного гуманітарного права. Зазначені дії призвели до тяжких наслідків у вигляді загибелі людей, у тому числі дітей, отримання ними тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості та заподіяння матеріальних збитків у вигляді знищення будівель, майна та іншої цивільної інфраструктури.

У свою чергу, з метою реалізації вказаних злочинних намірів військово-політичного керівництва РФ і командування ЗС РФ, виконуючи злочинні накази і розпорядження останніх, військовослужбовці підрозділів ЗС РФ у складі російського угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », 24.02.2022 з території Гомельської області Республіки Білорусь з північно-західного напрямку з боку Чорнобильської зони відчуження здійснили широкомасштабне збройне вторгнення на територію Київської області з послідуючим бойовим маршем по території Київської області у напрямку столиці України - міста Києва, з метою його захоплення і окупації, як особливо важливого стратегічного населеного пункту. Підрозділи ЗС РФ і інших військових формувань РФ у складі російського угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » із застосуванням озброєння і військової техніки, авіаційних, ракетних і артилерійських ударів, просуваючись в напрямку міста Києва, одночасно захопили і окупували окремі населені пункти Київської області, зокрема: Катюжанку, Димер, Здвижівку, Бородянку, Микуличі, Макарів, Немішаєве, Гостомель, Бучу, Ірпінь, ділянку автодороги міжнародного значення М06 Київ-Чоп між населеними пунктами Мила та Березівка Бучанського району Київської області.

Після здійснення військовослужбовцями підрозділів ЗС РФ у складі російського угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » широкомасштабного збройного вторгнення на територію Київської області і окупації окремих її територій, останні у період з 24.02.2022 та щонайменше по 31.03.2022 вели систематичні масовані бойові дії проти підрозділів Збройних Сил України, із застосуванням військової авіації, артилерійських та ракетних ударів, броньованої техніки та іншого озброєння.

Серед інших, до складу указаного російського угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військово-політичне керівництво РФ і командування ЗС РФ залучило ІНФОРМАЦІЯ_4 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_4), військова частина № НОМЕР_2 з місцем постійної дислокації у АДРЕСА_1 .

При цьому, з метою реалізації вказаних злочинних намірів, військове командування російського угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », шляхом відання наказів і координації дій, доручили ІНФОРМАЦІЯ_4, що перебували у складі 1-ї батальйонної тактичної групи, забезпечувати у період з 03.03.2022 та щонайменше до 30.03.2022 окупацію ділянки автодороги міжнародного значення М06 Київ-Чоп між насаленими пунктами Мила та Березівка Бучанського району Київської області, де указаний підрозділ ЗС РФ облаштувавши свої бойові позиції, розмістили бойову техніку: танки Т-72, БМП-2 та інше важке озброєння для подальшого ведення бойових дій проти позицій Збройних Сил України.

З метою поповнення понесених бойових втрат підрозділами ЗС РФ, у тому числі НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_1 окремої танкової бригади, не пізніше 15.03.2022 з території Гомельської області Республіки Білорусь на окуповану територію Київської області прибули військовослужбовці НОМЕР_4 окружного навчального центру танкових військ ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина № НОМЕР_8 з дислокацією у АДРЕСА_2 ), (далі - ІНФОРМАЦІЯ_5), серед яких прибув механік-водій 2-го екіпажу танкової роти указаного центру старший сержант ОСОБА_5 .

Про прибуттю на окуповану територію Київської області командуванням російського угрупування « ІНФОРМАЦІЯ_2 », старшого сержанта ОСОБА_5 було включено до складу ІНФОРМАЦІЯ_4 та покладено на нього та інших військовослужбовців указаного підрозділу продовжувати забезпечувати на раніше облаштованих бойових позиціях окупацію ділянки автодороги міжнародного значення М06 Київ-Чоп між насаленими пунктами Мила та Березівка Бучанського району Київської області.

Перебуваючи у період з 15.03.2022 та щонайменше до 30.03.2022 на облаштованих бойових позиціях на 27 км+ автодороги міжнародного значення М-06 Київ-Чоп неподалік с. Мила Бучанського району Київської області в місці розташування автозаправних станцій «UPG», «Avantage 7» та «БРСМ», у старшого сержанта ЗС РФ ОСОБА_5 та інших невстановлених на цей час слідством військовослужбовців НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_1 окремої танкової бригади, в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 25.03.2022 виник умисел на вчинення злочинів пов`язаних з жорстоким поводженням з цивільним населенням та вчинення інших порушень законів та звичаїв війни, що передбачені міжнародними договорами, поєднаний з умисним вбивством.

Так, 25.03.2022, в період з 08.00 до 10.00 годин військовослужбовець 212-го Центру механік-водій 2-го екіпажу танкової роти старший сержант ОСОБА_5 , будучи включеним до складу ІНФОРМАЦІЯ_4, перебуваючи разом з іншими невстановленими на цей час досудовим розслідуванням особами з числа військовослужбовців НОМЕР_3 батальйону НОМЕР_1 окремої танкової бригади на своїх облаштованих бойових позиціях на 27 км+ автодороги міжнародного значення М-06 Київ-Чоп неподалік с. Мила Бучанського району Київської області в місці розташування автозаправних станцій «UPG», «Avantage 7» та «БРСМ», діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з вказаними співучасниками, грубо порушуючи вимоги статей 3 (1) (а), 27, 32, 147 Конвенції та статей 48, 50 (1), 50 (2), 50 (3), 51 (1), 51 (2), 57 (1), 57 (2), 85 (3) (а) Додаткового протоколу I, достовірно знаючи, що зазначена автомобільна дорога є єдиним шляхом евакуації цивільного населення з зони бойових дій та що по ній здійснюється постійний рух цивільних транспортних засобів, в яких перебувають цивільні особи, а також рух самих цивільних осіб, які не беруть безпосередньої участі у бойових діях, не становлять законну ціль нападу в умовах збройного конфлікту, будучи забезпеченими всіма необхідними засобами для ідентифікації цивільних осіб, транспортних засобів від військових та маючи можливість їх відрізнити візуально, переконавшись в тому, що транспортний засіб марки «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_6 , є цивільним і в ньому перебуває цивільна особа, яка не бере безпосередньої участі у бойових діях, не становить законну ціль нападу в умовах збройного конфлікту і не несе їм будь-якої загрози, маючи можливість зупинити та перевірити транспортний засіб та осіб, які в ньому перебувають, з метою реалізації спільного свого умислу спрямованого на вбивства цивільного населення, усвідомлюючи наслідки своїх дій та бажаючи їх настання, з відстані 150-200 метрів вчинили напад - розстріл із стрілецької автоматичної зброї калібру 5,45 мм та 7,62 мм (не менше 63 пострілів) указаного цивільного транспортного засобу, що рухався по указаній автодорозі в напряму з міста Києва до міста Житомир, під керуванням цивільної особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому ОСОБА_5 спільно з іншими співучасниками злочину поза розумним сумнівом, чітко усвідомлював, що водій автомобіля «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_6 ОСОБА_7 є цивільною особою у розумінні статті 50 Додаткового протоколу I, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинна бути об`єктом нападу.

Після розстрілу указаного цивільного транспортного засобу, який від численних механічних пошкоджень зупинився, ОСОБА_5 , підійшовши до указаного автомобіля побачив на водійському сидінні важко пораненого ОСОБА_7 .

При цьому, ОСОБА_5 бажаючи довести до кінця свій злочинний умисел направлений на умисне вбивство цивільної особи ОСОБА_7 , грубо порушуючи вищевказані норми міжнародного гуманітарного права, здійснив зі стрілецької автоматичної зброї невстановлену слідством кількість пострілів у голову ОСОБА_7 , в результаті чого останній отримав тілесне ушкодження у вигляді вогнепального поранення голови, яке відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та від яких помер на місці скоєння злочину.

Внаслідок даного розстрілу, зазначений транспортний засіб зазнав пошкодження у вигляді: 8-ми отворів невизначеної форми та різного діаметру передніх правих пасажирських дверей, 5-ти отворів невизначеної форми та різного діаметру задніх правих пасажирських дверей, 3-х отворів невизначеної форми та різного діаметру лівого заднього крила, 9-ти отворів невизначеної форми та різного діаметру задніх дверей, 8-и отворів невизначеної форми та різного діаметру лівого заднього крила, 3-х отворів невизначеної форми та різного діаметру лівих задніх пасажирських дверей, 4-х отворів невизначеної форми та різного діаметру водійських дверей, 3-х отворів невизначеної форми та різного діаметру даху, 1-го отвору невизначеної форми та діаметру переднього лівого крила.

Внаслідок знищення автомобіля марки «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_6 , потерпілій ОСОБА_8 заподіяно матеріальну шкоду на суму 427 710 гривень.

Після деокупації Київської області на вказаній ділянці автодороги було виявлено спаленим транспортний засіб «Toyota Land Cruiser Prado», реєстраційний номер НОМЕР_6 , у якому знаходився труп ОСОБА_7 зі слідами дії високої температури на тіло.

Відповідно до положень КПК України, Головним слідчим управлінням Національної поліції України 02.06.2025 у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

04.06.2025, ОСОБА_5 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із перебуванням підозрюваного на тимчасово окупованих територіях України або в російській федерації, на території держави, визначеної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 12.06.2025 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, шляхом публікацій повісток в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_5 викликано на 10.06.2025, 11.06.2025 та 12.06.2025 до слідчого у кримінальному провадженні з метою вручення письмового повідомлення про підозру.

Однак у визначений час ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, про наявність поважних причин не явки не повідомив.

Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України ОСОБА_5 , вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 12.06.2025 оголошено в розшук.

Згідно інформації з УКР ГУ НП в м. Києві, підозрюваний ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території України або в російській федерації, на території держави, визначеної Верховною Радою України державою-агресором.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, або тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчинення якого він обґрунтовано підозрюється. Притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо, тому з метою притягнення підозрюваного ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у вказаному кримінальному провадженні необхідно провести спеціальне досудове розслідування.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_3 клопотання підтримав клопотання в повному обсязі та просив задовольнити з підстав, зазначених у ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, дійшов таких висновків.

Під час розгляду клопотання встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Спеціальне досудове розслідування здійснюється на підставі ухвали слідчого судді у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених статтями 109, 110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 115, 116, 118, частиною другою статті 121, частиною другою статті 127, частинами другою і третьою статті 146, статтями 146-1, 147, частинами другою - п`ятою статті 191 (у випадку зловживання службовою особою своїм службовим становищем), статтями 209, 255-258-6, 348, 364, 364-1, 365, 365-2, 368, 368-2, 368-3, 368-4, 369, 369-2, 370, 379, 400, 408, 436, 436-1, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 443, 444, 445, 446, 447 Кримінального кодексу України, стосовно підозрюваного, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або оголошений у міжнародний розшук.

Згідно з ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Водночас, положеннями ст. 297-5 КПК України передбачено, що повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Так, 04.06.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 підтверджується зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, зокрема:

- протокол допиту потерпілої ОСОБА_8 від 29.05.2025, в ході якого остання вказала, що проживає в м. Київ. У неї був чоловік ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На початку повномасштабного вторгнення рф на територію України, чоловік пішов добровольцем в ТРО, однак його офіційно не оформили та він допомагав на добровільних засадах. 25.03.2022 ОСОБА_9 зранку кудись поїхав, куди саме він не повідомив, однак ОСОБА_8 побачила, що немає ключів від будинку в м. Ірпінь Київської області та вона зрозуміла, що він поїхав туди, оскільки хотів передати два своїх власних автомобіля на потреби ТРО. Дані автомобілі знаходились в м. Ірпінь. Того дня чоловік не повернувся і його телефон був вимкнений. 02.04.2022 ОСОБА_8 побачила відео сюжет на одному з телеканалів, де побачила автомобіль схожий на автомобіль чоловіка, це Toyota Land Cruiser Prado. 05.04.2022 вона приїхала в місто Боярка, де опізнала тіло чоловіка;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , від 22.08.2024, який вказав, що він є військовослужбовець ВЧ НОМЕР_7 , окружний учбовий центр, с-ще Піщанка, м. Чіта, Забайкальський край, рф, командир учбового танкового взводу, капітан. В середині березня 2022 року, він перебував в учбовому центрі ВЧ НОМЕР_7 , де їх вишикував командир, повідомив, що необхідно 10 танкових екіпажів для відрядження до України та запропонував вийти добровольцям. Оскільки вказаний учбовий центр не бере участі в бойових діях, то ОСОБА_11 вирішив, що вони будуть нести комендантську службу на території, де проводились бойові дії або навчання особового складу володінню танком. Через це ОСОБА_10 погодився. Він був призначений командиром створеної танкової роти з 10-ти танкових екіпажів в загальній кількості 32 військовослужбовці. В числі даних військовослужбовців був сержант ОСОБА_12 . Приблизно 15.03.2022, ОСОБА_11 разом з іншими військовослужбовцями новоствореної танкової роти вилетіли військовим літаком з м. Чіта до м. Мозир, де 8 танкових екіпажів приєднали до 5-ї танкової бригади. Далі, того ж дня, їх повезли через Чорнобильську зону до місця розташування облаштованих раніше позицій біля Житомирської траси. Позиції були розташовані біля трьох автозаправних станцій в лісополосі, де розташовувалась 5-та танкова рота. Після прибуття на позиції, їх зустрів командир батальйону ОСОБА_13 , який потім повів ОСОБА_10 показав розташування танків, а також наказав передати один танковий екіпаж в розпорядження 4-ї роти. В склад екіпажу входив ОСОБА_17 - командир танку , ОСОБА_15 - навідник-оператор і механік-водій ОСОБА_12 . Вони керували танком Т-72. Після цього, на одній з нарад, командир 4-ї танкової роти, доповів про те, що вони відкрили вогонь із зенітного кулемету на танку по цивільному автомобілю, яка нібито, з їх слів, не підкорилась їх вимогам. Багато запитань це не викликало, просто запитали чи все нормально і все. Це був автомобіль типу кросовера, чи пікапу. Крім того, сам ОСОБА_12 особисто казав, що він розстріляв автомобіль із зенітного кулемету на танку. Ніякої відповідальності за це ОСОБА_12 не поніс.

- протокол проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_10 із застосування технічних засобів від 02.10.2024 в ході якого свідок ОСОБА_10 показав місце розташування його та інших військовослужбовців зс рф в складі НОМЕР_1 окремої танкової бригади на на 27 км+ автодороги міжнародного значення М-06 Київ-Чоп неподалік с. Мила Бучанського району Київської області в місці розташування автозаправних станцій «UPG», «Avantage 7» та «БРСМ», та місце, де був розміщений танк в якому знаходився ОСОБА_12 , та який здійснив розстріл цивільного автомобіля в березні 2022 року, а також місце знаходження вказаного цивільного автомобіля. Крім того показав місця знаходження облаштованих позицій інших танкових рот НОМЕР_1 окремої танкової бригади та бліндажі командного складу підрозділу.

- протокол огляду аудіозапису від 07.05.2025 на якому записано розмову в телефонному режимі між двома військовослужбовцями зс рф де один з військовослужбовців зізнається іншому про розстріл цивільного автомобіля на автодорозі та вбивство його водія.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_10 із застосування технічних засобів від 13.05.2025, в ході якого останній впізнав на фотознімку ОСОБА_5 , як військовослужбовця ЗС рф, який був в підпорядкуванні ОСОБА_10 , але прибувши на обладнані бойові позиції біля Житомирської траси, переданий в підпорядкування командиру 4-ї танкової роти та який розстріляв цивільний автомобіль із зенітного кулемету на танку.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за голосом зі свідком ОСОБА_10 із застосування технічних засобів від 13.05.2025, в ході якого, свідок ОСОБА_10 вказав на голос ОСОБА_16 , який в телефонному режимі спілкувався з іншим військовослужбовцем зс рф.

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Таким чином, є достатньо підстав вважати, що вказана особа обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй злочину.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України у випадку неможливості вручення письмового повідомлення про підозру в день його складення воно здійснюється у спосіб, передбачений Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 3 ст. 111 КПК України повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 Кодексу, зокрема ст. 135 КПК України.

Так, відповідно до положень КПК України, Головним слідчим управлінням Національної поліції України 02.06.2025 у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

04.06.2025, ОСОБА_5 повідомлено про підозру відповідно до ч. 3 ст. 111, ч. 8 ст. 135, ч. 1 ст. 278 КПК України, шляхом публікації письмового повідомлення про підозру в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, через неможливість вручення у день складення, у зв`язку із перебуванням підозрюваного на тимчасово окупованих територіях України або в російській федерації, на території держави, визначеної Верховною Радою України державою-агресором.

Відповідно до вимог абз. 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_5 12.06.2025 вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, відповідно до вимог ст. ст. 111, 135 КПК України, шляхом публікацій повісток в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, тобто газеті «Урядовий кур`єр», та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, ОСОБА_5 викликано на 10.06.2025, 11.06.2025 та 12.06.2025 до слідчого у кримінальному провадженні з метою вручення письмового повідомлення про підозру.

Однак у визначений час ОСОБА_5 до органу досудового розслідування не з`явився, про наявність поважних причин не явки не повідомив.

Згідно абзацу 2 ч. 8 ст. 135 КПК України ОСОБА_5 , вважається таким, який належним чином повідомлений про підозру і про виклики до слідчого, з моменту опублікування повідомлення про підозру та повісток про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У зв`язку з переховуванням підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, останнього 12.06.2025 оголошено в розшук.

Згідно інформації з УКР ГУ НП в м. Києві, підозрюваний ОСОБА_5 знаходиться на тимчасово окупованій території України або в російській федерації, на території держави, визначеної Верховною Радою України державою-агресором.

Перевіряючи достатність доказів для такого висновку, слідчий суддя, поряд з положеннями ч. 2 ст. 297-4 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини. Зокрема, рішення Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series А, № 182). Натомість, не будучи наділеним повноваженнями щодо оцінки доказів на даній стадії кримінального судочинства, слідчий суддя позбавлений можливості надати перевагу одним доказам перед іншими шляхом їх оцінки та аналізу в сукупності. Питання щодо доведеності вини особи та правильності кваліфікації її дій відповідно до закону про кримінальну відповідальність підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду кримінального провадження по суті.

Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 умисно переховується від слідства та суду на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, тобто РФ, або тимчасово окупованій території України з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, у вчинення якого він обґрунтовано підозрюється. Притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності у загальному порядку, передбаченому чинним кримінальним процесуальним законодавством, неможливо.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання слідчого про здійснення спеціального досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Керуючись ст. ст. 297-1, 297-3, 297-4, 376 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання - задовольнити.

Надати дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001476 від 23.07.2024, за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Піщанка Республіки Бурятія Російської Федерації, громадянина Російської Федерації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 438 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1