Справа № 288/1370/25
Провадження № 1-кп/288/132/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2025 року. селище Попільня

Попільнянський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Попільня Житомирської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000111 від 03 серпня 2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець села Макарівка Попільнянського району Житомирської області, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживаючий: АДРЕСА_2 , громадянин України, українець, освіта середня, працює на посаді слюсаря з ремонту колісних транспортних засобів ФОП « ОСОБА_6 », має на утриманні одну неповнолітню дитину, в силу статті 89 КК України раніше не судимий,-

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , будучи неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності в частині позбавлення права керувати транспортними засобами, умисно не виконав рішення суду при наступних обставинах.

Так, 01 лютого 2024 року постановою Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/77/24, яка набрала законної сили 12 лютого 2024, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною першою статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/1423/24 від 05 вересня 2024 року, яка набрала законної сили 07 жовтня 2024 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених частиною п`ятою статті 126, частиною другою статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 5 (п`ять) років та без оплатного вилучення транспортного засобу;

02 липня 2025 року постановою Попільнянського районного суду Житомирської області у справі № 288/756/25, яка набрала законної сили 14 липня 2025 року, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною п`ятою статті 126, частиною третьою статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 51000.00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років та без конфіскації транспортного засобу;

Незважаючи на наявність постанов суду ОСОБА_5 , який, діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаних постанов суду та будучи ознайомлений з ними, виник злочинний умисел на умисне невиконання вказаних постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Реалізуючи свій злочинний умисел на умисне невиконання вище вказаних постанов суду про позбавлення його права керувати транспортним засобом, що набрали законної сили, будучи з ними ознайомленим, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, ОСОБА_5 , 03 серпня 2025 року близько 01.30 години, будучи позбавленим права керування транспортним засобом, умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість їх виконати, керував автомобілем марки «3A3-DAEWOO» моделі «Т13110» д.н.з. НОМЕР_1 та рухався по автомобільній дорозі по вулиці Вишнева навпроти будівлі 141, в селищі Попільня Попільнянської територіальної громади Житомирського району Житомирської області та був зупинений працівниками поліції відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, тим самим умисно не виконав постанови Попільнянського районного суду Житомирської області.

Своїми умисними діями, що виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення в час, місці та за обставин, зазначених у обвинуваченні, не оспорюючи доказів по даній справі, здобутих органами досудового слідства. Щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення. Свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Також пояснив, що умисно не виконав постанови суду, що набрали законної сили.

Не заперечував проти розгляду кримінального провадження щодо нього в порядку частини третьої статті 349 КПК України.

У зв`язку з повним визнанням обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, суд відповідно до частини третьої статті 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження наслідки застосування даної статті КПК України.

За таких обставин, враховуючи показання обвинуваченого, які відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведеною та кваліфікує його умисні дії за частиною першою статті 382 КК України, як умисне невиконання постанов суду, що набрали законної сили.

Призначаючи покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 66 КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та повне визнання вини.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до положень статті 67 КК України, судом не встановлено.

Судом досліджувалися дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 при цьому встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місце проживання та роботи характеризується позитивно, має на утриманні одну неповнолітню дитину.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд приймає до уваги положення статей 1, 50 КК України, згідно яких Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, а також запобігання кримінальним правопорушенням. Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Водночас, при призначенні покарання, суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину згідно статті 12 КК України, форму вини, а також особливості конкретного злочину.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 в межах санкції частини першої статті 382 КК України у виді позбавлення волі. Разом з тим, беручи до уваги вищевикладені обставини та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, його суспільну небезпечність, особу винного, наявність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому та відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому, позицію прокурора, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не є суспільно-небезпечним, а його виправлення й перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, тому на підставі статті 75 КК України, звільняє його від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені пунктом 1, 2 частини першої статті 76 КК України, оскільки таке покарання буде законним, справедливим, а також достатнім для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства в частині виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Питання щодо речових доказів суд вирішує, відповідно до статті 100 КПК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

Судові витрати по даному кримінальному провадженні відсутні.

Підстав для застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу не вбачається.

Керуючись статтями 349, 369-371, 373-374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 382 КК України та призначити ОСОБА_5 покарання за частиною першою статті 382 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням протягом 1 (одного) року іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі статті 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти цей орган про зміну місця проживання, роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази: - оптичний диск на якому наявні відеозаписи із нагрудної камери відеоспостереження та відеореєстратора, розміщеного у службовому автомобілі «Skoda Karoq» р.н. НОМЕР_2 наряду СРПП відділення поліції № 1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Попільнянський районний суд Житомирської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Вступна та резолютивна частина вироку проголошена 20 листопада 2025 року відповідно до частини п`ятнадцятої статті 615 КПК України.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Суддя Попільнянського

районного суду ОСОБА_1