Провадження № 1-в/635/850/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року смт Покотилівка Харківського району Харківської області

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_4 відносно засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, розлученого, до засудження не працював, раніше судимого: 30.07.1997 за ст. 140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі; 06.11.2003 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 185 ч.1 КК України до штрафу у розмірі 510 грн.; 17.05.2004 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. 186 ч. 2, 190 ч. 1, 69, 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 25.05.2006 із Диканівської ВК № 12, умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 1 місяць; 22.01.2008 Московським районним судом м. Харкова за ст. 199 ч. 2, 71 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільнений: 21.04.2014 з Олексіївської ВК (№25) після відбуття строку покарання; 25.11.2016 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ст. ст.15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі. Звільнений із Хролівського ВЦ № 140, 06.12.2018 умовно-достроково, невідбутий строк 1 рік 23 дні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 16.07.2025 звільнений від покарання в порядку ч. 2 ст. 74 КК України; 09.12.2019 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 5 років обмеження волі. Засуджений: 10.10.2023 Київським районним судом Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 та остаточно до відбуття 2 роки 9 місяців обмеження волі.

про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського районного суду Харківської області надійшло клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_6 відносно засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання.

В обґрунтування клопотання зазначено, що засуджений ОСОБА_5 з 22.06.2021 по теперішній час відбуває покарання в ДУ«Хролівський виправний центр (№140)».

До засудження не працював. На теперішній час працевлаштований на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_7 » різноробом, згідно ст. 60 КВК України.

До праці ставиться сумлінно, виявляє стабільність та старанність у роботі, самостійно виконує роботи із самообслуговування, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. Порушень правил техніки безпеки не допускає. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає активну участь у проведенні ремонтних робіт у відділенні СПС, адміністративній будівлі установи. Має позитивні плани на майбутнє, а саме звернутися в центр зайнятості за допомогою у працевлаштуванні згідно запропонованої вакансії та отримати гідну зарплатню.

25.11.2025 на засіданні комісії установи прийнято рішення про направлення до суду матеріалів для вирішення питання про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор заперечував проти клопотання, вважаючи його передчасним та безпідставним.

Представник адміністрації та засуджений ОСОБА_5 надали заяви про розгляд клопотання за їх відсутності, просили його задовольнити.

Суд, вислухавши прокурора, дослідивши матеріали справи, в тому числі особову справу засудженого, дійшов висновку, що клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та фактично відбув встановлений ч.3 ст.81 КК України термін покарання.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).

При цьому, однією із найважливіших підстав для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання на підставі ст. 81 КК України, є виправлення засудженого, яке він довів своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення. Висновок суду про виправлення особи повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про її поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передував вирішенню питання про звільнення, ставленні засудженого до вчиненого злочину.

Доцільність і необхідність умовно-дострокового звільнення викликана тим, що до моменту звільнення мета покарання в основному досягнута, а саме: особа виправилася і довела це своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Згідно характеристики, наданої адміністрацією ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» вбачається, що ОСОБА_5 засуджений 10.10.2023 Київським районним судом Київським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років обмеження волі. На підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту покарання за вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 та остаточно до відбуття 2 роки 9 місяців обмеження волі. Початок строку: 10.10.2023. Кінець строку: 10.07.2026. До засудження не працював. На теперішній час працевлаштований на контрагентському об`єкті ФОП « ОСОБА_7 » різноробом, згідно ст. 60 КВК України. Коментар: До праці ставиться сумлінно, виявляє стабільність та старанність у роботі, самостійно виконує роботи із самообслуговування, дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд, використовує їх тільки за призначенням. Своїм ставленням до праці надає позитивний приклад іншим засудженим. Порушень правил техніки безпеки не допускає. До виконання робіт із благоустрою установи ставиться з розумною ініціативою. Приймає активну участь у проведенні ремонтних робіт у відділенні СПС, адміністративній будівлі установи. Має позитивні плани на майбутнє, а саме звернутися в центр зайнятості за допомогою у працевлаштуванні згідно запропонованої вакансії та отримати гідну зарплатню. Нервово-психічна стійкість задовільна. Вольові риси та якості: наполегливий, принциповий, ініціативний, цілеспрямований, в цілому витриманий. Ризик самогубства низький. Неконфліктний, прагне уникати конфліктних ситуацій, використовує конструктивні стратегії поведінки в конфлікті, надає перевагу спілкуванню з обмеженим колом людей, займає уособлену позицію через оточуючих, комунікативні якості розвинені задовільно. Ставлення до вирішення проблем позитивне, аналізує ситуацію, причини та наслідки розуміє, шукає шляхи її вирішення. Адаптивність в нормі, розвинена здатність пристосування до нових умов. Спрямованість просоціальна, наявні просоціальні переконання, ідеали, цінності, мотиви. Висока нормативність, добросовісний, наполегливий, дисциплінований, наявне почуття обов`язку, дотримується моральних стандартів та правил. Іноді відсутня власна позиція, має некритичну покору певним особам, які мають найбільшу силу тиску. Соціально зрілий, приймає особисті рішення, бере на себе відповідальність за них, конструктивно взаємодіє з оточуючими, адекватно сприймає себе та оточуючих. Мотивація до змін позитивна, має наявні плани та цілі на майбутнє, висловлює бажання змінюватися, усвідомлює необхідність досягнення позитивних змін, зацікавлений в досягненні поставлених цілей. Антисуспільна спрямованість особистості виразилась у кримінально-корисливому злочині. За період відбування покарання на профілактичному обліку психолога не перебував. Психоемоційний стан задовільний, самооцінка адекватна. Особа не вживала ПАР до засудження, не спостерігається негативний вплив ПАР на спосіб життя. До позбавлення волі засуджений зловживав алкогольними напоями, але не спостерігається негативний вплив алкоголю на спосіб життя. Коментар: По прибуттю до установи був залучений до програми диференційованого виховного впливу «Подолання алкогольної залежності», в якій приймає участь та успішно її реалізував. Засуджений усвідомив негативний вплив алкоголю на своє життя та має наміри після звільнення більше не вживати взагалі. За час відбування покарання в установі засуджений не вживав спиртних напоїв і психотропних речовин та за їх вживання не притягувався до дисциплінарної відповідальності. До засудження підтримував зв`язки з особами з антисоціальною поведінкою. Коментар: До обмеження волі особа мала прокримінальне оточення та вважав їх своїми друзями, з якими майже весь вільний час проводили разом. Після проведення бесід виховного та профілактичного характеру засуджений змінив свої погляди на майбутнє, а саме: має мотивацію змінити коло спілкування та після звільнення більше не підтримувати ніяких зв`язків з тими особами, яких він вважав друзями. В спілкуванні комунікабельний, намагається побудувати безконфліктні стосунки із оточуючими. Підтримує товариські відносини із засудженими позитивної спрямованості. Відповідно до статті 59 Кримінально-виконавчого кодексу України на даному етапі життя особа підтримує соціальні зв`язки з матір`ю, цивільною дружиною шляхом телефонних розмов, побачень, отримує посилки та передачі. Відносини взаємні, доброзичливі. Соціальні зв`язки позитивно впливають на засуджену особу, стимулюють її слухняну та правомірну поведінку. Особа повністю бере на себе відповідальність за вчинені дії та усвідомлює наслідки вчиненого правопорушення. Особа позитивно ставиться до працівників органів та установ виконання покарань. Не вважає за прийнятне деякі типи антисоціальної поведінки. Коментар: вину у вчинені злочину визнає повною мірою, засуджує себе за минулий спосіб життя та повністю усвідомлює наслідки скоєних ним кримінальних правопорушень. Вважає вирок справедливим. З 22.06.2021 до 21.03.2022 відбував покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)». За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень не мав, мав одне заохочення. На профілактичних обліках особа не перебувала.З 21.03.2022 року по 12.06.2023 року відбував покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)». За час відбування покарання характеризувався посередньо, стягнень та заохочень не мав. На профілактичних обліках особа не перебувала. З 12.06.2023 по теперішній час відбуває покарання в державній установі «Хролівський виправний центр (№ 140)». За час відбування покарання характеризується позитивно, має чотири заохочення та три стягнення. На профілактичних обліках особа не перебуває. Особа приймає активну участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Подолання алкогольної залежності», «Підготовка до звільнення», усвідомлює, що саме треба змінити, приймає участь у реалізації плану індивідуальної роботи, має позитивні плани на майбутнє, активно їх впроваджує в своєму житті, має позитивні результати реалізації планів. Коментар: Засуджений усвідомлює, що саме йому необхідно змінити в своєму житті після звільнення. Засуджений має мотивацію змінити своє життя на краще, має плани на майбутнє - працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату. Засуджений шкодує про вчинене ним кримінальне правопорушення та визнає свою вину. Заплановані заходи індивідуальної програми соціально виховної роботи із засудженим виконані. Під час індивідуальних бесід засуджений не виявляє потреби у плануванні нових завдань впливу на криміногенну потребу та у доповненні інших відповідних заходів. Проводячи моніторинг поведінки засудженого зроблено висновок, що засуджений змінив свою поведінку на кращу. Криміногенні фактори, такі як: вживання алкоголю, навички управління власними емоціями не мають впливу на засудженого та не сприяють підвищенню ризику вчинення повторних правопорушень, засуджений вмотивований до позитивних змін в житті та самовдосконалення. Ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та ризик ймовірної небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Висновок: засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. На підставі статті 81 КК України його можливо звільнити умовно-достроково.

Згідно висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_5 , наданого комісією ДУ «Хролівський виправний центр № 140» засуджений ОСОБА_5 довів своє виправдання та має бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання. Загальний підсумковий бал 86 балів.

Відповідно до довідки про стягнення та заохочення засудженого ОСОБА_5 - має 5 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці.

Крім того, засуджений ОСОБА_5 має 3 стягнень, одне з яких за нетактовну поведінку до іншого засудженого, за яке отримав 3 діб ДІЗО.

Згідно довідки про доходи Моргун був працевлаштований з червня 2023 року по червень 2024 року та з квітня 2025 року по жовтень 2025 року та отримав заробітну плату в загальній сумі 87 026, 02 грн.

Згідно довідки начальника сектору фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ОСОБА_8 від 12.11.2025 за № 14/97 виконавчі листи на засудженого ОСОБА_5 не надходили, за час відбування покарання кошти на сплату боргу не утримувались і не перераховувались.

Відповідно до положень ст. 81 КК України особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.

Слід зазначити, що виконання призначеного покарання є доцільним тільки за тієї умови, що ним досягається поставлена в законі мета: крім кари ще і виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів. Якщо ця мета може бути досягнута ще до закінчення призначеного судом строку покарання, то в подальшому у його виконанні відпадає необхідність. З огляду на це, закон передбачає можливість застосування судом умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За змістом цього кримінального закону умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду і можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, а умовно-достроковому звільненню підлягають лише ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення. Для цього всі дані про особу беруться у сукупності, в тому числі й дані, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а саме виправлення засудженого.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміни не відбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, умовно-дострокове звільнення від покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого і переконання в тому, що він сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довів своє виправлення.

Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого протягом всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної ради. При цьому, прийняття рішення про умовно-дострокове звільнення, не є обов`язковим, а залежить від переконаності суду в тому, що цілі покарання досягнуті в більш короткий термін, ніж це було визначено вироком.

У відповідності до положень п. 17 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України суду слід ретельно з`ясувати: ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, а також його наміри щодо прилучення до праці. Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути зроблений і з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, а також даних, що характеризують його особу.

Дослідивши матеріали особової справи засудженого, які відображають процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, суд доходить висновку, що виправлення засудженого не мало стабільного та систематичного характеру на протязі всього часу відбування покарання, а тому таку поведінку засудженого не можна вважати сумлінною. Його поведінка та ставлення до праці наприкінці строку відбування покарання, інші позитивні відомості не є визначальними підставами для задоволення клопотання про умовно-дострокове звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 був неодноразово судимий, а саме 6 разів, до нього неодноразово застосовувалось умовно-дострокове звільнення, однак продовжував вчиняти злочини в період умовно-дострокове звільнення.

Зазначені факти свідчать про те, що ОСОБА_5 має стійку тенденцію на систематичне вчинення злочинів, а також про неефективність застосування до нього інституту умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, дані про особу засудженого, його ставлення до вчиненого злочину, поведінку за весь час відбуття покарання, суд констатує про відсутність достатніх та переконливих даних, які б свідчили про виправлення засудженого та досягнення цілей покарання в більш короткий термін.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про неможливість застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 81 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання начальника ДУ «Хролівський виправний центр (№ 140)» ОСОБА_9 про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала протягом семи діб з дня її проголошення може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Харківський районний суд Харківської області, а засудженим з дня отриманням ним ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1