№ провадження 1-кс/646/2649/2025
УХВАЛА

про скасування постанови про закриття кримінального провадження

11 листопада 2025 року м. Харків

Слідчий суддя Основ`янського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

представника скаржниці - адвоката ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 на постанову начальника відділення №2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 26.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000300 від 11.02.2025,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_5 зі скаргою, якою просить:

-скасувати постанову начальника відділення №2 СВ Куп`янського районного управління поліції ГУНП в Харківській області від 26.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000300 за ч. 1 ст. 115 КК України від 11.02.2025;

-матеріали кримінального провадження №0000300 за ч. 1 ст. 115 КК України від 11.02.2025 направити до Куп`янського районного управління поліції ГУНП в Харківській області для проведення подальшого належного досудового розслідування.

Скарга обгрунтована тим, що слідчим відділом Куп`янського районного управління поліції ГУНП в Харківській області проводилося досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000300 за ч. 1 ст. 115 КК України від 11.02.2025. Відповідно до фабули кримінального правопорушення, відомості внесені до ЄРДР за фактом смерті військовослужбовця ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що мало місце 11.02.2025 в н.п. Садовод Великобурлуцька територіальна громада Куп`янський район Харківська область який здійснив самогубство шляхом пострілу в підборіддя із закріпленої за ним зброї АК-47 калібру 7,62 мм номер НОМЕР_1 , 1969 року виготовлення. Відповідно до відповіді на адвокатський запит ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.10.2025 року № кримінальне провадження №0000300 за ч. 1 ст. 115 КК України від 11.02.2025 було закрито відповідно до постанови від 26.03.2025 року, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (за відсутністю складу кримінального правопорушення). Оскільки скаржниця ознайомилась з оскаржуваним рішенням лише 22.10.2025, строк на його оскарження закінчується 02.11.2025 року. Скаржниця не погоджується з рішенням про закриття провадження, оскільки під час досудового розслідування не проведено жодних слідчих дій. Їй не було відомо на якій стадії знаходиться кримінальне провадження. Слідчим Куп`янського районного управління поліції ГУНП в Харківській області не необґрунтовано та не зазначено у постанові, на підставі яких проведених слідчих та процесуальних дій він прийшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України. Вказані обставини в сукупності дають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та без оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню. Кримінальне провадження відкрито 11.02.2025 року, а закрито 26.03.2025 року, тобто слідство тривало лише місяць. З моменту внесення відомостей до ЄРДР не було належним чином встановлено всі обставини, допиту всіх свідків не проводились, взагалі слідчі дії не проведені. Так по справі не було проведено слідчого експерименту щодо відтворення подій. Розслідування проводилося формально. У постанові про закриття начальник відділення № 2 СВ Куп`янського районного управління поліції ГУНП в Харківській області посилається на доведеність самогубства. Проте, за відсутності ефективного та повного розслідування такий висновок є передчасним. Зокрема, органом досудового розслідування не прийнято до уваги, що під час знайдення тіла ОСОБА_7 при ньому були відсутні його особисті речі, в тому числі й мобільний телефон. Під час огляду тіла ОСОБА_7 у морзі, скаржниця зауважила, що на місці пострілу у померлого відсутній опік, який повинен був утворитися, якби ОСОБА_7 вчинив самогубство, з огляду на близькість дула автомату до шкіри підборіддя Таким чином, вказаний постріл було вчинено не ОСОБА_7 (який би був прицільним, з приставленням дула до шкіри підборіддя та утворив опік), а з відстані не менше 0,5 метрів. Вказане було б можливо встановити, якби у рамках досудового розслідування проводився слідчий експеримент, який не проводився. Крім того, скаржниця зауважила, що одяг ОСОБА_7 був весь у крові, тобто кров була не від пострілу, а від слідів боротьби або через намагання сховати труп після вбивства. Але ці обставини слідством не перевірялися. Не встановлено, чи дійсно саме з закріпленої за ОСОБА_7 було вчинено постріл у підборіддя померлого, чи можливо вчинення самогубства через постріл без залишення опіку на шкірі; належним чином не вивчено матеріали судово-медичної експертизи.

У судовому засіданні представник скаржниці - адвокат ОСОБА_3 підтримав скаргу та доводи, якими вона обгрунтована.

Слідчий у судовому засіданні заперечував проти скарги та наполягав на тому, що досудовим рлозслідуванням було встановлено усі необхідні обставини для прийняття оскаржуваного рішення про закриття кримінального провадження.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи та матеріали кримінального провадження, слідчий суддя встановив наступне.

Слідчим відділом Куп`янського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №000300 від 11.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.02.2025 було повідомлення, яке надійшло зі служби 102 до чергової частини Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про те, що 11.02.2025 близько 07:30 за адресою: АДРЕСА_1 у підвальному приміщенні військовослужбовець НОМЕР_2 обТРО номер мінометного розрахунку старший солдат в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснив самогубство шляхом пострілу в підборіддя із закріпленої за ним зброї АК-47 калібру 7.62 мм, номер НОМЕР_1 , 1969 року виготовлення.

До внесення відомостей до ЄРДР 11.02.2025 в період з 11:46 до 12:43 за правилами ч.3 ст.214 КПК України було проведено огляд місця події за вищевказаною адресою, під час якого на підлозі підвального приміщення виявлено тіло військовослужбовця ОСОБА_7 без ознак життя, плями речовини бурого кольору на його обличчі, вхідний отвір на підборідді розміром приблизно 4х4 мм, вихідний отвір на маківці голови розміром приблизно 7х7 мм, а також отвір розміром приблизно 1-1,5 см на стелі приміщення та плями речовини бурого кольору на стелі та стіні з правого боку. Крім того, слідчим було виявлено плями бурого кольору під тілом та поруч з тілом ОСОБА_7 , вогнепальну автоматичну зброю - АК -47 калібру 7,62 мм, з маркуванням на стволі та коробці НОМЕР_1 , 1969 року виготовлення, а також гільзу з маркуванням на донці >. Під час огляду зброї виявлено 28 набоїв калібру 7,62 мм у магазині автомату та при її розрядженні - набій калібру 7,62 у патроннику.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть №119 від 12.02.2025 причиною смерті ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , є вогнепальне поранення голови з ушкодженням головного мозку.

Під час досудового розслідування було долучено матеріали службового розслідування, результати якого були затверджені наказом т.в.о. командира військової частини № НОМЕР_4 старшим лейтенантом ОСОБА_8 від 25.02.20255 №80.

Так, у Акті службового розслідування від 25.02.2025 зазначено, що старший навідник 1 міноментного розрахунку 1 мінометного взводу мінометної батареї військової частини НОМЕР_3 смтарщший солдат ОСОБА_7 на тлі пригніченого психоемоційного стану у зв`язку з тривалим перебуванням в зоні бойових дій з метою позбавлення себе життя вчинив самогубство шляхом пострілу з автомата АК-47 собі у голову, внаслідок чого настала його смерть. Фактів доведення його до самогубства, а також осіб, причетних до його загибелі, не встановлено.

Разом з тим, матеріали службового розслідування не містить будь-яких доказів на підтвердження перебування ОСОБА_7 у пригніченому психоемоційному стані напередодні його смерті.

Проте оцінку цим обставинам слідчим не надано.

Крім того, слідчим були допитані в якості свідків військовослужбовці військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які 11.02.2025 перебували неподалік від місця події - на території домоволодіння, до якого відноситься підвальне приміщення (льох), в якому було виявлено тіло ОСОБА_7 .

Свідки зазначали, що напередодні ОСОБА_7 був поранений під час евакуації після виконання бойового завдання та 11.02.2025 чекав на приїзд медиків, щоб о 07:40 їхати до шпиталю.

Також свідки пояснювали, що ОСОБА_7 був спокійною людиною, не зловживав алкогольними напоями, не вживав наркотичних речовин та не мав схильності до самогубства.

Проте, тексти протоколів допиту свідків свідчать про поверхневе ставлення слідчого до проведення цієї слідчої дії, оскільки незважаючи на те, що свідки повідомляли про наявність у ОСОБА_7 співмешканки, слідчий не з`ясував її особу для її подальшого допиту, у тому числі, з питань їхніх стосунків з загиблим, наявності у неї відомостей про можливі конфлікти ОСОБА_7 з іншими військовослужбовцями чи іншими особами тощо.

Крім того, лише свідок ОСОБА_10 під час допиту повідомив, що не чув звуку пострілу.

Разом з тим, ця обставина слідчим не перевірена, зокрема, шляхом допиту інших свідків та проведення слідчого експерименту.

Інші свідки з цього питання слідчим допитані не були.

При цьому слідчий у судовому засіданні пояснив, що за його припущенням свідки, знаходячись у дворі, де розташоване підвальне приміщення (льох), в якому було виявлено тіло ОСОБА_7 , могли не чути звуку пострілу.

Такі пояснення є неспроможними, оскільки встановлення обставин, що входять до предмету доказування, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Про неякісно проведений допит вищевказаних осіб свідчить і та обставина, що у відповідних протоколах взагалі відсутня інформації про конкретне місце події (адресу).

Слідчий не допитав інших військовослужбовців, які проходили військову службу разом із ОСОБА_7 та яким можуть бути відомі обставини, пов`язані з його смертю, зокрема, щодо стосунків ОСОБА_7 з оточуючими, щодо можливої наявності конфліктів, погроз на його адресу.

Крім того, слідчий в порушення вимог ст.55 КПК України не залучив ОСОБА_13 , яка є матір`ю ОСОБА_7 , до участі у кримінальному провадженні як потерпілу та не допитав її щодо обставин, які можуть бути їй відомі у зв`язку зі смертю її сина.

Слідчим було взято змив зі спускового гачка автомату АК-47, але не взято зразків для проведення дактилоскопічної експертизи з метою з`ясування питання про належність відбитків пальців на зброї, якою було спричинено смерть ОСОБА_7 . Це теж ставить під сумнів результати досудового розслідування.

У судовому адвокат ОСОБА_3 пояснював, що коли мати ОСОБА_7 побачила його тіло, вона виявила наявність на ньому тілесних пошкоджень, які не мали відношення до вогнепального поранення, від якого він загинув.

За висновком судово-медичної експертизи №12-17/119-Цт/25 від 19.03.2025 причиною смерті ОСОБА_7 є вогнепальне поранення голови з пошкодженням головного мозку, про що свідчать наступні ушкодження голови: одиночна наскрізна вогнепальна рана нижньої поверхні підборіддя з виходом в тім`яно-потиличній області, яка супроводжувалась розтрощенням кісток мозкового черепу та основи черепу, розтрощенням твердої мозкової оболонки та головного мозку. Вищеописані вогнепальне поранення заподіяні у результаті одиничного пострілу з вогнепальної зброї, заряд якої був споряджений, ймовірно, кулею. Характер пошкоджень та накладення кіптяви в області рани, дані додаткових експертиз свідчить про те, що під час пострілу, дуло вогнепальної зброї, ймовірно, знаходилось в положенні неповного упору в області нижньої поверхні підборіддя. Раневий канал направлений знизу догори, декілька спереду назад, довжиною біля 28см. Між наявними ушкодженнями та наступом смерті є причинний зв`язок.

Також у висновку експерт зазначив, що висловитися про форму, калібр кулі за наявними даними неможливо, а для відповіді на питання «Чи міг ОСОБА_7 в силу своїх фізіологічних можливостей самостійно здійснити постріл» необхідно надати автоматичну зброю, з якої був спричинений постріл.

Але слідчим проігноровано зі висновки експерта та не надано для проведення експертного дослідження ані зброї, ані відповідної кулі та інших даних, які необхідні експерту для вирішення вищевказаних питань.

Крім того, за висновками цієї судово-медичної експертизи у ОСОБА_7 наявні такі пошкодження: садно на правій щоці, синець на його правій кісті руки та різана рана на правій гомілці.

Експертом зазначено, що садно та синець утворилися від кратної ударної та ударно-дотичної дії тупого твердого предмета (предметів), індивідуальні властивості яких не відобразилися, можливо в умовах, вказаних в матеріалах справи.

Проте, які це умови, експертом не уточнюється, а матеріали кримінального провадження, у тому числі, постанова про призначення судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 не надає можливості це з`ясувати однозначно.

У висновках судово-медичний експерт також вказує, що за ступенем тяжкості синець кваліфікується за критерієм тривалості розладу здоров`я, як легкі тілесні ушкодження- менше 6 днів; рана утворилася від кратної дії предмета володіючого

ріжучою властивістю та за ступенем тяжкості кваліфікується як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я- більш 6 днів, менше 21 дня.

Однак, обставини, при яких утворилися ці тілесні пошкодження та чи пов`язані вони з обставинами смерті ОСОБА_7 , слідчим не з`ясовано.

Отже, досудовим розслідуванням достовірно не встановлено, з якої зброї було здійснено постріл, що спричинив вогнепальне поранення, від якого помер ОСОБА_7 .

Також слід звернути увагу, що під час огляду місця події слідчий взяв змив зі спускового гачка вогнепальної зброї, яка знаходилася поруч з тілом ОСОБА_7 .

Проте, слідчим не було отримано зразків відбитків (слідів) пальців та долонь рук зі зброї, яка була знайдена поруч з тілом ОСОБА_7 .

Під час огляду місця події 10.02.2025 було з`ясовано, що при ОСОБА_7 не було виявлено його мобільного телефону.

Слідчий не встановив місцезнаходження телефону ОСОБА_7 , номер якого міститься у висновку службового розслідування, та не перевірив інформацію, яка міститься у цьому телефоні та може мати відношення до обставин смерті ОСОБА_7 .

Також слідчим не отримано тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у володінні відповідного оператору мобільного зв`язку за номером телефону ОСОБА_7 , зокрема, для з`ясування місця знаходження мобільного телефону на час смерті ОСОБА_7 та після цієї події.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Таким чином, проаналізувавши встановлені під час розгляду скарги обставини, перевіривши матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що дізнавачем не в повному обсязі виконані вимоги ст.ст.2, 93, 94 КПК України, а тому скарга підлягає задоволенню.

Що стосується заяви адвоката ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на подання цієї скарги, то така заява по суті не вирішується, оскільки строк, встановлений ст.304 КПК України, скаржницею не пропущено.

Так, з матеріалів справи вбачається, що слідчий надав скаржниці копію оскаржуваної постанови з супровідним листом, датованим 22.10.2025.

У скарзі адвокат ОСОБА_3 зазначає, що копію оскаржуваного рішення скаржниця отримала 22.10.2025.

Скарга подана представником скаржниці через систему «Електронний суд» 23.10.2025, тобто у межах передбаченого ст.304 КПК України 10-денного строку на оскарження постанови з дня отримання її копії.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.303, 304, 306, 307, 369-372 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Задовольнити скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 .

Скасувати постанову начальника відділення №2 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 26.03.2025 про закриття кримінального провадження №0000300 від 11.02.2025.

Повернути матеріали кримінального провадження до СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1