У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002521 від 21.07.2025, відносно

ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України,

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002521 від 21.07.2025, відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 15 жовтня 2025 року в даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2025 року в даному кримінальному провадженні призначено судовий розгляд кримінального провадження.

22 грудня 2025 року прокурор Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_6 через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» подав до суду клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком на 60 (шістдесят) днів. В обґрунтування вказаного клопотання прокурор зазначив, що на даний час ризики передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, не перестали існувати.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання підтримав та просив клопотання задовольнити, виходячи із викладених у ньому підстав.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні захисник просив вирішити клопотання на розсуд суду.

Вислухавши сторін кримінального провадження, суд встановив такі обставини та дійшов наступних висновків.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 04 листопада 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 03 січня 2026 року, включно, без визначення розміру застави.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей і документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого підчас досудового розслідування неповинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При вирішенні питання доцільності продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_5 , суд виходить з того, що особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення (злочину), за який Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років, а також суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, про можливість обвинуваченого переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) свідчить тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним за вчинене кримінальне правопорушення.

Разом з тим, суд вважає доведеним наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме - ризику того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків. В обґрунтування вказаного ризику стороною обвинувачення вказано про те, що на даний час, свідки у кримінальному провадженні не допитані, а відтак ОСОБА_5 у випадку не продовження застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, може здійснювати тиск на них, що суттєво вплине на можливість уникнення ОСОБА_5 кримінальної відповідальності та сприятиме перешкоджанню здійсненню судового розгляду даного кримінального провадження.

Крім того, суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на можливість обвинуваченого вчинити інші злочини (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки обвинувачений, перебуваючи на волі, як військовослужбовець може вчинити військовий злочин з метою ухилення від слідства та суду, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що обставини з часу застосування до обвинуваченого запобіжного заходу суттєво не змінились, а вищевказані ризики за п. 1, 3, 5 ч. 1. ст. 177 КПК України не зменшилися, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, а тому суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Однак, приписами ч. 8 ст. 176 КПК України встановлено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Положеннями абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-6 КК України.

Враховуючи викладені вище ризики, характер, тяжкість та наслідки кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про те, що застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченому, ніж тримання під вартою, без визначення розміру застави, є неможливим.

У зв`язку із зазначеним, клопотання прокурора підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 7, 31, 177, 178, 194, 369-372 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто до 21 лютого 2026 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала в частині визначення строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою діє протягом шістдесяти днів, тобто до 21 лютого 2026 року, включно, та підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з дня її отримання.

Повний текст ухвали складено 24 грудня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1