Єдиний унікальний номер 317/4890/25
Провадження № 1-кп/317/579/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора в режимі відеоконференції ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0004583 від 03.06.2024, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жолоби, Томашпільського району, Вінницької області, українець, громадянин України, має середньо-спеціальну освіту, одружений, має на утриманні одну малолітню дитину, водій-заправник відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення ВЧ НОМЕР_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2025 до Запорізького районного суду Запорізької області надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0004583 від 03.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) від 27.05.2023 №161 солдата військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду водія-заправника відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, законодавство, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

06 січня 2024 року, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , на території населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місце знаходження до органів командування і в органи військового та цивільного управління не повідомляв до 01 лютого 2024 року, до моменту повернення до місця несення служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 5 ст. 407 КК України самовільне залишення військовослужбовцем місця служби, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування кримінального провадження підозрюваний ОСОБА_4 добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби.

Крім того, командир військової частини НОМЕР_1 надав письмову згоду на продовження проходження підозрюваним ОСОБА_4 військової служби.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 подав заяву, в якій просить звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та надав письмову згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Наявність зазначених обставин дають підстави для направлення до суду клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у порядку ст. ст. 286, 287 КПК України.

Як встановлено в ході досудового розслідування підозрюваний добровільно звернувся із клопотанням до слідчого про намір повернутися до військової частини для продовження проходження військової служби, а командир військової частини надав письмову згоду на продовження проходження підозрюваним військової служби, а тому підозрюваний ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а провадження закриттю.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності підтримав у повному обсязі з підстав зазначених у клопотанні та просив клопотання задовольнити.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити. Зазначив, що бажає продовжити військову службу, згодний на закриття кримінального провадження з цієї підстави та звертався з відповідною заявою до прокурора.

Вислухавши доводи клопотання прокурора, думку підозрюваного, суд приходить до наступних висновків.

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройові частині) від 27.05.2023 №161 солдата військової служби за мобілізацією ОСОБА_4 призначено на посаду водія-заправника відділення автомобільного взводу підвозу пального та мастильних матеріалів роти матеріального забезпечення батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу частини та на всі види забезпечення.

Указом Президента України та Верховного головнокомандувача Збройних сил України ОСОБА_6 від 24.02.2022 № 64/2022 та Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ХІ введено воєнний стан на всій території України.

В подальшому, відповідними Указами Президента України ОСОБА_6 , правовий режим воєнного стану в Україні продовжувався та діє до теперішнього часу.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (надалі Статуту), ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, суворо дотримуватися Статутів Збройних Сил України (надалі Статуту), бути дисциплінованим, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від них інших військовослужбовців, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою.

Разом з цим, солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

06 січня 2024 року, солдат ОСОБА_4 діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою тимчасового ухилення від військової служби, самовільно залишив місце тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_2 , на території населеного пункту АДРЕСА_2 , після чого свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця служби та військової частини не приймав та про своє місце знаходження до органів командування і в органи військового та цивільного управління не повідомляв до 01 лютого 2024 року, до моменту повернення до місця несення служби.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану.

За правилами ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КПК України, встановивши на стадії досудового розслідування підстави для звільнення від кримінальної відповідальності та отримавши згоду підозрюваного на таке звільнення, прокурор складає клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та без проведення досудового розслідування у повному обсязі надсилає його до суду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно зі ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до витягу до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004583 від 03.06.2024 внесено відомості відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки № від 08.09.2025, ОСОБА_4 до відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягався.

В матеріалах клопотання міститься письмова згода ОСОБА_4 від 25.09.2025 на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

До клопотання додана письмова згода командира Військової частини НОМЕР_1 № 1789/38/9249 від 18.09.2025, якою надана згода щодо продовження проходження військової служби солдату ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_1 .

У судовому засіданні судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнає, добровільно, без примусу, за власним бажанням подав заяву та письмову згоду про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, бажає продовження проходження військової служби в частині НОМЕР_1 .

Враховуючи наявність всіх підстав, необхідних для звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 401 КК України, суд приходить до висновку про те, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 звільненню від кримінальної відповідальності.

Згідно з положенням ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку і звільненням особи від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частин (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 401 КК України, ст. 284, 286, 288 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№ 0004583 від 03.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004583 від 03.06.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин після набрання ухвалою законної сили прибути до Військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 після набрання цією ухвалою суду законної сили забезпечити продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Копію ухвали після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1