КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №11-сс/824/8335/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні№0000487 від 11 квітня 2025 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000487 від 11 квітня 2025 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду розпоряджатися у будь-який спосіб, а саме на: набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв; гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676 А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, які належать ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з указаною ухвалою представник ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 направила до суду дві аналогічні за змістом та вимогами апеляційні скарги, які підлягають розгляду як одна, та просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна, вилученого під час обшуку 21 липня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Уважає оскаржувану ухвалу незаконною, необґрунтованою та невмотивованою, тобто такою, що підлягає скасуванню.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що клопотання слідчого взагалі не мало відповідного обґрунтування необхідності арешту майна, а саме: до клопотання не додано ухвалу про надання дозволу на проведення обшуку; у клопотанні не зазначено, які саме відомості містять у собі речі, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України.

Так, зазначає, що до клопотання не було додано ухвалу слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, а відтак не зрозуміло чи була взагалі правова підстава для прийняття рішення про арешт майна.

Вказує, що із самого клопотання неможливо встановити які саме сліди злочину могло зберегти на собі вилучене майно та як воно може бути використано як доказ у даному кримінальному провадженні.

Уважає, що у клопотанні взагалі не зазначено які існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна та чи існують вони взагалі.

Звертає увагу суду на те, що справу про арешт майна було розглянуто без присутності власника майна та його представника, про що містяться відомості безпосередньо у тексті мотивувальної частини оскаржуваної ухвали; з 22 липня 2025 року ОСОБА_8 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що унеможливлювало самостійне отримання останнім ухвали про арешт майна; 04 вересня 2025 року представником ОСОБА_8 - ОСОБА_7 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 14 жовтня 2025 року останній було надано можливість ознайомитись зі справою, таким чином фактично копію оскаржуваної ухвали було отримано 14 жовтня 2025 року.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 , яка підтримала подану апеляційну скаргу в частині скасування ухвали слідчого судді про накладення арешту на гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676 А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, а також пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що клопотання слідчого про арешт майна розглянуто у відсутності власника майна ОСОБА_8 та його представника.

Згідно матеріалів справи копія оскаржуваної ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року власнику майна та/або його представнику не направлялась.

Як зазначила в апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_7 , яка представляє інтереси власника майна ОСОБА_8 , справу про арешт майна було розглянуто без присутності власника майна та його представника, про що містяться відомості безпосередньо у тексті мотивувальної частини оскаржуваної ухвали; з 22 липня 2025 року ОСОБА_8 утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор» у зв`язку з обранням відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що унеможливлювало самостійне отримання останнім ухвали про арешт майна; 04 вересня 2025 року представником ОСОБА_8 - ОСОБА_7 було подано заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 14 жовтня 2025 року останній було надано можливість ознайомитись зі справою, таким чином фактично копію оскаржуваної ухвали було отримано 14 жовтня 2025 року.

З урахуванням наведеного, колегія суддів уважає обґрунтованими доводи представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 , у зв`язку з чим наявні підстави для поновлення строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді.

Як убачається із наданих до суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області розслідується кримінальне провадження №0000487 від 11 квітня 2025 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 та за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що на території України функціонує протиправний механізм передачі матеріальних-ресурсів на територію російської федерації, що кваліфікується як пособництво державі-агресору, що виразилось в умисних діях, спрямованих на допомогу державі-агресору, збройним формуванням та окупаційній адміністрації держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом передачі матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора.

Також установлено, що громадяни України, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , організували злочинну схему, що полягає у вирощуванні на території своїх фермерських господарств технічної коноплі різних сортів з метою її подальшого збуту на територію російської федерації, використовуючи, при цьому, для транзиту інші сусідні з нею країни.

Установлено, що до протиправної діяльності залучений син ОСОБА_9 - ОСОБА_8 , який обізнаний в правоохоронній та законотворчій діяльності.

До завдань ОСОБА_8 відноситься вирішення правових завдань, що регулюють порядок вирощення, сертифікації та збуту технічної коноплі різних сортів.

Таким чином, учасниками протиправної діяльності є:

- громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець рф, с. Гапуах Магарамкентського р-ну, Республіки Дагестан, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ; фактично проживає: АДРЕСА_3 , користується номером мобільного телефону - НОМЕР_1 та пересувається на власному автомобілі марки Volkswagen Touareg з д.н.з. НОМЕР_2 , - безпосередній організатор злочинної схеми, контролює законність вирощування технічної коноплі різних сортів на території України, отримуючи всі необхідні для цього дозволи, займається пошуком маршрутів поставок продукції на територію російської федерації;

- громадянин України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , а також за адресою: АДРЕСА_1 , користується номерами мобільних телефонів: НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ;

- громадянин України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Дніпро, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , користується номером мобільного телефону - НОМЕР_5 , директор ТОВ «Агро&Нова» , займається вирощуванням технічної коноплі різних сортів на території Дніпропетровської області;

- громадянин України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець м. Підгородне Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_6 , користується номером мобільного телефону - НОМЕР_6 , керівник СФГ «Полісся», , займається вирощуванням технічної коноплі різних сортів па території Житомирської та Дніпропетровської областей. Також установлено, що ОСОБА_8 за допомогою спецслужб рф активно підшуковує ринок збуту технічної коноплі на території рф, а саме у республіці Дагестан, де діють відповідні державні програми. Крім того, з метою доведення злочинного умислу до кінця, враховуючи, що технічне насіння конопель потребує спеціальних дозволів, учасниками злочинної схеми вже отримані сертифікати, висновки експертів, що засвідчують посівні якості насіння на всю наявну продукцію, що планується поставити на територію рф, а це близько 200 тон технічної коноплі наступних сортів: Глессія, Гляна, Лірина, ЮСО 31.

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що вирощена продукція зберігається на території складських приміщень на території Житомирської області.

До слідчого управління від ГУ «Д» ДЗНД СБ України надійшло повідомлення, в якому йдеться, що у транспортному засобі - автомобілі марки «Tesla model Y». д.н.з. НОМЕР_7 , VIN: НОМЕР_8 , який на праві власності належить ОСОБА_8 , знаходяться речі та документи, що мають значення для досудового розслідування.

Також у зазначеному листі вказано, що існує реальна загроза знищення вказаного майна.

21 липня 2025 року на підставі частини третьої статті 233 КПК України проведено невідкладний обшук з метою врятування майна за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено наступні предмети: набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв; гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, які належать на праві власності ОСОБА_9 .

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 від 21 липня 2025 року предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

21 липня 2025 року ОСОБА_14 та ОСОБА_8 затримано в порядку статті 615 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України.

29 липня 2025 року до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000487 від 11 квітня 2025 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про арешт майна - задоволено.

Накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000487 від 11 квітня 2025 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду розпоряджатися у будь-який спосіб, а саме на: набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв; гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676 А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, які належать ОСОБА_9 .

Постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що слідчим доведено, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям визначеним у статті 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

З такими висновками слідчого судді суду першої інстанції колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується, виходячи з наступного.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У своїх висновках Європейський Суд з прав людини неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення пункту 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а пункт 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах, «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до частини третьої статті 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

З матеріалів судового провадження вбачається, що прокурором під час звернення з вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України та Конвенції про захист прав та основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог частини третьої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи при наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За змістом частини п`ятої статті 170 КПК України арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Положеннями частини першої статті 59 КК України передбачено, що конфіскація майна - це покарання, що полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, є власністю засудженого, якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Відповідно до частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень частини одинадцятої статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За змістом статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

За правилами частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

З матеріалів судового провадження вбачається, що слідчим під час звернення із вищевказаним клопотанням та слідчим суддею під час його розгляду не в повній мірі дотримані вимоги вищевказаних норм КПК України, Конвенції про захист прав та основоположних свобод та у порушення вимог пункту 1 частини другої статті 173 КПК України слідчим суддею належним чином не перевірено правову підставу для арешту такого майна, зокрема, з метою його конфіскації як виду покарання.

Як установлено під час апеляційного розгляду, набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробка з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв, гвинтівка моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівка моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівка моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718 належать ОСОБА_8 .

Таким чином, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, клопотання слідчого про накладення арешту на майно, вилучене 21 липня 2025 року на підставі частини третьої статті 233 КПК України під час проведення невідкладного обшуку з метою врятування майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв, які належать ОСОБА_8 ; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_9 , підлягає задоволенню з тих підстав, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню. Окрім того, є підстави вважати, що на вказаному мобільному пристрої містяться видалені та або приховані файли, у зв`язку з чим виникла необхідність в проведенні експертного дослідження щодо останнього

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

З огляду на наведене та враховуючи, що судом ретельно перевірено майно, на яке прокурор просив накласти арешт і його відношення до матеріалів кримінального провадження, колегія суддів уважає, що наявні правові підстави для задоволення клопотання слідчого та накладення арешту на майно, вилучене 21 липня 2025 року на підставі частини третьої статті 233 КПК України під час проведення невідкладного обшуку з метою врятування майна за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв, які належать на праві власності ОСОБА_8 ; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_9 , оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідає критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, та у випадку не накладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню. Окрім того, є підстави вважати, що на вказаному мобільному пристрої містяться видалені та або приховані файли, у зв`язку з чим виникла необхідність в проведенні експертного дослідження щодо останнього.

Посилання апелянта на те, що у клопотанні не зазначено, які саме відомості містять у собі речі, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; у клопотанні не доведено наявність ризиків, передбачених абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України, є безпідставними, оскільки встановлені слідчим фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучені предмети, а саме: а саме: набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, можуть бути набутими кримінально протиправним шляхом та отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, тобто відповідають критеріям, визначеним статтею 98 КПК України, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для їх арешту як речових доказів з метою збереження.

Посилання скаржника на відсутність у матеріалах справи ухвали слідчого судді про надання дозволу на обшук спростовуються матеріалами судової справи з огляду на те, що прокурором в суді апеляційної інстанції долучено копію ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29 липня 2025 року у справі №757/35494/25-к про надання дозволу на обшук, якою легалізовано проведення обшуку 21 липня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Разом з тим, на переконання колегії суддів, слідчий суддя, у порушення вимог пунктів 1, 2 частини другої статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт вказаного у клопотанні майна, а саме: гвинтівки моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, належним чином не перевірив мету та правову підставу для такого арешту, обмежившись лише переліком норм кримінального процесуального закону, які регулюють порядок накладення арешту на майно з підстав збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Не зважаючи на те, що органом досудового розслідування визнано речовими доказами зазначені гвинтівки у кримінальному провадженні №0000487 від 11 квітня 2025 року, слідчим у клопотанні, прокурором у судовому засіданні не доведено та слідчим суддею не перевірено походження майна: гвинтівки моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, його відповідність критеріям речових доказів згідно вимог статті 98 КПК України, відношення до кримінального провадження, а також як у клопотанні слідчого, так і в ухвалі слідчого судді не доведено таку мету арешту вказаних гвинтівок, як збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

Як клопотання, так і постанова про визнання гвинтівки моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, які належать ОСОБА_8 , речовими доказами, містять лише опис встановлених органом досудового розслідування обставин можливого вчинення кримінальних правопорушень, без належного обґрунтування, за яким із критеріїв частини першої статті 98 КПК України, така зброя визнана речовим доказом та яке має відношення до кримінального провадження.

Не містить такого обґрунтування і ухвала слідчого судді.

Надані суду матеріали, з урахуванням відомостей, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, не містять даних, які б давали розумні підстави вважати, що зброя, а саме: гвинтівка моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівка моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівка моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, яка належить ОСОБА_8 , може бути знаряддям вчинення кримінальних правопорушень, зберегла на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій, набута кримінально протиправним шляхом або отримана ОСОБА_8 внаслідок вчинення кримінальних правопорушень.

Однак вказані обставини залишились поза увагою слідчого судді при розгляді клопотання.

Вказане свідчить про те, що слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, у порушення вимог пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України, не оцінив розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна, а саме: гвинтівки моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівки моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, для власника ОСОБА_8 ..

За таких обставин, звертаючись з клопотанням про накладення арешту на гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, які належать ОСОБА_8 , слідчим не доведено необхідність такого арешту, оскільки не підтверджено належними доказами, що накладення арешту на вказане майно, за викладених у клопотанні обставин, виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи власника майна і при вказаних обставинах не порушує справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження, що у свою чергу нівелює накладення арешту на таке майно з метою забезпечення збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання.

З урахуванням вищевикладеного у сукупності, на думку колегії суддів, слідчим суддею при постановленні оскаржуваної ухвали не перевірено вказані обставини, які свідчать про відсутність правових підстав для накладення арешту на вказане майно, а саме: гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, які належать ОСОБА_8 , з метою збереження речових доказів та конфіскації майна як виду покарання, на які посилається орган досудового розслідування.

На думку колегії суддів, орган досудового розслідування у розумінні вимог статті 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до статті 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Наведене дає колегії суддів підстави вважати, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді обмеження права власності ОСОБА_8 на гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718 здійснено у порушення вимог закону, а отже втручання у право на мирне володіння вказаним майном зазначеної фізичної особи здійснено без законних на те підстав.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість доводів апеляційної скарги в цій частині.

На підставі викладеного, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про задоволення клопотання слідчого в частині накладення арешту на майно, а саме: набої калібру 9x19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5x45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5x45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5x45, в якій знаходиться 120 набоїв, які належать на праві власності ОСОБА_8 ; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, який належить на праві власності ОСОБА_9 , та про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на гвинтівку моделі «DDM 4» калібру .223 REM з серійним номером 092230676-А; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3009953; гвинтівку моделі «AUG/SA» з серійним номером 3089718, які належать на праві власності ОСОБА_8 .

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 30 липня 2025 року - скасувати та постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_11 , про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на майно у кримінальному провадженні №0000487 від 11 квітня 2025 року за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 14, частиною другою статті 28, частиною першою статті 111-2 КК України та за ознаками вчинення злочину, передбаченого частиною другою статті 111 КК України, заборонивши до завершення досудового розслідування та судового розгляду розпоряджатися у будь-який спосіб, а саме на: набої калібру 9х19 у кількості 18 штук; набої калібру 308 у кількості 54 штуки; набої калібру 5х45 у кількості 9 штук; коробки з набоями 5х45 у кількості 9 штук по 20 набоїв у кожній, загалом 180 набоїв; коробку з набоями 5х45, в якій знаходиться 120 набоїв, які належать ОСОБА_8 ; мобільний телефон «OePlus 8 Pro», model: IN 2025 чорного кольору, який належить ОСОБА_9 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4