МЕТАЛУРГІЙНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
У Х В А Л А

іменем України

Справа № 210/446/26

Провадження № 1-кп/210/466/26

12 лютого 2026 року

Металургійний районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Кривий Ріг обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0008021 від 14.05.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадження судді Металургійного районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 надійшло кримінальне провадження № 0008021 від 14.05.2025 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні просить про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає. Також, надав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке підтримав в судовому засіданні.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо призначення справи до судового розгляду, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт. Зазначив, що в ДУ «КУВП №3» до нього застосовується насильство.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо призначення справи до судового розгляду, підтримала обвинуваченого та просила призначити перевірку за відомостями, зазначеними обвинуваченим.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, приходить до наступних висновків.

Суд, вислухавши думки учасників підготовчого судового засідання, дослідивши обвинувальний акт, вважає, що кримінальне провадження № 0008021 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підсудне Металургійному районному суду міста Кривого Рогу, підстав для закриття кримінального провадження або його зупинення немає, підстав для повернення обвинувального акту відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України немає.

Суд вважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, який здійснювати у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Металургійного районного суду міста Кривого Рогу.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд враховує, що на час здійснення судового провадження існують ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, з огляду на наступні обставини.

Обвинувачений ОСОБА_4 не працевлаштований, неодружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, що свідчить про сумніви у наявності соціальних зв`язків, йому інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військові кримінальні правопорушення), тому усвідомлюючи неминучість покарання пов`язаного з позбавленням волі може переховуватися від суду.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що військова агресія проти України, є обставиною (ризиком), яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях та якісно погіршує криміногенну обстановку.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Суворість покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти або повторного вчинення злочинів («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Суд зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. А в контексті з тим, що 24.02.2022 російська федерація розпочала військову агресію проти України, у зв`язку з чим цього ж дня Президентом України підписано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за № 64/2022, який триває до тепер, і на даний час, для громадян існує реальна можливість спрощеного режиму перетину кордону та отримання дозволу на проживання в багатьох країнах світу, спроба переховуватися від органів досудового розслідування чи суду може виявлятися та підтверджуватися, наприклад, отриманням дозволу на проживання в певній країні, отриманням громадянства іншої країни або подання відповідних заяв і документів для активізації цього процесу, поданням документів на отримання статусу біженця тощо.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Свідки, які мають бути допитані під час судового розгляду кримінального провадження на даний час не допитані.

Суд, приходить до висновку, що обвинувачений може здійснити вплив на недопитаних під присягою свідків, з метою затягування судового розгляду по суті, а так само і зміни їх показів.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином прокурором у судовому засіданні доведений не був.

Враховуючи вищевикладене, до спливу терміну тримання під вартою винести вирок суду у справі не можливо, обставини, що явилися підставою для взяття обвинуваченого під варту на даний час не змінилися, суд вважає за недостатньо застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно останнього для запобігання ризикам передбаченим п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та необхідним продовжити останньому дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 13 квітня 2026 року включно.

У свою чергу, такі запобіжні заходи, як особисте зобов`язання та домашній арешт у даному випадку є занадто м`якими і вони не будуть сприяти запобіганню вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього кодексу.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , а також беручі до уваги наявність вищевказаних ризиків, є об`єктивні підстави вважати, що для забезпечення підозрюваним покладених на нього обов`язків у разі внесення застави, необхідно визначити розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме тридцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив про вчинення кримінального правопорушення відносно нього в ДУ «КУВП №3».

Згідно із ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує, що нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує її гiднiсть, поводженню або покаранню.

Виходячи з практики Європейського Суду з прав людини у випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу на жорстоке поводження з боку представників держави, що порушує статтю 3 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, обов`язком національних органів є проведення «ефективного офіційного розслідування», спроможного встановити факти та виявити і покарати винних. В іншому випадку загальна юридична заборона катувань та нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження та покарання була б, незважаючи на основоположну важливість, неефективною на практиці, та у деяких випадках представникам держави було б можливо фактично безкарно порушувати права тих, хто знаходиться під їхнім контролем (п. 102, рішення ЄСПЛ «Ассенов та інші проти Болгарії» та п. 131, рішення ЄСПЛ «Лабіта проти Італії»).

Зі змісту частини 6 статті 206 КПК України слідує, якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя, суд зобов`язані зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та, зокрема доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи.

Відповідно до вимог ст. 214 КПК України слідчий, прокурорневідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ними з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне бюро розслідувань», Державне бюро розслідувань вирішує завдання із запобігання, виявлення, припинення, розкриття і розслідування, зокрема, злочинів, вчинених працівниками правоохоронних органів, крім випадків, коли ці злочини віднесено до підслідності детективів Національного антикорупційного бюро України.

Отже, враховуючи те, що перевірка заяв повинна проводитись неупередженою особою, про що зазначено в рішенні ЄСПЛ «Захаркін О.М. проти України» від 24 червня 2010 року, а також те, що при наявності підстав та доказів, вказані обвинуваченим ОСОБА_4 діяння можуть бути розцінені як кримінально-карані, а суд, в силу своїх повноважень, позбавлений можливості перевірити достовірність вказаних ним обставин, суд вважає за необхідне доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, провести перевірку зазначених обвинуваченим обставин щодо застосування до нього методів фізичного та психологічного впливу під час перебування в ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Керуючись ст.ст. 177, 314-316, 370, ч. 2 ст. 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у відкритому судовому засіданні на 16 лютого 2026 року о 13 годині 30 хвилин в залі № 8 Металургійного районного суду м. Кривого Рогу (за адресою пр. Миру, буд.24, м. Кривий Ріг).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 13 квітня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 розмір застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 99840,00 (дев`яносто дев`ять тисяч вісімсот сорок гривень), яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області в будь-який момент протягом дії ухвали до 13 квітня 2026 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 у разі внесення застави на строк до 13 квітня 2026 року включно наступні обов`язки: прибувати до прокурора, суду з визначеною періодичністю, не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора або суд про зміну місця перебування.

Доручити керівнику Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві, яке поширює свою діяльність на Дніпропетровську область, провести перевірку обставин відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України у відповідності з вимогами Закону України «Про державне бюро розслідувань» та нормами КПК України.

Розгляд заяви провести відповідно до вимог ст. 214 КПК України. Внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що повідомити суд.

Копію ухвали та копію журналу судового засідання від 12 лютого 2026 року, в якому зафіксовано заяву прокурора про проведення перевірки зазначених обвинуваченим ОСОБА_4 обставин, направити до Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві.

Перевірку провести з обов`язковим допитом обвинуваченого ОСОБА_4 щодо обставин (часу, місця, характеру і наслідків) зазначених дій, а також можливості встановлення осіб, причетних до таких дій, якщо вони мали місце.

За результатом перевірки прийняти відповідне рішення в порядку кримінального процесуального закону, надавши його до Металургійного районного суду міста Кривого Рогу та копію надіслати за електронною адресною (e-mail: ).

Контроль за виконанням ухвали покласти на директора Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві та заступника директора Територіального управління в м. Полтаві.

Копію ухвали направити до Територіального відділення управління Державного бюро розслідувань, розташованому у м. Полтаві - для відома та виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження запобіжного заходу до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено та проголошено 12 лютого 2026 року.

Суддя: ОСОБА_1