Провадження № 1-кс/592/6572/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянув клопотання старшого слідчого Сумського ВП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Волфине Білопільського району Сумської області, громадянина України, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Перевіривши матеріали клопотання та дослідивши докази по ним, заслухавши думку прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що на підставі розпорядження міського голови м. Суми № 304-Р від 24.10.2022 та № 360-Р від 16.11.2023 малолітню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , влаштовано до сім`ї патронатного вихователя ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_1 , де також проживав її чоловік ОСОБА_4 .

Малолітня ОСОБА_8 вперше проживала у патронатній сім`ї до 21.07.2023, та вдруге до 11.12.2024.

Встановлено, що неодноразово в різні дні та час під час проживання малолітньої ОСОБА_8 у патронатній сім`ї ОСОБА_9 за вказаною адресою ОСОБА_4 , залишаючись на одинці з малолітньою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний суспільно небезпечний характер своїх дій, вимагав малолітню ОСОБА_8 бути з ним, обіймати його, сам торкався її сідниць та грудей, а також одного разу заходив до її кімнати під час того, як малолітня переодягалась.

Крім того, під час спільного проживання у дачному будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_4 , залишившись на одинці з малолітньою потерпілою, продовжуючи свої умисні насильницькі дії сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, в нічний час потягнув за руку малолітню ОСОБА_8 для того щоб спати разом, на що остання вирвалась.

На вказані протиправні дії малолітня потерпіла ОСОБА_8 , чинила активний та пасивний опір, відсторонюючись від нього, намагаючись не залишатись з ним наодинці та в категоричній формі повідомляючи ОСОБА_4 про своє не бажання торкатись до неї, її інтимних зон тіла.

Таким чином вказаними протиправними діями, що виразились у вчиненні відносно малолітньої потерпілої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаного із проникненням в її тіло, без її добровільної згоди, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, тобто у насильницьких діях сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди.

30.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 153 КК України.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, підтверджуються наступними матеріалами: звернення ОСОБА_10 , про вчинення кримінального правопорушення відносно її малолітньої доньки ОСОБА_8 ; показаннями малолітньої потерпілої ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ; матеріалами судових психолого-психіатричних експертиз; іншими матеріалами справи у їх сукупності.

При цьому, згідно висновку експерта № 225 від 27.03.2025 у потерпілої підвищеної схильності до фантазування та навіювання не виявлено, вона могла правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та може давати про них відповідні покази, розуміла характер та значення вчинених відносно неї протиправних дій, могла здійснювати опір.

Так, згідно висновку експертизи № СЕ-19/119-25/12334-ПС від 15.08.2025, суттєвих ознак суперечностей між вербальними та невербальними поведінковими проявами потерпілої ОСОБА_8 під час надання показань не виявляється; відтворення ОСОБА_8 обставин та перебігу подій, що вона реконструює, відображає достатній комплекс ознак, що за своєю суттю є психологічними «слідами» минулого досвіду; констатуються психологічні особливості, властиві для самостійного відтворення подій, що розслідуються за справою; суттєвих ознак психологічного впливу на неї з боку осіб, які брали участь у проведенні даної слідчої дії, в основному, не виявлено.

Таким чином відсутні підстави для сумніву в показаннях потерпілої. Водночас ОСОБА_4 , заперечуючи вказані події, відмовився від опитування з використанням поліграфу.

Таким чином, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , виконання покладених процесуальних обов`язків та запобігання можливості настання ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий просить застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор Сумської окружної прокуратури м. Суми ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання про застосування запобіжного заходу підтримав із зазначених в ньому підстав та просив задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 разом із захисниками ОСОБА_5 , ОСОБА_6 заперечували проти задоволення клопотання слідчого та застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі. До клопотання захисник долучив характеристику, в якій зазначено, що на ОСОБА_4 за місцем проживання скарг не надходило.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників провадження та вивчивши матеріали клопотання, дійшов до наступних висновків.

Згідно положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

З наданих суду матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, яке, за правилом ст. 12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів.

Перевіряючи доводи клопотання про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на підставі поданих доказів, оцінюючи в сукупності всі обставини справи, слідчий суддя вважає, що доводи про наявність певних ризиків є обґрунтованими.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, санкція якого передбачає максимальне безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років. З метою уникнення відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення та передбаченого безальтернативного покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення цього злочину при доведенні його винуватості виключно у вигляді позбавлення волі, перебуваючи на волі зможе вільно вчиняти дії направлені на уникнення кримінальної відповідальності шляхом переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також суд приймає до уваги той факт, що ОСОБА_4 відомі свідки по даному кримінальному провадженню, а тому підозрюваний може незаконно впливати на останніх з метою зміни їх показів, що доводить наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим тримання під вартою. Аналогічна норма закріплена у ч. 4 ст. 194 КПК України.

Враховуючи встановлені судовим розглядом обставини справи, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, санкцією якого передбачено максимальне безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, існують ризики його незаконного впливу на потерпілу, свідків, а також можливості переховування від органу досудового розслідування та суду, проте останній має постійне місце проживання, пенсіонер, міцні соціальні зв`язки та усталений спосіб життя, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 197 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на період досудового слідства запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає (м. Суми), без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою у кримінальному провадженні № 0000412;

Повідомити ОСОБА_4 під розпис покладені на нього обов`язки і роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення у розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу в частині покладення визначених обов`язків до 27.11.2025 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Сумського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_7 чи іншого слідчого, у провадженні якого буде перебувати вказане кримінальне провадження.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1