Справа № 459/2597/25
Провадження № 1-кс/459/1239/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року слідчий суддя Шептицького міського суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому скаргу ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000510 від 31.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2025 представник скаржниці адвокат ОСОБА_5 звернулася із зазначеною скаргою в які просить скасувати постанову старшого слідчого Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000510 від 31.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

В обґрунтування якої послалася на те, що 31 липня 2025 року близько 00.40 год. на автодорозі Т-1410 (Броди-Шептицький), поблизу с. Волсвин Шептицького району Львівської області, відбулося зіткнення між автопоїздом у складі вантажного автомобіля «Volvo FH 440» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Kotschenreuther TWB-218» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та гужовим возом під керуванням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді ВЧМТ, забою головного мозку, з якими був госпіталізований у Шептицьку міську лікарню та 03.08.2025, перебуваючи на лікуванні, помер.

За даним фактом 31 липня 2025 року СВ Шептицького РВП ГУНП у Львівській області було зареєстроване кримінальне провадження за № 0000510 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та в подальшому кваліфікацію змінено на ст. 291 КК України.

25 вересня 2025 року постановою старшого слідчого СВ Шептицького РВП ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_4 дане кримінальне провадження закрите на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю в діях причетних до даної ДТП водія автопоїзда ОСОБА_8 та кермувальника гужового воза ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Постанову слідчого потерпіла вважає незаконною, неповною, хибною. Висновок слідчого грунтується, зокрема, на показаннях ОСОБА_8 про те, що віз ОСОБА_7 у темну пору доби перебував на дорозі без світловідбивальних елементів, а його кермувальник - без ліхтарика, які (показання), на думку потерпілої, є неправдивими. Неправдиві показання ОСОБА_8 і хибний висновок слідчого спростовуються: показаннями свідка ОСОБА_9 , 1996 р.н. (сестра померлого), мешканки АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_3 , яка в той день їхала разом з братом ОСОБА_7 , але за кілька хвилин перед ДТП він висадив її, звідки вона пішла додому своїм ходом. ОСОБА_9 стверджує, що на возі брата були номерні знаки, два світловідбивальних елемента і біла пластикова бочка; аналогічними показаннями свідка ОСОБА_10 (зять потерпілої), мешканця АДРЕСА_1 , який в той день також їхав з ними до с. Острів (звідки він родом)4 та аналогічними показаннями свідка ОСОБА_11 , мешканця АДРЕСА_1 , який в той день зустрівся з ними по дорозі.

Представник скаржниці адвокат ОСОБА_5 подала заяву про розгляд скарги без її участі, вимоги скарги підтримала в повному обсязі, та просила таку задовольнити.

Слідчий будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань не подавав, його неявка згідно з частиною 3 статті 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги. На вимогу суду надав матеріали кримінального провадження № 0000510 від 31.07.2025.

У відповідності до вимог ч.4 ст.107 КПК України, фіксування кримінального провадження за допомогою технічних засобів в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 Кримінального процесуального кодексу України. Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною 1 ст. 303 КПК України.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

За правилами ч. 4 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як видно з матеріалів кримінального провадження № 0000510, відомості у ЄРДР були внесені 31.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та в подальшому кваліфікацію змінено на ст.291 КК України.

25.09.2025 старший слідчий СВ Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 , виніс постанову про закриття кримінального провадження № 0000510 від 31.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до мотивувальної частини оскаржуваної постанови, слідчий пришов до висновку, що порушене кримінальне провадження підлягає закриттю, оскільки кримінальна відповідальність за ст.291 КК України (порушення чинних на транспорті правил, що убезпечують рух, а також нормативно-правових актів, норм і правил виготовлення, переобладнання, ремонту транспортних засобів) настає за умови якщо воно спричинило загибель людей або інші тяжкі наслідки, а внаслідок вказаної ДТП загинув сам же її винуватець кермувальник гужового воза ОСОБА_7 , та в результаті події інші особи травм не отримали і не загинули, а також зважаючи на те, що під час дорожньо-транспортної пригоди водій автопоїзда ОСОБА_6 не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування, тому в діях останніх відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ст.291 КК України

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

З оглянутих та досліджених матеріалів кримінального провадження № 0000510 від 31.07.2025 вбачається, що в ході досудового слідства було проведено всі необхідні слідчі та процесуальні дії по факту внесених до ЄРДР відомостей за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, зокрема: складено протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 31.07.2025, план-схеми та фототаблиці до нього; допитано свідка ОСОБА_6 ; вказані свідчення було перевірено та уточнено під час проведеного 27.08.2025 з ОСОБА_6 слідчого експерименту; допитано свідка ОСОБА_12 та потерпілу ОСОБА_3 ; призначено ряд експертиз.

Так, згідно висновку СЕ-19/114-25/19114-ІТ від 10.09.2025 інженерно-транспортної експертизи вбачається, що у даній дорожній ситуації, при наданих слідством на дослідження вихідних даних, водію ОСОБА_6 керуючи автопоїздом у складі вантажного автомобіля «Volvo FH 440» р.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Kotschenreuther TWB-218» р.н.з. НОМЕР_4 необхідно було керуватись технічними вимогами п. 12.3 Правил дорожнього руху. В даній дорожній ситуації, при наданих слідством на дослідження вихідних даних, кермувальнику гужового возу ОСОБА_7 необхідно було керуватись вимогами п. 7.7. б) та 15.11 Правил дорожнього руху. У цій дорожньо-транспортної ситуації водій автопоїзда у складі вантажного автомобіля «Volvo FH 440» р.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Kotschenreuther TWB-218» р.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_6 був позбавлений технічної можливості запобігти зіткненню з гужовим возом застосуванням своєчасного екстреного гальмування. У цій дорожньо-транспортної ситуації кермувальник гужового транспорту ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автопоїздом у складі вантажного автомобіля «Volvo FH 440» р.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Kotschenreuther TWB-218» р.н.з. НОМЕР_4 , виконавши вимоги п. 15.11 Правил дорожнього руху, для чого перешкод вказаному учаснику дорожнього руху з наданих на дослідження вихідних даних не вбачається. При наданих на дослідження вихідних даних, порівняння фактичних дій водія автопоїзда у складі вантажного автомобіля «Volvo FH 440» р.н.з. НОМЕР_1 з причепом «Kotschenreuther TWB-218» р.н.з. НОМЕР_4 , ОСОБА_6 в дорожній обстановці, яка склалася, з необхідними згідно Правил дорожнього руху, дозволяє стверджувати, що з технічної точки зору у діях вказаного водія не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку із настанням події дорожньо-транспортної пригоди. При наданих на дослідження вихідних даних, порівняння фактичних дій кермувальника гужового транспорту ОСОБА_7 в дорожній обстановці, яка склалася, з необхідними згідно Правил дорожнього руху, дає підстави стверджувати, що з технічної точки зору у діях ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п. 7.7. б) та 15.11 Правил дорожнього руху. Оскільки невідповідність вимогам п. 15.11 Правил дорожнього руху призвела до виникнення небезпечної ситуації водію автопоїзда ОСОБА_6 , в якій останній був позбавлений технічної можливості запобігти зіткненню транспортних засобів, та за умови дотримання кермувальником ОСОБА_7 вказаних вимог Правил дорожнього руху зіткнення транспортних засобів виключалося, то встановлена невідповідність з технічної точки зору має причинний зв`язок із настанням події досліджуваної пригоди.

Досудове розслідування кримінального провадження проводилося відповідно до вимог діючого кримінального - процесуального законодавства України, зокрема, відповідно до вимог статей 91 - 93 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що слідчим було оцінено кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, що відповідає вимогам статті 94 КПК України.

Разом з тим, посилання ОСОБА_3 , що неправдиві показання ОСОБА_8 і хибний висновок слідчого спростовуються: показаннями свідка ОСОБА_9 , 1996 р.н. (сестри померлого), свідка ОСОБА_10 (зятя потерпілої), та свідка ОСОБА_11 , є необґрунтованими та безпідставними, оскільки під час проведення досудового розслідування в межах кримінального провадження № 0000510, слідчим вони не допитувались та клопотання про допит даних свідків, потерпіла слідчому у кримінальному провадженні не заявляла.

Окрім цього, згідно висновку СЕ-19/114-25/19112-ІТ від 02.09.2025 інженерно-транспортної експертизи по дослідженню технічного стану гужового воза вбачається, що наявний на гужовому возі номерний знак « НОМЕР_5 » з світлоповертаючим кольором для руху в темну пору доби не відповідає вимогам п 7.2, 7.3 ПДР України.

Відтак, процесуальне рішення слідчого про закриття кримінального провадження відповідає вимогам ст. 110 КПК України.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження є посилання на докази, які, на думку слідчого, в достатній мірі вказують на відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України.

Матеріали кримінального провадження та скарги не містять даних, які б ставили під сумнів висновки експертів, слідчого і неповнота досудового розслідування не встановлена.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність підчас досудового розслідування може бути, зокрема, про відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, проаналізувавши наведені у скарзі доводи, повно і всебічно оцінивши обставини провадження, які відомі на час розгляду скарги, наявні матеріали та докази з точки зору їх достатності і взаємного зв`язку, керуючись законом, слідчий суддя дійшов до висновку про безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог, та вважає, що постанова старшого слідчого Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 від 25.09.2025 про закриття кримінального провадження № 0000510 від 31.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 291 КК України, на підставі п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України, є законною, обґрунтованою та вмотивованою, тобто такою, що ухвалена з дотриманням вказаних вимог закону, підстави для її скасування з наведених у скарзі підставі відсутні, а тому в задоволенні скарги потрібно відмовити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 306-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Суддя: ОСОБА_1