Номер провадження:1-кс/521/4224/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Хаджибейського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Одесі клопотання старшого дізнавача сектору дізнання ВП №1 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 21.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання відділу поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНІ в Одеській області проводиться досудове розслідування за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000357 від 21.11.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З клопотання вбачається, що 20.11.2025 до чергової частини відділу поліції № 1 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення оператора 102 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , виявили військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , у якого виявлено пігулки невідомого походження. В ході проведення огляду місця події ОСОБА_5 добровільно видав пігулки білого кольору невідомого походження у кількості 39 (тридцять дев`ять) штук, які було вилучено та упаковано до сейф-пакету для подальшого направлення на дослідження. Як пояснив ОСОБА_5 , дані пігулки він зберігав з метою власного вживання, без мети збуту. (€O № 38756).

Так, 20.11.2025, у ході проведення огляду місця події старшим дізнавачем СД ОСОБА_3 за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, біля буд. № 60, ОСОБА_5 добровільно видав зі свого рюкзаку та кишені куртки, одягненої на ньому, пігулки білого кольору невідомого походження, загальною кількістю 39 (тридцять дев?ять) штук, які вилучено та упаковано до сейф- пакету WAR1930486.

Крім цього, 21.11.2025 вилучені речовини постановою старшого дізнавача сектору дізнання визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні та буде направлено на експертизу за експертною спеціальністю 8.6. «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів».

Із пояснень ОСОБА_5 вбачається, що надані пігулки є пігулками від кашлю та застудних захворювань із назвою «Кодепсин», які останній попередньо придбав та зберігав при собі з метою подальшого вживання, без мети збуту.

Постановою дізнавача від 21.11.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи, що є достатні підстави вважати, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення, дізнавач просить накласти арешт на вилучене майно.

Дізнавач ОСОБА_3 в клопотанні просила здійснити його розгляд відсутності її та прокурора, посила задовольнити.

Вивчивши клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; є предметом кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно ч. 2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

На підставі викладеного та враховуючи, що дізнавач своєчасно звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна та не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, слідчий суддя, враховуючи можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання дізнавача.

Враховуючи вищевикладене, для збереження майна, а саме: пігулки білого кольору невідомого походження у кількості 39 (тридцять дев`ять) штук, які 20.11.2025 вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, біля буд. № 60, які мають доказове значення для встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, у зв`язку із необхідністю проведення необхідних слідчих дій, є підставою для накладення арешту.

На підставі викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що незастосування накладення арешту на майно може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, а також, беручи до уваги розумність та співмірність обмеження права власності цілям досудового розслідування, доведеність необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, та наявності підстав для накладення арешту на майно та задоволення клопотання дізнавача.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно. Отже, наведеною вимогою законодавства передбачено зазначення в ухвалі слідчого судді лише заборони та обмеження щодо розпорядження або користування майном, тому слідчий суддя із врахуванням вимог клопотання дізнавача про арешт майна із забороною відчуження, користування, розпорядження приходить до висновку про зазначення в ухвалі слідчого судді заборони користування та розпорядження цим майном.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом або психотропною речовиною, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні засоби та психотропні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавача задовольнити.

Накласти арешт на пігулки білого кольору невідомого походження у кількості 39(тридцять дев`ять) штук, які 20.11.2025 вилучено під час огляду місця події за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, біля буд. № 60.

Заборонити право користування та розпорядження зазначеним майном до прийняття рішення у кримінальному провадженні.

Виконання ухвали про арешт майна негайно доручити слідчому та прокурору.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана, безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1