ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1780/25 Справа № 203/5760/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

Головуючого, судді доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

за участю

прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002103 від 15.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року задоволено клопотання слідчого СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про арешт майна у кримінальному провадженні №0002103.

Накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення обшуку 16 серпня 2025 року, на:

- предмети, ззовні схожі на набої у кількості 103 штук;

- кепку чорного кольору з чорним логотипом бренду «Андер Армор» по центру на передній частині, футболку сірого кольору з написом «SYDNEY CITY», штани сірого кольору з логотипом бренду «Андер Армор» на лівій штанині та чорними полосами вздовж правої та лівої штанини;

- кросівки марки «Reebok» синього та чорного кольорів з білою підошвою;

- мобільний телефон марки «IPhone» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя зазначив, що для збереження речових доказів по справі, якими є вищевказані речі, що мають значення, для доведення чи спростування події кримінального проступку та вини особи, є доцільним накладення на вказані речі арешту шляхом заборони розпорядження, відчуження та користування ними.

В апеляційній скарзі представник особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_7 просить змінити оскаржувану ухвалу слідчого судді та відмовити у накладенні арешту на кепку чорного кольору з чорним логотипом бренду «Андер Армор» по центру на передній частині, футболку сірого кольору з написом «SYDNEY CITY», штани сірого кольору з логотипом бренду «Андер Армор» на лівій штанині та чорними полосами вздовж правої та лівої штанини; кросівки марки «Reebok» синього та чорного кольорів з білою підошвою; мобільний телефон марки «IPhone» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , шляхом заборони на їх відчуження, розпорядження та користування.

В решті ухвалу слідчого судді залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що ухвала слідчого судді постановлена з недотриманням норм кримінально-процесуального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Аналізуючи доводи апеляційної скарги по суті порушеного питання, колегія суддів зважає на те, що відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо виконання рекомендацій, які містяться у шостій доповіді Європейської комісії про стан виконання Україною Плану дій щодо лібералізації Європейським Союзом візового режиму для України, стосовно удосконалення процедури арешту майна та інституту спеціальної конфіскації» № 1019-VIII від 18 лютого 2016 року, який набрав чинності 28 лютого 2016 року, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно в тому числі є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 р. у справі «Смирнов проти Росії» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З наданих матеріалів вбачається, що сектором дізнання ВП № 4 Дніпровського РУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000105 від 14.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

З наданих матеріалів вбачається, що в провадженні СВ ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0002103 від 15.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження попередньо встановлено, до ЧЧ Дніпровського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області надійшло повідомлення від прокурора, про те, що 15 серпня 2025 року о 15 год. 04 хв. за адресою: м. Дніпро, пр. Пилипа Орлика, 16, група невстановлених осіб здійснюють перешкоджання працівникові правоохоронного органу під час проведення слідчих розшукових дій. 16 серпня 2025 року у період часу з 04 год. 27 хв. до 05 год. 35 хв. у вказаному кримінальному провадженні, на підставі ч.3 ст.233 КПК України, було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено: предмети, ззовні схожі на набої у кількості 103 штук; кепку чорного кольору з чорним логотипом бренду «Андер Армор» по центру на передній частині, футболку сірого кольору з написом «SYDNEY CITY», штани сірого кольору з логотипом бренду «Андер Армор» на лівій штанині та чорними полосами вздовж правої та лівої штанини; кросівки марки «Reebok» синього та чорного кольорів з білою підошвою; мобільний телефон марки «IPhone» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 16 серпня 2025 року, вказані предмети визнано речовими доказами.

У ході досудового розслідування встановлено, що вказані вилучені речі мають доказове значення за даним кримінальним провадженням, зможуть у подальшому сприяти розкриттю даного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до встановленої законом відповідальності, мають значення для встановлення істини під час досудового розслідування, а також для подальшого призначення судових експертиз.

Виявлені під час проведення обшуку речі, належать особі, яка підозрюється у вчиненні злочину, та ця особа була зафільмована у вищезазначених речах під час вчинення кримінального правопорушення, а доводи представника у апеляційній скарзі не спростовують цього.

Майно підлягає арешту незалежно від того, хто є його власником, де воно знаходиться і незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не буде досягнута мета застосування заходу забезпечення, а саме запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховування) на певне майно, що перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Колегія суддів також враховує, що обраний судом захід забезпечення кримінального провадження є тимчасовим, а його межі у часі окреслені строками досудового розслідування, які в свою чергу чітко регламентуються нормами ст. 219 КПК України.

Так, приймаючи рішення про арешт майна, вилученого при обшуку апредмети, ззовні схожі на набої у кількості 103 штук; кепку чорного кольору з чорним логотипом бренду «Андер Армор» по центру на передній частині, футболку сірого кольору з написом «SYDNEY CITY», штани сірого кольору з логотипом бренду «Андер Армор» на лівій штанині та чорними полосами вздовж правої та лівої штанини; кросівки марки «Reebok» синього та чорного кольорів з білою підошвою; мобільний телефон марки «IPhone» з imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , слідчий суддя в ухвалі зазначив, що матеріалами клопотання встановлено, що виявлене та вилучене майно може бути доказом кримінального правопорушення, а тому необхідне забезпечення та збереження речових доказів.

Також існує ризик втрати цих речових доказів, а відтак незастосування арешту може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вилученого майна, тобто втрати речових доказів у кримінальному провадженні.

Мету арешту майна слідчий суддя визначив як забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Аналізуючи оскаржувану постанову слідчого судді з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів зважає на те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, - перешкоджання працівникові правоохоронного органу під час виконання службових обов`язків.

З урахуванням викладеного вище, колегія суддів доходить висновку про те, що слідчий суддя обґрунтовано, з дотриманням вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на речові докази, врахувавши при цьому наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження та забезпечивши своїм рішенням розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали слідчого судді за доводами апеляційної скарги.

Крім того колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено й істотних порушень кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, адвоката ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду міста Дніпра від 01 вересня 2025 року про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002103 від 15.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4