1 УХВАЛАСправа № 335/819/26 1-кс/335/456/2026
В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 12.03.2024 по 13.05.2025 група осіб, діючи за попередньою змовою, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману, під приводом телефонного дзвінка від представника банку, входячи до довіри потерпілих, вмовляють їх перерахувати грошові кошти на підконтрольні шахраям банківські картки та, в подальшому, отримані злочинним шляхом грошові кошти переводять в готівку в банкоматах на території міста Запоріжжя, своїми діями завдавши майнової шкоди потерпілим в особливо великих розмірах, сума якої встановлюється.
Під час досудового розслідування оперативному підрозділу, надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, на проведення оперативних заходів направлених на встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення шахрайських дій.
За результатами виконаного доручення проведено оперативно-розшукові заходи, в ході яких отримана оперативна інформація про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетнийОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
30.01.2026 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено:
- грошові кошти в сумі 1200 Євро та 841 долар США;
- банківська картка «а-банк» НОМЕР_1 ;
- банківська картка «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 ;
- тримач сім картки «Лайфселл» НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон «Meizu» у несправному стані;
- мобільний телефон «Galaxy A35 5G» imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_6 ;
- ноутбук «Samsung» модель «P300E5C» у несправному стані.
Орган досудового розслідування вважає, що вилучені під час проведення обшуку мобільні телефони з сім картами мобільних операторів, а також ноутбук можуть містити докази вчинення злочину, а саме переписку у sms, месенджерах «Telegram», «WhatsApp» та інших, фото, відео -записи, іншу інформацію, що підтверджують злочинну діяльність ОСОБА_4 , а також може містити контакти невстановлених осіб, які діяли за попередньою змовою з останнім. Банківські картки можуть бути використані для вчинення кримінального правопорушення. Отримання вказаної інформації надасть змогу довести факт вчинення злочину ОСОБА_4 , а також можливість встановити інших осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення. Грошові кошти є предметом вчинення вказаного кримінального правопорушення, тому можуть бути отриманні злочинним шляхом. Також, у разі встановлення причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, оскільки санкція ч. 5 ст. 190 КК України передбачає конфіскацію майна, є необхідність накласти арешт на грошові кошти для забезпечення можливої конфіскації. Арешт на вказані речі буде запобігати знищенню або зміни даних та інформації, що може на ній знаходитись.
Таким чином, вилучені під час проведення обшуку вищевказані речі можуть містити докази вчинення злочину, а саме вчинення шахрайських дій.
Метою накладення арешту на вказані предмети, є збереження речових доказів, які відповідають критеріям ст. 98 КПК України.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, на стадії досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вищезазначені предмети, слідча просила накласти арешт на речі, які були виявлені та вилучені під час проведення обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .
У судовому засіданні слідча СУ ГУНП в Запорізькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 підтримала подане клопотання, просила задовольнити з підстав та мотивів, наведених в ньому.
Власник майна ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, проти задоволення клопотання заперечував, просив у задоволенні клопотання відмовити, акцентував заперечення стосовно вилучених у нього грошових коштів зауважує, що ці гроші в сумі 1200 Євро та 841 долар США є особистими накопиченнями, оскільки він працює, має стабільний дохід, що підтверджує довідками про розмір заробітної плати за період з 2024-2025 роки, крім того, зазначив, що 1200 Євро він позичав в січні 2023 року своєму знайомому ОСОБА_6 , який повернув йому борг наприкінці 2025 року, що підтверджується відповідною розпискою, тому ці гроші жодним чином не мають відношення до обставин даного кримінального провадження. З огляду на викладене, вважає, що вилучені слідчим грошові кошти не можуть бути речовими доказами у даному кримінальному провадженні, оскільки набуті в законний спосіб. Окрім того, банківські картки є платіжним інструментом, через які він здійснює фінансові операції, отримує заробітну плату, оплачує навчання дітей. У задоволенні клопотання просив відмовити в повному обсязі.
Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов такого висновку.
В ході досудового розслідування встановлено, що в період часу з 12.03.2024 по 13.05.2025 група осіб, діючи за попередньою змовою, шахрайським шляхом, а саме шляхом обману, під приводом телефонного дзвінка від представника банку, входячи до довіри потерпілих, вмовляють їх перерахувати грошові кошти на підконтрольні шахраям банківські картки та, в подальшому, отримані злочинним шляхом грошові кошти переводять в готівку в банкоматах на території міста Запоріжжя, своїми діями завдавши майнової шкоди потерпілим в особливо великих розмірах, сума якої встановлюється.
Під час досудового розслідування оперативному підрозділу, надано доручення в порядку ст. 40 КПК України, на проведення оперативних заходів направлених на встановлення кола осіб, які можуть бути причетні до вчинення шахрайських дій.
За результатами виконаного доручення проведено оперативно-розшукові заходи, в ході яких отримана оперативна інформація про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетнийОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .
30.01.2026 слідчим СУ ГУНП в Запорізькій області проведено санкціонований обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого вилучено:
- грошові кошти в сумі 1200 Євро та 841 долар США;
- банківська картка «а-банк» НОМЕР_1 ;
- банківська картка «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 ;
- тримач сім картки «Лайфселл» НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон «Meizu» у несправному стані;
-мобільний телефон «Galaxy A35 5G» imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_6 ;
- ноутбук «Samsung» модель «P300E5C» у несправному стані, що підтверджується протоколом обшуку.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Як передбачено частиною 3 статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Поряд із цим, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
З огляду на кваліфікацію кримінального провадження, версію органу досудового розслідування, надані матеріали кримінального провадження та майно, що вилучене 30.01.2026 в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме: 841 долар США, тримач сім картки «Лайфселл» НОМЕР_3 , мобільний телефон «Meizu» у несправному стані, мобільний телефон «Galaxy A35 5G» imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_6 , ноутбук «Samsung» модель «P300E5C» у несправному стані, що підтверджується протоколом обшуку, має значення для досудового розслідування, та відповідає критеріям, визначеним ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.
Отже слідча, звертаючись з клопотанням про арешт майна довела правову підставу для арешту зазначеного вище слідчим суддею майна, його можливість використання як доказу у кримінальному провадженні. Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, на даній стадії кримінального провадження, не надано. Строк звернення до суду із клопотанням про накладення арешту слідчою дотриманий. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна, яке є речовим доказом та може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.
Однак, що стосується накладення арешту на грошові кошти в сумі 1200 Євро, банківську картку «а-банк» НОМЕР_1 , банківську картку «Райффайзен банк Аваль» № НОМЕР_2 , слідчий суддя вважає, вказані речі, зокрема банківські картки є платіжним інструментом, як самі по собі (як пластик) не мають доказового значення у кримінальному провадженні, та які використовуються для здійснення платіжних операцій з рахунку, до кожної з цих карток прив`язаний свій відповідний рахунок, проте питання щодо накладення арешту на відповідні рахунки перед слідчим суддею не ставиться, отже в цій частині клопотання задоволенню не підлягає. Щодо грошових коштів у сумі 1200 Євро, слідчий суддя погоджується з доводами власника майна, саме ці гроші є його власністю, що підтверджено письмовими доказами, а саме борговою розпискою, на противагу слідчої, що беззаперечних підстав, що саме ці гроші добуті злочинним шляхом не встановлено, отже доводи клопотання про накладення арешту в цій частині не підлягають задоволенню, а відтак права та інтереси власника майна в даному випадку підлягають захисту.
Проте, на переконання слідчого судді, посилання ОСОБА_4 , що частина вилучених за його місцем проживання грошових коштів, а саме 841 дол. США, належать йому, є непереконливими, та не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання тими доказами, що надані останнім для дослідження.
На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.
При цьому слід зауважити, що накладення арешту на майно є тимчасовим превентивним заходом та у випадку, якщо у подальшому застосуванні цього заходу відпаде потреба, може бути скасований ухвалою слідчого судді.
Тому, приймаючи до уваги, що перелік майна, який вказаний у протоколі обшуку, крім банківських карток, на грошей у сумі 1200 Євро, відповідають критеріям ст. 98 КПК України, є речовими доказами та мають важливе значення для з`ясування обставин по кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає за необхідне накласти арешт на вказане майно.
Отже, клопотання слідчої СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя
Клопотання слідчої СУ ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно з метою збереження речових доказів, яке було виявлено та вилучено під час проведення обшук за місцем мешкання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:
- грошові кошти в сумі 841 долар США;
- тримач сім картки «Лайфселл» НОМЕР_3 ;
- мобільний телефон «Meizu» у несправному стані;
-мобільний телефон «Galaxy A35 5G» imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 з сім картками операторів мобільного зв`язку НОМЕР_3 та НОМЕР_6 ;
- ноутбук «Samsung» модель «P300E5C» у несправному стані.
В іншій частині відмовити.
На підставі ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.
Арешт майна може бути скасований у порядку встановленому КПК України.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1