Справа № 991/5184/25
Провадження 1-кп/991/77/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року м.Київ

Вищий антикорупційний суд у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

спеціаліста ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Вищого антикорупційного суду клопотання захисника про надання дозволу на виїзд за кордон з метою лікування обвинуваченого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Севастополь, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України,

у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року

установив:

У провадженні Вищого антикорупційного суду перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України.

29 жовтня 2025 року захисником ОСОБА_7 подано до суду клопотання про надання дозволу обвинуваченому ОСОБА_6 на виїзд до Держави Ізраїль та Федеративної Республіки Німеччина з метою лікування строком на три місяці, починаючи з 10 листопада 2025 року (т. 11 а.с. 1-100).

Клопотання обґрунтоване тим, що з дня застосування запобіжного заходу та покладення на ОСОБА_6 обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, минуло майже півтора року, при цьому обвинуваченим жодного разу не порушувались покладені на нього обов`язки.

Так, ухвалою суду продовжено строк дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_6 обов`язків, зокрема не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду.

Захисник зазначає, що необхідність отримання дозволу на виїзд за кордон для ОСОБА_6 обумовлена тим, що він має значні і тривалі проблеми зі здоров`ям та потребує постійного контролю з боку лікарів. Сторона захисту неодноразово зверталась до органу досудового розслідування, прокурора та суду із запереченнями та проханнями про скасування обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 194 КПК України, та отримання дозволу на виїзд за кордон з метою лікування.

До захворювань ОСОБА_6 , зокрема належить меланома шкіри спини (після видалення), що відноситься до категорії онкологічних захворювань, які є небезпечними для життя та здоров`я людини. 06 квітня 2019 року ОСОБА_6 була проведена операція з широкого висічення пухлини шкіри (меланоми) лівої лопаткової ділянки, а 17 травня 2019 року були проведені додаткові медичні маніпуляції.

Обвинувачений неодноразово з метою подальшого кваліфікованого і повного обстеження виїжджав за межі України, зокрема до Німеччини та Ізраїлю, оскільки отримати необхідну медичну допомогу в Україні неможливо через відсутність належного обладнання. Обвинувачений проходив онкологічне обстеження видаленої меланоми у лікарні Ассута (Тель-Авів, Ізраїль) 07 жовтня 2021 року та 20 жовтня 2022 року, тобто під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року, у тому числі і на стадії виконання вимог ст. 290 КПК України.

Такі обстеження за рекомендацією лікарів необхідно проводити не рідше одного разу на рік. У той же час систематичні відмови прокурорів, слідчого судді, суду у надані ОСОБА_6 дозволу на виїзд за кордон ставлять під загрозу його життя та здоров`я. У консультативному висновку спеціаліста лікаря-консультанта ОСОБА_9 від 23 травня 2024 року обвинуваченому рекомендовано: враховуючи онкологічний аналіз та наявність ультразвукових змін передміхурової залози, необхідно невідкладно виконати PETCT-PSMA з контрастом. У зв`язку із відсутністю відповідного методу в межах України, провести обстеження у провідних світових клініках.

Також, 17 вересня 2025 року ОСОБА_6 пройдено повторний огляд у лікаря та актуалізовано всі медичні відомості щодо стану здоров`я та наявного у нього небезпечного захворювання. За результатом огляду лікарем надані наполегливі рекомендації пройти лікування у провідних лікарнях Ізраїлю та Німеччини з огляду на загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_6 .

Стороною захисту ОСОБА_6 у вересні-жовтні 2025 року надіслано адвокатські запити до МОЗ, НСЗУ, Інституту Раку та провідних лікарень України з метою встановлення можливості лікування захворювання обвинуваченого та проходження ним обов`язкових медичних процедур. За результатами отриманих відповідей встановлено, що на території України відсутнє необхідне медичне обладнання.

Захисник також зазначив, що вимоги постанови Кабінету Міністрів України «Про забезпечення організації направлення громадян України за кордон» від 27 грудня 2017 року № 1079 не є релевантними до випадку ОСОБА_6 , оскільки лікування останнього здійснюється за власні, а не державні кошти. Відтак, у процесі лікування ОСОБА_6 , що здійснюється за його власні кошти, формування, розгляд та надання висновку експертів МОЗ не передбачено. Окрім цього у відповіді на адвокатській запит зазначено, що проведення ПЕТ-КТ не включено до специфікацій та умов закупівель за напрямками медичної допомоги, які надаються за Програмою медичних гарантій у 2024 році, що підтверджує неможливість лікування обвинуваченого в Україні.

У клопотанні захисник звертає увагу на отриману на адвокатський запит відповідь лікаря-консультанта ОСОБА_9 , згідно з якою у випадку непроведення лікування, виявленого у обвинуваченого захворювання, воно може мати летальний вихід.

Обвинуваченим отримано лист-запрошення від Медичного центру Ассута-Тель-Авів на 20 листопада 2025 року, відповідно до якого ОСОБА_6 повинен прибути до вказаного медичного центру в Ізраїлі для проходження «десятиденного ПЕТ ПСМА-КТ в межах онкологічного нагляду щодо меланоми шкіри спини та стеатозу печінки». ОСОБА_6 придбав квитки на літак на 15 листопада 2025 року (місце відправлення - м. Прага, Чеська Республіка).

Захисник зазначив, що, враховуючи порушення прав та свобод обвинуваченого, зокрема обмеження в праві на охорону здоров`я, ОСОБА_6 подано скаргу до Європейського суду з прав людини через відмову ухвалами слідчих суддів від 19 червня та 24 липня 2024 року у наданні дозволу обвинуваченому виїхати за кордон для отримання необхідного лікування.

Також зазначив, що, лікуючись закордоном, ОСОБА_6 матиме змогу брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції відповідно до положень ст. 336 КПК України.

Захисник у клопотанні посилався на ст. 8, 19, 27, 49 Конституції України, ст. 2, 177 КПК України та дійшов висновку, що у даному випадку має місце конкуренція норм та законодавчих положень де: (1) виникає необхідність у забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого, виходячи із завдань кримінального провадження та мети застосування запобіжного заходу; (2) є нагальна потреба у збереженні життя та здоров`я обвинуваченого, що неможливо за умовами застосування до нього відповідних обов`язків, серед яких існує заборона на виїзд за кордон для обвинуваченого з метою його подальшого лікування небезпечної для життя хвороби.

Захисник вважає, що превалювання конституційного принципу верховенства права особи над положеннями кодексів та законів України, а також вищої юридичної сили Конституції України, при виникненні конкуренції норм права, а також конфлікту державного та суспільного інтересу із правом конкретної людини на життя та здоров`я як найвищої соціальної цінності в Україні, питання щодо обов`язків, покладених на обвинуваченого, повинно бути вирішено на його користь, оскільки таке рішення має на меті збереження життя людини, що має ціннісний пріоритет над всіма законами та нормами права.

Захисником ОСОБА_7 подано до суду доповнення до цього клопотання.

Так, у доповненнях від 05 листопада 2025 року захисником зазначено, що цього ж дня йому від прокурора надійшла відповідь від 27 жовтня 2025 року № 07/4-6953ВИХ-25 про відмову у його клопотанні про надання ОСОБА_6 дозволу на виїзд за кордон. Також захисник просив допитати у судовому засіданні лікаря ОСОБА_6 - ОСОБА_9 .

У доповненнях від 17 листопада 2025 року захисник зазначив відомості щодо внесення застави за ОСОБА_6 , а також про те, що 23 жовтня 2025 року ухвалою Вищого антикорупційного суду у справі № 991/7404/21 ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності, що свідчить про поступове зменшення обсягу обвинувачення та недоведення стороною обвинувачення обставин кримінальних проваджень.

Також захисником наведено обґрунтування необхідності тримісячного строку виїзду ОСОБА_6 за кордон: (1) строк проведення діагностичних досліджень, процедур та можливого лікування у закордонних закладах охорони здоров`я (ФРН та Ізраїль) неможливо розрахувати та встановити точно, оскільки все залежить від стану здоров`я ОСОБА_6 та тих результатів, які будуть отримані під час проходження досліджень та медичних процедур; (2) під час розгляду попереднього клопотання про надання ОСОБА_6 дозволу на виїзд з метою лікування колегією суддів ставились питання, чи вистачить останньому двомісячного строку такого дозволу з огляду на відвідування ним декількох країн та обсяги проведення медичних процедур, тому стороною захисту, задля запобігання потенційній додатковій необхідності розглядати клопотання про продовження строку дії такого дозволу, поставлено питання про надання ОСОБА_6 саме тримісячного строку на виїзд з метою лікування.

До клопотання захисником долучено новий лист-запрошення від медичного центру Ассута щодо проходження ОСОБА_6 обстеження запланованого на 01 грудня 2025 року, а також запрошення від клініки ОСОБА_15 , згідно з яким підтверджено проведення лікування ОСОБА_6 на 05 січня 2026 року.

У зв`язку з цим захисником уточнено дату, з якої необхідно надати ОСОБА_6 дозвіл на виїзд за кордон - з 18 листопада 2025 року та доповнено прохальну частину клопотання новою вимогою, а саме: «у межах застосованого запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого судом обов`язків, надати ОСОБА_6 дозвіл на тимчасове отримання та використання зданого на зберігання до Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області паспорту (паспортів) для виїзду закордон та інших документів, що надають право на виїзд з України та в`їзд в Україну».

До доповнення до клопотання від 18 листопада 2025 року захисником долучено відповідь лікаря ОСОБА_9 на адвокатській запит від 10 листопада 2025 року про уточнення відомостей щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , необхідність проходження медичних процедур та підтвердження кваліфікації лікаря.

Розгляд клопотання було призначено судом на 06 листопада 2025 року, однак у судовому засіданні оголошено перерву до 18 листопада 2025 року у зв`язку із задоволенням клопотання сторони захисту про виклик і допит у судовому засіданні лікаря ОСОБА_9 .

У судовому засіданні захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з думкою яких погодився обвинувачений ОСОБА_6 , клопотання з доповненнями підтримали, просили задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні 06 листопада 2025 року додатково, на запитання суду, зазначив, що виклики для проходження обстеження у Державі Ізраїль він отримує після того як самостійно звертається зі запитами у лікарню. Можливі періоди прибуття до лікарні, визначає він самостійно, а клініка обирає конкретну дату. Долучені захисником до клопотання квитки не викуплені, а заброньовані (оплачено депозит). Щодо строку проходження обстеження, то у лікарні Ассута (Ізраїль) це триватиме 2-3 дні. Виїхати необхідно 15 листопада 2025 року для того, щоб встигнути до лікарні, а три місяці - щоб після обстеження пройти лікування в інших клініках. Зазначив, що захисниками (станом на 06 листопада 2025 року) не ставилось питання щодо скасування обов`язку «здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон», однак у випадку надання судом дозволу на виїзд за кордон він зможе «за три дні отримати новий паспорт громадянина України для виїзду за кордон, у цьому немає ніяких проблем». Обвинувачений звернув увагу, що проблема не в тому, що дати квитків не співпадають з визначеною датою обстеження, а в тому, що є загроза для його життя та здоров`я. Про те, що наявне у нього захворювання загрожує життю та здоров`ю, йому неодноразово зазначав його лікар, зокрема у відповідях на адвокатські запити. Лікарем рекомендовано проведення обстеження ПЕТКТ-ПСМА, однак в Україні таке обстеження не проводиться. Він зможе забезпечити своє проживання за кордоном для проходження обстеження та можливого лікування, оскільки «він не бідна людина». Підтвердив, що у разі виїзду за кордон він зможе брати участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. Також у судовому засіданні 18 листопада 2025 року обвинувачений ОСОБА_6 зазначив, що ним була внесена частина застави у сумі 8 352 300 грн, з яких, після зменшення розміру застави, йому було повернуто 4 000 000 грн. Доданий захисником новий квиток на літак на 25 листопада 2025 року також є заброньованим. Він має намір виїхати спочатку у Державу Ізраїль, а потім у Федеративну Республіку Німеччина щоб отримати інформацію від лікаря про перебіг його хвороби. У клініці у Німеччині йому достатньо буде перебувати два-три дні. Однак, записали його на січень 2026 року, тобто коли були вільні місця.

Прокурор ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання з огляду на те, що встановлені раніше судом ризики не зменшились, а навпаки з переходом у цьому кримінальному провадженні до стадії судового розгляду актуалізувались. Необхідність виїзду ОСОБА_6 за кордон полягає не у проведенні лікування, а обстеженні, яке згідно з отриманої на запит прокурора інформації можливо провести на території України. Тобто, у даному випадку, стороною захисту не доведено нагальної необхідності виїзду обвинуваченого за кордон.

Заслухавши думку учасників судового провадження, пояснення спеціаліста ОСОБА_9 , дослідивши клопотання з доповненнями та додані до них матеріали, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою, зокрема скасовує, змінює запобіжний захід.

Главою 18 КПК України врегульовано питання щодо застосування, зміни, скасування запобіжних заходів.

Кримінальним процесуальним кодексом України не визначений порядок надання дозволу на виїзд за кордон у випадку покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених п. 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У той же час згідно з ч. 6 ст. 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 КПК України.

Отже, так як клопотання сторони захисту стосується виконання обвинуваченим обов`язків, покладених на нього у зв`язку з застосуванням до нього запобіжного заходу, то суд вважає, що таке клопотання має бути розглянуте за правилами ст. 201 КПК України, оскільки вимоги клопотання фактично стосуються скасування на певний період відповідних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

За матеріалами справи встановлено, що у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 01 листопада 2023 року у справі № 991/9452/23, враховуючи виправлення описки у судовому рішенні, стосовно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначено заставу у сумі 7200 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, грошовий еквівалент якої становить 19 324 800,00 грн, та покладено обов`язки, передбачені абз. 1 п. 2, 3, 4, 8, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України, що підтверджується копіями судових рішень в електронній формі.

Згідно з долученими стороною захисту платіжними дорученнями встановлено, що застава була внесена, у тому числі ОСОБА_6 у сумі 8 352 300 грн та заставодавцями: ОСОБА_16 - 1 973 500 грн, ОСОБА_17 - 7 000 000 грн.

У зв`язку із закінченням строку дії попередньої ухвали, якою були покладені обов`язки на підозрюваного ОСОБА_6 , ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 25 березня 2024 року у справі № 991/2217/24 вдруге покладено додаткові обов`язки на останнього, зокрема: не відлучатись за межі України без дозволу слідчого, прокурора або суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, що підтверджується копіями судових рішень в електронній формі.

18 квітня 2024 року ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду у справі № 991/3182/24 зменшено розмір застави підозрюваному ОСОБА_6 на 4 184 800,00 грн, остаточно встановлено розмір застави у сумі 5000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, грошовий еквівалент якої становить 15 140 000,00 грн, що підтверджується копіями судових рішень в електронній формі.

Як пояснив у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , у зв`язку зі зменшенням розміру застави, з внесених ним 8 352 300 грн йому повернуто 4 000 000 грн.

На стадії досудового розслідування ухвалами слідчих суддів Вищого антикорупційного суду строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , неодноразово продовжувався.

Після надходження обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року до суду, ухвалами суду від 06 червня, 05 серпня та 02 жовтня 2025 року продовжено строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_6 , востаннє до 02 грудня 2025 року, а саме: прибувати за кожною вимогою до прокурора та суду; не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та обвинуваченими у кримінальному провадженні щодо обставин, викладених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві і Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України (т. 6 а.с. 149-157, т. 8 а.с. 172-181, т. 10 а.с. 134-143).

Тобто, станом на 18 листопада 2025 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 15 140 000,00 грн, частина яких внесена особисто обвинуваченим, та діють обов`язки, у тому числі не відлучатись за межі України без дозволу прокурора або суду; здати на зберігання до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві і Київській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, окрім паспорта громадянина України.

Доводи сторони захисту у клопотанні про надання дозволу на виїзд за кордон зводяться до того, що ОСОБА_6 , враховуючи його захворювання, необхідно пройти обстеження у лікарні Ассута в Державі Ізраїль, а потім, з огляду на результати обстеження, пройти курс лікування у клініці в Федеративній Республіці Німеччина.

На підтвердження, зазначених у клопотанні обставин захисником надані копії документів, а саме: виписки з медичної картки стаціонарного пацієнта від 06 квітня 2019 року № 90; попереднього лікарського висновку «LGA InterCenter» Akademisches Lehrkrankenhaus der Charite-Universitatsmedizin від 05 червня 2019 року; консультативного висновку Лікарні Ізраїльської онкології від 27 травня 2019 року; позитронно-емісійної томографії від 07 жовтня 2021 року; позитронно-емісійної томографії поєднаної з ПЕТ-КТ від 20 жовтня 2022 року; консультативного висновку спеціаліста лікаря-консультанта від 23 травня 2024 року.

Тобто ОСОБА_6 діагностовані захворювання та здійснені хірургічні втручання до застосування йому запобіжного заходу.

Відповідно до консультації дерматолога-лікаря ОСОБА_9 від 17 вересня 2025 року, лікарем встановлено ОСОБА_6 розширений діагноз: меланома шкіри дистальної частини правого передпліччя, стан після широкого висічення пухлини пластики місцевими тканинами pT1aN0M0, ст.1а, кл.гр.ІІІ; меланома шкіри проксимальної частини правого передпліччя, стан після широкого висічення пухлини pT1aN0M0, ст.1а, кл.гр.ІІІ; меланома шкіри спини, стан після хірургічного лікування, біопсії вартового лімфовузла (2019р.) pT2aN0M0, ст.1b, кл.гр.ІІІ. ОСОБА_6 рекомендовано: динамічне спостереження онколога; КТ ОГП, ОЧП, ОМТ з внутрішньовенним контрастуванням 1 раз на рік; протягом року кожні 3 місяці огляд дерматоонколога, УЗД регіональних лімфатичних вузлів; картування родимок в автоматичному режимі з цифровою дерматоскопією 1 раз на рік; враховуючи онкологічний анамнез та наявність ультразвукових ознак змін передміхурової залози рекомендовано PET CT-PSMA (Somatostatin Receptor PET CT) 1 раз на рік; планова консультація онкоуролога та контроль PSA в динаміці; обов`язковий захист від ультрафіолету в період активного сонця (т. 11 а.с. 11).

Встановлено, що адвокати в інтересах ОСОБА_6 звертались з адвокатськими запитами до лікаря-онколога ОСОБА_9 .

У відповідь на запит адвоката від 30 травня 2024 року лікарем, зокрема повідомлено, що діагностована у ОСОБА_6 меланома, є серйозним захворюванням, яке може мати смертельний вихід, особливо, якщо не виявлена та не лікується вчасно. Меланома може метастазувати (розповсюджуватися) до інших органів, що значно ускладнює її лікування та погіршує прогноз. Шанси на успішне лікування хвороби з діагнозом злоякісної меланоми, значно залежить від ранньої діагностики та належного лікування. Несвоєчасне виконання PET CT-PSMA може призвести до невиявлення нових злоякісних пухлин.

Також на адвокатський запит від 10 листопада 2025 року лікар зазначив, зокрема про можливі ризики у разі непроведення скринінгового контролю PET CT-PSMA, а також про те, що, враховуючи факт перенесеної ОСОБА_6 онкологічної патології та наявні зміни в передміхуровій залозі, теоретично можуть розвиватися процеси, що перебігають поступово та без вираженої симптоматики. Пропуск річного діагностичного етапу в такому випадку може ускладнити своєчасне виявлення потенційно значущих відхилень, що має суттєве значення для медичного прогнозування. Неповнота інформації про поточну динаміку може створювати умови, за яких окремі несприятливі зміни залишаються непоміченими, що у свою чергу, здатне підвищувати загальний рівень медичних ризиків, у тому числі тих, що стосуються функціонування життєво важливих систем.

Встановлено, що станом на 18 листопада 2025 року ОСОБА_6 отримано лист-запрошення на 01 грудня 2025 року до Медичного центру Ассута-Тель-Авів для проходження обстеження та підтвердження від клініки ОСОБА_15 щодо планування проведення лікування пацієнта ОСОБА_6 на 05 січня 2026 року. Також згідно з наданими ОСОБА_6 пояснень ним заброньовано квиток на літак на 25 листопада 2025 року з Праги до Тель-Авіва.

У судовому засіданні 18 листопада 2025 року допитано як спеціаліста лікаря-хірурга-онколога ОСОБА_9 , який зазначив, що ОСОБА_6 є його пацієнтом. Останній звернувся до нього півтора року тому. Дійсно ним ( ОСОБА_9 ) 23 травня 2024 року та 17 вересня 2025 року складені висновки за результатами проведення обстеження ОСОБА_6 . У цих висновках ним, враховуючи онкологічний анамнез та наявність ультразвукових змін передміхурової залози, надано ОСОБА_6 рекомендації виконати PET CT-PSMA (Somatostatin Receptor PET CT) з контрастом 1 раз на рік, у 2024 році зазначено «невідкладно», а у 2025 року лише рекомендовано. Рекомендації надані саме так, оскільки, як йому відомо, ОСОБА_6 у 2024 році дане обстеження не пройшов, але необхідність у його проведенні все одно залишилась. Чи вплинуло непроходження обстеження PET CT-PSMA на стан здоров`я ОСОБА_6 лікар пояснити не зміг. Надані ним (лікарем) відповіді на адвокатські запити є його поясненнями, а не лікарськими висновками щодо стану здоров`я ОСОБА_6 . З приводу захворювань ОСОБА_6 , то останній щодо меланоми пройшов повне лікування, наразі діагноз меланома пролікований і пацієнт знаходиться в стані ремісії. Однак наступним важливим моментом для життя пацієнта ( ОСОБА_6 ) є вчасне виконання всіх діагностичних процедур для виявлення можливого розвинення процесу далі. Тобто обстеження необхідне для того, щоб можлива хвороба була виявлена і вчасно пролікована, оскільки існує ризик рецидиву захворювання. У свою чергу, рецидив захворювання необхідно діагностувати якомога раніше, для того щоб заходи, які необхідно виконати для іншої стадії були зроблені вчасно. ОСОБА_6 рекомендовано обстеження PET CT-PSMA (Somatostatin Receptor PET CT), зокрема і через зміни, які мали місце в передміхуровій залозі. Звісно, можливе проведення і інших обстежень: КТ, ОГП, ОЧП, ОМТ, однак результати обстеження PET CT-PSMA є найбільш детальними. Обстеження PET CT-PSMA проходить 2-3 години, однак цьому передує підготовка до обстеження, а після його проведення може виникнути необхідність додаткового спостереження за пацієнтом, тобто це може бути як денний стаціонар. Він ( ОСОБА_9 ) як лікар спостерігає ОСОБА_6 щодо меланоми, однак якщо помічає якісь зміни стану здоров`я пацієнта, то ним дообстежуються і такі зміни. На даний час у ОСОБА_6 підстави для лікування відсутні. На переконання лікаря, обстеження PET CT-PSMA і Somatostatin Receptor PET CT є тотожними. Якщо будуть встановлені зміни у стані здоров`я пацієнта, то звісно це є ризиком для його життя. Тому бажано пройти обстеження якнайшвидше. На його думку, лікування/обстеження за кордоном, враховуючи краще забезпечення, буде більш якісне.

Сторона захисту, з огляду на рекомендації лікаря про необхідність проходження ОСОБА_6 обстеження PET CT-PSMA (Somatostatin Receptor PET CT) встановила шляхом звернення з адвокатськими запитами, що в Україні відсутній медичний заклад з таким обладнанням, а отже неможливо провести дане обстеження.

Натомість, у судовому засіданні встановлено, що клінічна лікарня «Феофанія» Державного управління справами проводить обстеження передміхурової залози PET CT-PSMA, але неможливе проведення обстеження Somatostatin Receptor PET CT, що підтверджується відповіддю на запит прокурора від 06 листопада 2025 року № 01-10/043214/25.

Відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування (ст. 49 Конституції України).

Тобто, кожному гарантоване право на медичне обслуговування, при тому, людина (громадянин) вільна у виборі медичного закладу для забезпечення собі лікування/обстеження.

Так, ОСОБА_6 має конституційне право на проходження обстеження/лікування в обраних ним медичних закладах, у тому числі за межами України.

Водночас встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що: належні обстеження, зокрема КТ ОГП, ОЧП, ОМТ з внутрішньовенним контрастуванням можливо провести на території України; рекомендоване обстеження PET CT-PSMA стосується змін у передміхуровій залозі і може бути проведене на території України у клінічній лікарні «Феофанія»; для проведення обстеження PET CT-PSMA достатньо трьох діб; підстав для проходження лікування ОСОБА_6 лікарем ОСОБА_9 не встановлено; посилання лікаря ОСОБА_9 у відповідях на адвокатські запити щодо можливого смертельного виходу є загальними поясненнями.

Колегія суддів звертає увагу, що клопотання про надання дозволу на виїзд ОСОБА_6 за кордон з метою лікування подано у межах кримінального провадження № 0000842 від 25 вересня 2019 року, у якому останній має статус обвинуваченого.

Відповідно до обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, які є особливо тяжкими злочинами. За змістом висунутого обвинувачення ОСОБА_6 з кінця січня - початку лютого по кінець грудня 2018 року, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб організував та керував заволодінням чужим майном (державними коштами) шляхом зловживання своїм службовим становищем відповідними службовими особами, а саме одержанням на рахунок ТОВ БК «Укрбудмонтаж» без законних на те підстав попередньої оплати (авансу) на загальну суму 312 458 028,12 грн (тобто в особливо великих розмірах) під час укладання та виконання державного контракту від 07 серпня 2018 року № 362/5/18/7 між Міністерством оборони України та ТОВ «БК «Укрбудмонтаж» на виконання робіт за державним оборонним замовленням з «Реконструкції технічної території арсеналу». Окрім цього, ОСОБА_6 в період часу з грудня 2018 року по березень 2019 року, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб вчинили фінансові операції з коштами в особливо великому розмірі на загальну суму 312 457 705,75 грн, одержаними внаслідок вчинення суспільно небезпечного протиправного діяння, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що передувало легалізації (відмиванню) доходів.

Ухвалою суду від 16 вересня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року призначено судовий розгляд, прокурором оголошено короткий виклад обвинувального акта, у подальшому судом має бути визначено обсяг та порядок дослідження доказів (ст. 349 КПК України).

У свою чергу сторона захисту, враховуючи положення ст. 290 КПК України, ознайомлена з обсягом доказів зібраних стороною обвинувачення на стадії досудового розслідування та, які були визнані достатніми для складання обвинувального акта.

Окрім цього, не залишається поза увагою колегії суддів те, що згідно зі змісту ухвали суду від 25 жовтня 2025 року у справі № 991/7404/21 ОСОБА_6 має статус обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0004969 від 11 грудня 2017 року у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 209 КК України. Кримінальне провадження у частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28, ч. 3, 4 ст. 358 КК України, закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (ст. 49 КК України).

Тобто ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0004969 від 11 грудня 2017 року також обвинувачується, у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Колегія суддів звертає увагу, що при застосуванні 01 листопада 2023 року ОСОБА_6 запобіжного заходу у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року слідчим суддею, зокрема визнано доведеним наявність ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і враховано: (1) тяжкість покарання, яке може загрожувати ОСОБА_6 ; (2) його фінансові спроможності; (3) можливість перетину державного кордону, оскільки має паспорт громадянина України для виїзду за кордон; (4) настання можливої кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні № 0004969 від 11 грудня 2017 року, в якому він обвинувачується за ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 369, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 28 і ч. 3, 4 ст. 358 КК України, судовий розгляд якого на той час тривав, що підтверджується копіями судових рішень у справі № 991/9452/23 (т. 3 а.с. 44-68).

Водночас, згідно з мотивувальною частиною ухвали колегії суддів від 02 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000842 від 25 вересня 2019 року продовжують існувати, визнані на стадії досудового розслідування доведеними ризики, а саме, що обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні. Зокрема, при визначенні ймовірності обвинуваченим ОСОБА_6 переховуватися від суду колегія суддів врахувала: (1) тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, які класифікується як особливо тяжкі злочини, один з яких є корупційним, і санкції статей яких передбачають покарання у виді позбавлення волі, яке може бути призначено реально; (2) наявність у ОСОБА_6 статусу обвинуваченого у кримінальному провадженні № 0004969 від 11 грудня 2017 року; (3) наявні у матеріалах справи відомості щодо майнового стану обвинуваченого (рухоме та нерухоме майно, яке належить йому як на праві приватної власності так і на праві спільної сумісної власності); (4) те, що ОСОБА_6 має паспорти громадянина України для виїзду за кордон, і у період дії воєнного стану неодноразово виїжджав за кордон; (5) запроваджений в країні воєнний стан. Оскільки ризик переховування від суду не втратив своєї актуальності, це стало підставою для продовження строку дії покладених на обвинувачених обов`язків, зокрема і, передбачених п. 2, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України (т. 10 а.с. 134-143).

Тобто, визнаний доведеним ще на стадії досудового розслідування ризик переховуватись від суду продовжує існувати та, з огляду на зазначені вище обставини є досить вагомим (має великий ступінь вірогідності).

Разом з тим будь-які обмеження у кримінальному провадженні мають бути застосовані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це кримінальне провадження.

Колегія суддів звертає увагу, що стороною захисту не надано жодних доказів, які б свідчили про наявність у ОСОБА_6 на території України міцних соціальних зв`язків (сім`ї, утриманців, роботи, житла, рухомого/нерухомого майна, участі у будь-яких проєктах і т.д.), тобто, таких, які б переконали колегію суддів, що після виїзду за кордон, незважаючи на можливе кримінальне покарання, яке може загрожувати обвинуваченому ОСОБА_6 , останній змушений буде повернутись на територію України.

У той же час зазначені обвинуваченим у судовому засіданні обставини, зокрема стосовно його фінансової спроможності забезпечити своє проживання за межами України доволі тривалий час (три місяці), а також способу виїзду за кордон, демонструє особисте сприйняття ним правових норм та правил, пов`язаних з його процесуальним статусом.

Не залишається поза увагою суду те, що ОСОБА_6 перебуває у статусі обвинуваченого у двох кримінальних провадженнях, судовий розгляд в яких триває, а також те, що необхідність саме лікування не підтверджується жодним медичним висновком, а проведення обстеження PET CT-PSMA можливе в медичному закладі України.

Водночас, з урахуванням пояснень спеціаліста, тривалість виїзду (три місяці), який просить надати сторона захисту, є очевидно завищеним для проходження обстеження.

Тому враховуючи: (1) високу імовірність настання, визнаного судом доведеним ризику переховуваннся від суду; (2) наявність у ОСОБА_6 статусу обвинуваченого у двох кримінальних провадженнях щодо особливо тяжких злочинів; (3) тяжкість та характер злочинів, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 ; (4) роль ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих злочинів і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 5 ст. 191 КК України, за змістом обвинувального акта; (5) стадія, на якому перебуває кримінальне провадження № 0000842 від 25 вересня 2019 року; (6) розмір частини застави, внесеної безпосередньо ОСОБА_6 , відносно загальної її суми; (7) відсутності у обвинуваченого міцних соціальних зав`язків в Україні; (8) мету виїзду за кордон: обстеження, яке можливо провести в Україні, зокрема у клінічній лікарні «Феофанія» та лікування, необхідність якого не підтверджена медичними документами; (9) сприйняття ОСОБА_6 наявних у нього обов`язків, пов`язаних із його процесуальним статусом, колегія суддів вважає, що задоволення клопотання сторони захисту не забезпечить дотримання необхідного балансу між дотриманням прав обвинуваченого та цілей (завдань) кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки покладаються на обвинуваченого на певний/конкретно визначений строк, який не може перевищувати двох місяців. Лише у разі необхідності (доведення прокурором відповідних обставин), згідно із положеннями ст. 199 КПК України, їх строк може бути продовжений.

Захисник просить надати дозвіл на виїзд обвинуваченого за кордон на три місяці з 18 листопада 2025 року, у той час як строк дії обов`язків наразі визначено до 02 грудня 2025 року. Тобто, строк на який захисник просить надати обвинуваченому дозвіл на виїзд за кордон, більший аніж строк дії таких обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що у даному випадку таке обмеження у виїзді обвинуваченого за кордон є виправданим, співмірним та пропорційним, оскільки сприятиме досягненню мети кримінального провадження, та суттєво не порушить конвенційні та конституційні права та свободи обвинуваченого, тому у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 належить відмовити.

Керуючись ст. 2, 7, 176-178, 182, 193, 194, 201, 331, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про надання дозволу на виїзд за кордон з метою лікування обвинуваченого ОСОБА_6 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення та окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3