Справа № 195/1806/25
Провадження № 1-кс/195/241/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(про повернення клопотання прокурору)

14.11.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Слідчий суддя Томаківського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0000219 від 12.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

13 листопада 2025 року до Томаківського районного суду Дніпропетровської області надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні №0000219 від 12.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про арешт майна.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.11.2025 року визначено головуючого слідчого суддю ОСОБА_1 .

Клопотання обґрунтовано тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 12.11.2025 о 15.40 водій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військовослужбовець ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , старший сержант, перебуває на посаді старший технік), керуючи автомобілем «вольксваген sharan» НОМЕР_2 рухаючись по автодорозі Р-73 38 км зі сторони с. Сергіївка в напрямку с. Привільне, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив виїзд за межі проїзної частини та з`їхав в кювет. Внаслідок ДТП отримав тілесні ушкодження - пасажир автомобіля вольксваген sharan - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено до лікарні для медичного обстеження. Попередній діагноз: ЗЧМТ, струс головного мозку, забій грудної клітини, перелом 4-5 ребер праворуч.

12.11.2025 СВ відділення поліції № 3 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 дане повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було зареєстроване до ЄРДР за № 0000219 за попередньою правовою кваліфікацією ч. 1 ст. 286-1 КК України за фактом порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження.

До внесення даних до ЄРДР 12.11.2025 слідчо-оперативною групою було здійснено виїзд на місце скоєння ДТП, а саме автодорогу Р-73 38 км поблизу с. Сергіївка Томаківської територіальної громади Нікопольського району, де в період часу з 17.30 до 20.10 був проведений огляд території скоєння дорожньо-транспортної пригоди, з метою виявлення та вилучення предметів та речей вчинення даного кримінального правопорушення. В ході проведення огляду місця події було виявлено і прийнято рішення про тимчасове вилучення автомобіля «volkswagen sharan» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення про тимчасове вилучення автомобіля «volkswagen sharan» державний номерний знак « НОМЕР_2 » обґрунтовується тим, що слідчим під час здійснення огляду були виявлені на ньому механічні пошкодження характерні при зіткненні з об`єктами навколишнього середовища, у вигляді: пошкоджень кузова, капоту, даху, вікон та передніх фар. Після закінчення огляду місця скоєння ДТП, автомобіль марки «volkswagen sharan» державний номерний знак « НОМЕР_2 » тимчасово вилучений до спеціального майданчику зберігання речових доказів відділення поліції № 3 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області за адресою: вул. Казкова 3А, с-ща Томаківка, Дніпропетровської області.

Вищевказане майно, є об`єктом матеріального світу, що відповідають критеріям визначеним ст. 98 КПК України, а саме було знаряддям вчинення кримінального правопорушення (транспортний засіб), зберегли на собі його сліди, можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Обставини, встановлені під час досудового розслідування вказують на те, що існують підстави вважати, що незастосування заборони користування вказаним майном призведе до його приховування, пошкодження, псування, продовження використання їх у протиправний спосіб.

В загальному підсумку, реалізація ризиків вказаних дій призведе до зміни слідової картини, яку зберігає на собі вищезазначене майно («volkswagen sharan» державний номерний знак « НОМЕР_2 »), визнане речовими доказами по справі, неможливості досягнення мети кримінального провадження в наступному.

Внаслідок вжиття такого заходу забезпечення буде досягнуто мети його застосування, а саме запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, що матимуть на меті ухилення від притягнення до визначеної законом відповідальності.

Правова підстава арешту майна (ч. 2 ст. 170 КПК України): збереження речових доказів.

Вилучений 12.11.2025 при проведені огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки ««volkswagen sharan» державний номерний знак « НОМЕР_2 », має суттєве значення при розслідуванні даного кримінального правопорушення, а саме: використовуватися для проведення експертиз: експертизи-технічного стану, автотехнічної, оскільки маються сліди контактної взаємодії з об`єктами навколишнього середовища. 13.11.2025 постановою заступника начальника СВ ОСОБА_2 автомобіль марки «volkswagen sharan» державний номерний знак « НОМЕР_2 », долучений до кримінального провадження в якості речового доказу. Без проведення вказаних експертиз, повернення власнику чи користувачу автомобіля неможливо в зв`язку з тим, що є ризик знищення користувачем слідів вчинення кримінального правопорушення, що призведе до втрати доказів по даному кримінальному правопорушенні, в межах проведення досудового розслідування.

З урахуванням вищевикладеного, враховуючи переважання інтересів суспільства у розкритті кримінального правопорушення над негативними наслідками арешту майна для інших осіб, з метою запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження тимчасово вилученого майна та іншого майна визнаного речовим доказом, право на відчуження, розпорядження та користування вищезазначеним майном підлягає тимчасовому обмеженню на підставі відповідної ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання з додатками, приходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів, зокрема арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Згідно з вимогами ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Статтею 167 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Статтею 168 КПК України передбачено порядок тимчасово вилучення майна, а саме: тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Слідчий, прокурор, інша уповноважена службова особа під час затримання або обшуку і тимчасового вилучення майна або негайно після їх здійснення зобов`язана скласти відповідний протокол, копія якого надається особі, у якої вилучено майно, або її представнику. Після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів. Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Клопотання слідчого, прокурора про арешт майна повинно відповідати вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено наступне:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Положеннями ч. 1 ст. 171 КПК України визначено, що з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Зі змісту клопотання про арешт майна та долучених до нього документів, слідчим суддею встановлено, що в рамках поданого клопотання, слідчим порушено питання про накладення арешту щодо майна третіх осіб.

Так, згідно наданої копії тимчасового реєстраційного талону серії НОМЕР_3 автомобіль марки «volkswagen sharan», реєстраційний номер НОМЕР_2 , належить юридичній особі БО «БФ» ОСОБА_5 » за адресою: Одеська область, Одеський район, Чорноморська громада м. Чорноморськ.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відтак, у даному випадку слідчий не наділений повноваженнями на звернення до слідчого судді з даним клопотанням, оскільки у розумінні положень ч. 1, 2 ст. 64-2 КПК України, із клопотанням про арешт майна, належного третій особі може звернутись виключно прокурор.

Крім того, резолютивна частина клопотання не містить посилання на місце знаходження даного речового доказу на час звернення до суду із клопотанням.

Відповідно ч. 3 ст. 172 КПК України слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його прокурору, цивільному позивачу та встановлює строк в сімдесят дві години або з урахуванням думки слідчого, прокурора чи цивільного позивача менший строк для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу. У такому разі тимчасово вилучене в особи майно підлягає негайному поверненню після спливу встановленого суддею строку, а у разі звернення в межах встановленого суддею строку з клопотанням після усунення недоліків - після розгляду клопотання та відмови в його задоволенні.

Враховуючи те, що клопотання про арешт майна всупереч вимог КПК України подано не уповноваженою на те особою, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність його повернення прокурору для усунення недоліків протягом 72 годин.

Керуючись ст. ст. 167, 168, 170-172, 372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання заступника начальника СВ відділення поліції №3 Нікопольського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_2 по кримінальному провадженню №0000219 від 12.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, про арешт майна - повернути прокурору Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 для усунення виявлених недоліків.

Встановити строк усунення недоліків - сімдесят дві години.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1

14.11.2025