Справа № 215/323/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку ч. 1 ст. 107 КПК України, без застосування технічних засобів, у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі справу за клопотанням начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» про передачу в дохід держави мобільного телефону, вилученого у взятого під варту ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Начальник ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» звернувся до суду зі вказаним клопотанням про передачу в дохід держави мобільного телефону марки «NOMI», чорного кольору, ІМЕІ відсутній, з акумулятором, без зарядного пристрою, який був виявлений та вилучений 14.10.2025 під час проведення загального обшуку в камері №207 у взятого під варту ОСОБА_3 , який знаходився в матраці на спальному місці. В ході проведення перевірки стало відомо, що даний заборонений предмет належить особисто йому. 15.09.2025 він особисто провіз до камери у природних порожнинах тіла, після повернення в установу з Покровського районного суду м. Кривого Рогу, куди вибував для ознайомлення з матеріалами кримінальної справи. Просить спрямувати в дохід держави вилучений у взятого під варту ОСОБА_3 мобільний телефон.

Представник установи в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Прокурор надала суду заяву про розгляд клопотання у її відсутність та просила відмовити в його задоволенні, зазначивши, що законодавством передбачено інший порядок вирішення даного питання.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Розглянувши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Частиною 6 статті 41 Конституції України передбачено, що конфіскація може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», особи, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, підлягають обшуку, медичному огляду, дактилоскопуванню і фотографуванню; їх ознайомлюють з правами, обов`язками та вимогами режиму. Речі, які є при них, а також передачі і посилки, що надходять на їх ім`я, підлягають огляду, а листування перегляду. Їм забороняється мати при собі гроші та цінні речі, а також предмети, не дозволені для зберігання в місцях попереднього ув`язнення. Вилучені у них при доставлені в місця попереднього ув`язнення гроші зараховуються на їх особові рахунки, а цінні речі і предмети здаються на зберігання; гроші та цінні речі, одержані шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення або джерело одержання яких не встановлено, передаються в дохід держави за мотивованою постановою начальника установи для попереднього ув`язнення, санкціонованою прокурором, копія якої приєднується до особової справи особи, яка тримається під вартою.

Згідно з п.п.6.4 пункту 6 розділу ІV Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України № 1769/5 від 14.06.2019, вилучені в ув`язнених або засуджених гроші та цінні речі і предмети, отримані шляхом обману під час тримання у СІЗО або власник яких не встановлений, передаються в дохід держави згідно з постановою начальника СІЗО про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави за формою згідно з додатком 14 до цих Правил, підписаною начальником СІЗО та санкціонованою прокурором.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінально-виконавчого кодексу України, засудженим забороняється мати при собі предмети і речі в асортименті і кількості, що виходять за межі, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері виконання кримінальних покарань.

Згідно ч. 7 ст. 102 Кримінально-виконавчого кодексу України, зберігання засудженими при собі речей, а також предметів, які заборонено використовувати в колоніях, не допускається. Виявлені у засуджених речі та предмети, які заборонено використовувати в колоніях, вилучаються, про що посадовою особою колонії складається протокол. За клопотанням установи виконання покарання слідчий суддя розглядає питання про конфіскацію таких речей та предметів або про передачу їх на зберігання до звільнення засудженого відповідно до положень розділу VIII Кримінального процесуального кодексу України.

З клопотання убачається, що ОСОБА_3 , у якого було вилучено мобільний телефон, є взятим під варту, а не засудженим.

Крім того, згідно з постановою начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» від 08 грудня 2025 року, санкціонованої керівником Криворізької північної окружної прокуратури, про передачу заборонених для зберігання речей та предметів у дохід держави, мобільний телефон марки «NOMI», чорного кольору, ІМЕІ відсутній, з акумулятором, без зарядного пристрою, вилучений у взятого під варту ОСОБА_3 рахується як річ, одержана шляхом обману під час перебування в місцях попереднього ув`язнення та, керуючись ст. 7 Закону України «Про попереднє ув`язнення», передана в дохід держави.

Отже, мобільний телефон на час розгляду клопотання вже вилучений в ув`язненого та переданий у дохід держави.

Чинним КПК України вирішення питання слідчим суддею про передачу вилучених заборонених для зберігання речей та предметів в порядку ст.7 Закону України «Про попереднє ув`язнення» не передбачено.

Відповідно ст. 9 КПК України, під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватись вимог Конституції України, цього кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Закони та інші нормативно-правові акти України, положення яких стосуються кримінального провадження, повинні відповідати цьому Кодексу. При здійсненні кримінального провадження не може застосовуватись закон, який суперечить цьому кодексу.

Оскільки КПК України не передбачені повноваження слідчого судді для вирішення даного питання, з огляду на викладене, в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст. ст. 9, 309, 310, 369 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у клопотанні начальника ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№ 3)» про передачу в дохід держави мобільного телефону марки «NOMI», чорного кольору, ІМЕІ відсутній, з акумулятором, без зарядного пристрою, вилученого у взятого під варту ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області, протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя