Провадження № 11-сс/4808/368/25
Категорія ст. 179 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду

в складі суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні №0000592 за ч. 2 ст. 364 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_8 , та застосовано щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, покладено відповідні обов`язки на строк до 15 листопада 2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Свої висновки слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 364 України, що підтверджується фактичними даними, та наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. А також врахував характеризуючі особу підозрюваного дані, умови його життя, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості в минулому, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, в тому числі двох дітей з інвалідністю.

Крім того суддя дійшов висновку, що враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, відношення самого підозрюваного до нього, що в судовому засіданні не доведено поза розумним сумнівом відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж цілодобовий домашній арешт.

Прокурор в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_8 на строк 60 днів та заборонити йому в нічний час доби 3 22 год. по 06 год. залишати житло з покладенням на нього обов`язків передбачених п.п. 1-4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вважає, що рішення суду є незаконним та підлягає скасуванню.

Зазначає, що при розгляді клопотання про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу слідчий суддя, у порушення п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки. На даний час проведеним розслідуванням всіх фактичних обставин не встановлено, про що прямо зазначено в клопотанні. 16 вересня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, при цьому матеріалами кримінального провадження та витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань перевіряється його причетність до вчинення інших правопорушень. На даний час проведеним розслідуванням всіх фактичних обставин не встановлено, про що прямо зазначено в клопотанні.

Наголошує, що в порушення п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК України слідчим суддею не враховано самого характеру інкримінованих підозрюваному ОСОБА_8 злочину, а саме що дії підозрюваного умисні, вчинені службовою особою, встановлені у кримінальному проваджені збитки. Наявність підозри ОСОБА_8 , врученої 16 вересня 2025 року за ч. 2 ст. 364 КК України свідчить про стійку спрямованість його умислу на вчинення злочину.

Звертає увагу, що збитки у даному кримінальному провадженні становлять 1 855 128,04 гривень, що свідчить про наявність ризиків, які прокурором доведено в суді.

Вказує, що слідчим суддею при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання не в повній мірі обґрунтовано підставність його застосування і неможливості застосування інших запобіжних заходів.

Під час апеляційного розгляду:

- прокурор підтримав апеляційну скаргу, наголошував на наявності всіх підстав для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту;

- підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали клопотання, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі не погоджується з видом запобіжного заходу, який застосований щодо ОСОБА_8 , - особистим зобов`язанням, вказує на підстави для застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, суд апеляційної інстанції враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють застосування запобіжного заходу.

Згідно з вимогами ч. ч. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

За приписами ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

16 вересня 2025 року ОСОБА_8 відповідно до вимог ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, повідомленопро підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

За наявності ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, ч. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий просив слідчого суддю застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Проте, слідчий суддя дійшов висновку, з яким погоджується колегія суддів, про обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу - особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Колегія суддів вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції прокурором не наведено достатніх підстав для застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Так, відповідно до вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч.1 ст. 194 КПК України, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, тобто недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дані вимоги закону при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 слідчим суддею дотримані.

Як вбачається з матеріалів провадження, прокурор не довів наявності ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також те, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти відповідним ризикам, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для обрання запобіжного заходу, запропонованого як слідчим так і прокурором, у вигляді домашнього арешту.

Висновок слідчого судді про необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання колегія суддів вважає обґрунтованим, оскільки слідчим суддею, при вирішенні питання про застосування щодо нього саме такого запобіжного заходу, враховано характеризуючі особу підозрюваного дані, умови його життя, його вік, стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, наявність постійного місця проживання, відсутність судимості в минулому, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, в тому числі двох дітей з інвалідністю, які потребують посиленого догляду та право на відпочинок яких в даному випадку превалює над інтересами кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги прокурора були предметом дослідження слідчого судді, та не спростовують висновків, викладених в ухвалі, та не дають підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Сама по собі тяжкість інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, не дає законних підстав для більш суворого запобіжного заходу.

На переконання колегії суддів, запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків, зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_8 своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведене, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді за доводами прокурора.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає рішення слідчого судді про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання законним, обґрунтованим та таким, що відповідає фактичним обставинам справи і доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків слідчого судді, викладених в ній.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Суд апеляційної інстанції вважає, що слідчий суддя дослідив належним чином всі матеріали провадження та прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу.

При прийнятті такого рішення колегія суддів врахувала, що станом на час апеляційного розгляду підозрюваний ОСОБА_8 виконує свої процесуальні обов`язки, прокурор повідомив, що порушення виконання процесуальних обов`язків з часу обрання запобіжного заходу не зафіксовано, також підозрюваний ОСОБА_8 на виклик апеляційного суду з`явився.

Разом з цим, при виявленні обставин, які будуть свідчити про фактичну неефективність особистого зобов`язання прокурор разом зі слідчим не позбавлений процесуальної можливості звернутись з відповідним клопотанням до слідчого судді, суду про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Спеціалізованої екологічної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 вересня 2025 року про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в кримінальному провадженні №0000592 за ч. 2 ст. 364 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4

ОСОБА_5