Справа № 451/1166/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/707/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2025 року колегія cуддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника ОСОБА_8 ,

розглянувши в м. Львові у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 10 липня 2025 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо ОСОБА_10 ,

ВСТАНОВИЛА:

ухвалою Радехівського районного суду Львівської області від 10 липня 2025 року клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом у кримінальному провадженні № 0000073 від 28.06.2025, відносно ОСОБА_10 , за ознаками суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України задоволено частково.

Застосовано до ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Петрівка, Білгород-Дністровського району, Одеської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 та фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , у порядку статті 362 КПК України та пункту 3 статті 93, пункту 3 частини 1 та 3 статті 94 КК України примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги зі звичайним наглядом.

Скасовано застосований відповідно до ухвали слідчого судді Радехівського районного суду Львівської області від 01.07.2025 захід забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. Вирішено питання щодо речових доказів.

Згідно вказаної ухвали суду, 25.06.2025 близько 05 годин 00 хвилин, ОСОБА_10 , перебуваючи за адресою: с. Сморжів вул. Головна, 5, Шептицького району Львівської області, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі у суспільстві правила поведінки, моралі, із хуліганських спонукань, з особливою зухвалістю, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, а скульптура статуї «Матір Божа з немовлям Ісуса», це культурна цінність осіб, які сповідують християнську релігію та пам`ятник ОСОБА_11 об`єкт історичної цінності місцевої громади, діючи умисно, реалізовуючи виниклий умисел спрямований на приниження гідності та релігійних почуттів віруючих, за допомогою господарської сокири наніс декілька ударів по статуї «Матір Божа з немовлям Ісуса» та пам`ятнику ОСОБА_11 , що призвело до безпосереднього пошкодження об`єктів релігійного та історичного значення та створення обстановки явної зневаги до духовних цінностей місцевої громади та спричинило матеріальної шкоди на суму 10 000 гривень.

Очевидцем даної події був ОСОБА_12 , який 25.06.2025 близько 05 годин 00 хвилин перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 зробив зауваження ОСОБА_10 щодо припинення протиправних дій, однак останній грубо ігноруючи норми моралі та поведінки на зроблене зауваження не реагував, продовжував вчиняти хуліганські дії спрямовані до пошкодження майна, на зауваження ОСОБА_10 відповів в грубій нецензурній формі та своїми діями грубо порушив громадський порядок та спокій в нічний час доби ОСОБА_12 , з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Вказані дії ОСОБА_10 мали на меті демонстративне приниження релігійних почуттів громадян, є виявом відвертої неповаги до суспільства та порушенням громадського порядку, що завдали моральної, а також матеріальної шкоди представникам громади Шептицького району, Львівської області.

Не погоджуючись з ухвалою суду, перший заступник керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Радехівського районного суду від 10.07.2025 стосовно ОСОБА_10 змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, виключивши з її мотивувальної частини покликання на умисне, усвідомлене, з мотивів явної неповаги до суспільства вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння.

В решті ухвалу залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує, що зазначена ухвала Радехівського районного суду від 10.07.2025 є незаконною і підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що умисел та мотив є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушення психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними, тобто є неосудною. Із зазначеним станом несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Окрім цього, відповідно до ст. 505 КПК України, обставинами, які підлягають встановленню у такому кримінальному провадженні є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння; вчинення цього суспільно небезпечного діяння певною особою; наявність у особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування та інші обставини. Таким чином, предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей та не включає питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, тоді як умисел і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме кримінального правопорушення та встановлюються лише щодо осудної особи.

Вважає, що усупереч вищезазначеним положенням кримінального та кримінального процесуального законів, в ухвалі Радехівського районного суду від 10.07.2025 зазначено, що ОСОБА_10 з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, діючи умисно, реалізовуючи виниклий умисел, спрямований на приниження гідності та релігійних почуттів віруючих, за допомогою сокири наніс декілька ударів по статуї та пам`ятнику.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, виступ захисника ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_13 , які підтримали апеляційну скаргу та не заперечували щодо розгляду без участі обвинуваченого ОСОБА_10 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 404 КПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечних діянь, які містить об`єктивні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а також вид застосованих примусових заходів медичного характеру, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не підлягають перевірці судом апеляційної інстанції.

Поряд з цим, заслуговують на увагу доводи прокурора у апеляційній скарзі на необхідність виключення із мотивувальної частини оскаржуваної ухвали покликання на умисне, усвідомлене, з мотивів явної неповаги до суспільства вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння, з огляду на таке.

Згідно з ст. 19 КК України, осудність характеризує здатність особи усвідомлювати значення своїх дій (бездіяльності) і керувати ними та є ознакою злочину. Водночас, неосудна особа позбавлена такої здатності внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння в стані неосудності, не підлягає кримінальній відповідальності, до неї за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Виходячи з положень статей 23, 24 КК України, умисел є однією із форм вини, як ознаки злочину, яка включає усвідомлення особою характеру свого діяння, передбачення його наслідків та бажання (свідоме допущення) їх настання. Мотив злочину - це усвідомлене особою внутрішнє спонукання, яке викликає намір діяти певним чином.

Відтак, умисел та мотив є ознаками усвідомленої вольової діяльності людини. Прояв таких ознак є неможливим у разі порушення психічних функцій, за яких особа нездатна усвідомлювати характер і значення своїх діянь та керувати ними, тобто є неосудною. Із зазначеним станом несумісні наявність у свідомості чітко сформованого умислу у розумінні ст. 24 КК України, а також мотиву, як ознак суб`єктивної сторони злочину.

Окрім цього, відповідно до ст. 505 КПК України, обставинами, які підлягають встановленню у такому кримінальному провадженні є: час, місце, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння; вчинення цього суспільно небезпечного діяння певною особою; наявність у особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування та інші обставини. Таким чином, предмет доказування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру має низку особливостей та не включає питання про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки йдеться про вчинення певною особою суспільно небезпечного діяння, тоді як умисел і мотив є елементами суб`єктивної сторони саме кримінального правопорушення та встановлюються лише щодо осудної особи.

Колегія суддів погоджується з доводами прокурора про те, що усупереч вищезазначеним положенням кримінального та кримінального процесуального законів, в ухвалі Радехівського районного суду від 10.07.2025 зазначено, що ОСОБА_10 з мотивів явної неповаги до суспільства, усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, діючи умисно, реалізовуючи виниклий умисел, спрямований на приниження гідності та релігійних почуттів віруючих, за допомогою сокири наніс декілька ударів по статуї та пам`ятнику.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що із мотивувальної частини ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 10 липня 2025 року слід виключити покликання на умисне, усвідомлене, з мотивів явної неповаги до суспільства вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння, що відповідно до ст. 408 КПК України, є підставою для зміни ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 408, 409, 419, 514 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу першого заступника керівника Львівської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Ухвалу Радехівського районного суду Львівської області від 10 липня 2025 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із звичайним наглядом щодо ОСОБА_10 змінити.

Виключити з мотивувальної частини ухвали Радехівського районного суду Львівської області від 10 липня 2025 року покликання на умисне, усвідомлене, з мотивів явної неповаги до суспільства вчинення ОСОБА_10 суспільно небезпечного діяння.

В решті ухвалу залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3