Справа № 203/9322/25
Провадження № 1-кс/0203/5779/2025
ЦЕНТРАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
УХВАЛА

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Центрального районного суду міста Дніпар ОСОБА_1 , ознайомившись зі скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 0000265, -

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2025 року до суду надійшла подана ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку 24 листопада 2025 року слідчому судді скарга на досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні № 0000265, в якій скаржник просив слідчого суддю: зобов`язати слідчого ТУ ДБР у вказаному кримінальному провадженні допитати його в якості потерпілого; зобов`язати компетентні ограни ДБР призначити йому захисника в цьому кримінальному провадженні.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 16 грудня 2025 року вказана скарга передана слідчому судді Центрального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 17 грудня 2025 року.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за цією скаргою, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, та право на оскарження передбачені ст. 303 КПК України.

Зі змісту скарги видно, що заявник вимагає зобов`язати слідчого провести допит його у статусі потерпілого, винести постанову про призначення йому захисника.

У частині 1 ст. 303 Кримінального процесуального кодексу України міститься вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування. Зокрема, пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невчиненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк. Скарга може подаватися заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування. Перелік цих суб`єктів відповідає виду бездіяльності, що оскаржується.

Бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена. Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством. Висновки про що до слідчих суддів місцевих судів доводив ще Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних у кримінальних справ ще у своїх «Узагальненнях про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 та від яких не відступає і нині судова практика, в тому числі і Вищого антикорупційного суду у справі № 991/4807/21.

Як видно зі скарги заявник оскаржує бездіяльність слідчого, що полягає у непроведенні слідчих дій допиту в якості потерпілого, незалученні захисника (представника, у разі набуття особою статусу потерпілого), проте КПК України не містить визначеного обв`язку слідчого проводити допит заявника чи іншої особи у статусі потерпілого, як і не містить обов`язку залучати захисника особі, яка не має статусу підозрюваного/обвинуваченого чи адвоката для здійснення представництва особи, яка не має статусу потерпілого у кримінальному провадженні, як і не містить КПК визначених строків проведення допиту потерпілого чи осіб іншого статусу у кримінальному провадженні, а тому така бездіяльність не може бути предметом оскарження за п.1 ч.1 ст. 303 КПК України. При цьому, ОСОБА_2 не оскаржується бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягала б у нерозгляді певного клопотання заявника у строки, передбачені ст. 220 КПК України, а оскаржується саме бездіяльність з непроведення допиту його у статусі потерпілого та незалучення йому захисника.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Таким чином, оскільки скарга подана на бездіяльність та зобов`язання слідчого провести слідчі дії, що згідно вимог ст. 303 КПК України не підлягають окремому оскарженню на досудовому провадженні, у відкритті провадження за такою скаргою належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, у кримінальному провадженні № 0000265.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження та може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1