У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,

в режимі відеоконференції:

представника ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» ОСОБА_5 ,

засудженого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

У С Т А Н О В И В :

10.07.2025 засуджений ОСОБА_6 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

В судовому засіданні засуджений підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Представник ДУ «Білоцерківська виправна колонія (№35)» (далі ДУ «БВК (№ 35)») проти задоволення клопотання засудженого заперечував, підтримавши рішення комісії установи.

Прокурор заперечував проти задоволення подання з огляду на недостатній ступінь виправлення засудженого.

Суд, заслухавши засудженого, представника ДУ «БВК (№35)», з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, дійшов таких висновків.

Так, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

За змістом ч. 3 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 відбуває покарання за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 22.07.2021, яким засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років 2 (два) місяці, зараховано в строк покарання термін відбутого покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 21.12.2020, з 02.09.2020 по 21.07.2021.

Початок строку відбування покарання засудженому рахується з 22.07.2021, кінець строку 02.11.2025. Станом на 17.07.2025 фактично відбутий строк покарання 3 (три) роки 12 (дванадцять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів.

Разом з тим, згідно з роз`ясненнями п.п. 2, 17 постанови №2 від 26 квітня 2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Згідно з характеристикою, наданою начальником відділення СПС ОСОБА_5 , погодженою в.о. заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи ОСОБА_7 , затвердженої начальником ДУ «БВК (№ 35)» ОСОБА_8 , засуджений ОСОБА_6 за час відбування покарання в ДУ «БВК (№ 35)» з 29.09.2021 характеризується посередньо, має 3 заохочення, стягнень не має.

На підприємстві установи на теперішній час не працевлаштований.

Підтримує взаємовідносини із засудженими негативної спрямованості, адекватно реагує на критику на свою адресу, не конфліктний.

Загалом зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням.

Намагається дотримуватися правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою встановлення поблажливого ставлення до себе.

Не приймає особисту участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, у реалізації програм диференційованого виховного впливу на засуджених, роботі самодіяльних організацій.

На профілактичному обліку не перебуває.

Згідно з довідкою про заохочення та стягнення встановлено, що засуджений має 5 заохочень за період з 17.04.2023 по 21.04.2025 за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки, дотримання правил трудового розпорядку та вимог безпеки праці. Стягнень не має.

Окрім цього, ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінено як середній, ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого від 17.07.2025, ОСОБА_6 не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Аналізуючи поведінку засудженого за весь період відбування покарання, до якого ОСОБА_6 засуджений за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України, суд враховує, що останній за час відбування покарання в ДУ «БВК (№ 35)» має три заохочення, не має стягнень, на теперішній час не працевлаштований, не приймає участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, роботі самодіяльних організацій.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.11.2024 відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Окрім цього, з матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_6 раніше судимий, а саме: 26.04.1998 року Бородянським районним судом Київської області за ч.2 ст.141, ч.1 ст.229-2, ч.1 ст.229-6, ст.ст.42, 25-1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки умовно з обов`язковим залученням до праці; 21.05.1992 Бородянським районним судом Київської області за ч.3 ст.141 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки, не звільнявся;06.10.1992 Ковпаківським районним судом м.Суми за ч.2 ст.140. ч.3 ст.42 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки 6 (шість) місяців, звільнений умовно достроково на 2 (два) місяці 16 (шістнадцять) днів згідно зі ст.52 КК України; 07.06.1996 Київським обласним судом за ст.17, ч.3 ст.140, ст.ст.86-1, 42,43 КК України, 06.03.2002 зміненим та вважати засудженим за ч.3 ст.185, ст.17, ч.3 ст.140, ст.ст.42,43 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 6 (шість) років 2 (два) місяці 16 (шістнадцять) днів, звільнений 17.05.2002 за закінченням строку відбування покарання; 07.11.2003 Бородянським районним судом Київської області за ч.3 ст.185 КК України до покарання виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, звільнений 22.12.2007 за закінченням строку відбування покарання; 04.08.2009 Бородянським районним судом Київської області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців, звільнений 04.01.2010 за закінченням строку відбування покарання; 05.04.2011 Новгород-Волинським міським судом Житомирської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді арешту строком 5 (п`ять) місяців, звільнений 05.08.2011 за закінченням строку відбування покарання;03.11.2011 Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, не звільнявся; 31.01.2012 Овручським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.309, ст.70 ,ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, не звільнявся; 11.09.2012 Коростенським міським судом Житомирської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, звільнений 25.09.2015 за закінченням строку відбування покарання; 29.02.2016 Бородянським районним судом Київської області за ч.2 ст.185, ч.5 ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки, звільнений 19.08.2019 за закінченням строку відбування покарання; 02.09.2020 за ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70, ч.2 ст.70, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки 4 (чотири) місяці, не звільнявся; 08.10.2020 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, не звільнявся; 21.12.2020 за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, не звільнявся; 28.12.2020 за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років, не звільнявся.

Оцінюючи вищевказане у сукупності, суд дійшов висновку, що наразі відсутні законні підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 , тобто обставини, які б беззаперечно вказували, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Крім того, згідно з п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002, звернути увагу судів на те, що умовно-дострокове звільнення осіб від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким мають надзвичайно важливе значення для виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Зазначена норма надає право суду, а не покладає на нього обов`язок, щодо умовно-дострокового звільнення особи від відбування покарання.

При прийнятті такого рішення щодо особи, яка засуджена від імені держави за вироком суду до покарання у виді позбавлення волі, суд має обов`язково також враховувати мету покарання: запобігання вчиненню нових злочинів, як цією особою (тобто цим засудженим), так і іншими особами.

Суд зобов`язаний врахувати вищезазначене при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення особи з місць позбавлення волі, чи відмову у цьому, адже певною мірою від суду, який вироком від імені держави призначив покарання особі у виді позбавлення волі на певний строк, інший суд своєю ухвалою від імені держави, вирішує чи виправилася за час покарання ця особа, чи не вчинить нового злочину.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконання, що мета покарання щодо виправлення ОСОБА_6 в даному випадку не досягнута, а тому не знаходить правових підстав для задоволення клопотання.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.50, 74, 81 КК України, керуючись ст.ст.371, 372, 537, 539 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1