Справа № 455/1173/25
Провадження № 1-кп/455/204/2025
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2025 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000322 від 11.06.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дроздовичі, Старосамбірського району Львівської області, жителя та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, одружений, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, не працює, військовозобов`язаний, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Органом досудового розслідування ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він як військовозобов`язаний у зв`язку з прийняттям Указу Президента України №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» прибув 16 травня 2025 року до призовної дільниці ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , пройшов медичний огляд Радехівською територіальною позаштатною постійнодіючою військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_3 та визнаний придатним до військової служби, про що складено довідку № 2025-0516-1736-07 від 16.05.2025 року.

17.05.2025 року працівники центру комплектування вручили ОСОБА_4 повістку, згідно якої мав з`явитися 27.05.2025 року на 09:00 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 для вибуття у війська, команда НОМЕР_1 .

Однак як військовозобов`язаний та придатний за станом здоров`я для проходження військової служби, який не мав правових підстав на відстрочку від призову відповідно до ст. 23 Закону України »Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», з метою ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, перебуваючи вдома за місцем проживання у с. Дроздовичі Самбірського району Львівської області, вирішив не з`являтися за повісткою та в подальшому без поважних причин, маючи можливість прибути, 27.05.2025 року не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . ТЬакими діями порушив ст. 65 Конституції України, ст. 1,39 Закону України »Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України »Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вимоги Указу Президента України № №69/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію», тобто ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Такі дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.336 КК України як ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, тобто у кримінальному правопорушенні ,передбаченому ст. 336 КК України.

17 вересня 2025 року представниця обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 , подала клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження. Таке клопотання обґрунтувала тим, що мати обвинуваченого ОСОБА_4 , є особою з інвалідністю ІІ групи з 2008 року та потребує постійного стороннього догляду. На час вчинення злочину її підзахисний не оформив належним чином документ, який звільняє його від служби у ЗСУ та дає право на відстрочку. Відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 №3522 від 12.09.2025 року ОСОБА_4 отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п.13 ч.1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», так як здійснює догляд за мамою, особи з інвалідністю ІІ групи, на строк до 05.11.2025 року. Вважає факт отримання обвинуваченим ОСОБА_4 документа, згідно якого в законному порядку отримав право на звільнення від військової служби таким, що свідчить про зміну обстановки, передбачену ст. 48 КК України.

На підставі наведених аргументів і доводів просить звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України на підставі ст. 48 КК та закрити кримінальне провадження у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

В підготовчому судовому засіданні17.09.2025 року суд двічі оголошував продовження перерви у зв`язку з несвоєчасною явкою захисниці обвинуваченого.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисниця підтримали клопотання. Просять задовільнити та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закрити кримінальне провадження. Обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що розуміє, що закриття кримінального провадження з підстав, про які просить він та його захисниця, не є реабілітуючими. Захисниця підкреслила, що на момент вчинення інкримінованого її підзахисному діяння він де факто здійснював догляд за матір`ю, але в силу того, що не орієнтувався в законодавстві, вважав, що мав відстрочку, бо доглядав матір з інвалідністю ІІ групи, і такі його фактичні дії не потребували будь-якого юридичного оформлення. Зазначила, що не має інших осіб, які поглядали чи могли б доглядати за матір`ю обвинуваченого: батько непрацездатний, є особою пенсійного віку; один брат - давно за кордоном, інший зловживає алкогольними напоями. Надала копію нотаріально завіреної заяви матері обвинуваченого від 29.07.2025 року, в якій зазначила, що бажає, щоб саме її син, ОСОБА_4 , здійснював за нею постійний сторонній догляд. Звернула увагу, що згідно копії акта факту догляду від 07.07.2025 року, яку провели уповноважені представники органу місцевого самоврядування, підтверджується, що обвинувачений проживає з матір`ю, яка до

домашньої праці не залучається, час проводить бездіяльно, є безпорадною, безтолковою, не в змозі самостійно приготувати їжу, забезпечити себе в побуті, неадаптована, не може проживати без сторонньої допомоги, саме обвинувачений слідкує за особистою гігієною матері та її побутом.

Прокурор не заперечив проти задоволення клопотання. Зазначив, що інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення дійсно мало місце, юридичне оформлення відстрочки від мобілізації обвинувачений отримав після його вчинення. Станом на зараз обвинувачений має відстрочку до 05.11.2025 року, що підтверджується довідкою ТЦК та СП від 02.10.2025 року №2706/І. Якщо воєнний стан буде продовжено - буде продовжений і строк дії відстрочки.

Заслухавши думку учасників судового провадження, обміркувавши їх доводи та аргументи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Інститут звільнення від кримінальної відповідальності дозволяє не застосовувати жодну із форм реалізації кримінальної відповідальності до особи (осуд, покарання чи судимість).

Звільнення від кримінальної відповідальності згідно ст. 48 КК України це право, а не обов`язок суду. А застосування ст. 48 КК України є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку, що виправлення особи яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї заходів кримінально-правової репресії.

Статтею 48 КК передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

В цьому контексті суд враховує роз`яснення, які містяться в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, згідно яких в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила.

Для застосування ст.48 КК необхідно встановити, що особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Санкцією ст. 336 КК України передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до п`яти років. Злочин, котрий кваліфікується за вказаною статтею КК України, є нетяжким.

Верховний Суд у постанові від 02.07.2020 року у справі 613/1202/17 виснував, що необхідною підставою звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 48 КК України є встановлення того, що протягом певного часу обстановка, котра оточувала особу на момент вчинення нею кримінального проступку чи нетяжкого злочину, змінилась таким чином, що позитивно впливає на неї і робить маловірогідним вчинення цією особою нового тотожного або однорідного злочину. У постанові від 15.04.2021 року у справі 161/1390/19 вказав, що особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, котрі унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо. У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення на момент розгляду справи в суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК у разі, коли у зв`язку зі зміною обстановки особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, перестала бути суспільно небезпечною.

З долучених до обвинувального акта реєстру матеріалів досудового розслідування №0000322 17 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України. За результатами досудового розслідування Самбірська окружна прокуратура 20.06.2025 року скерувала до суду обвинувальний акт. Обвинувачений ОСОБА_4 лише 12.09.2025 року отримав документально підтверджене право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період на підставі Закону України «Про мобілізаційну підготовку то мобілізацію». Даних, що «відстрочка» була надана раніше дати 12.09.2025 року ні сторона захисту, ні сторона обвинувачення не надали.

Водночас, обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває. Проживає разом з матір`ю, яка є особою з інвалідністю ІІ групи внаслідок психічного захворювання, після закінчення Нижанковецького професійного ліцею в 2012 році ніде не працював, принаймні станом на 21.05.2025 року здійснював догляд за матір`ю. Мати надала нотаріально завірену заяву від 29.07.2025 року про те, що бажає, щоб саме обвинувачений син здійснював за нею догляд. З 02.09.2025 року обвинувачений отримав відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на особливий період на підставі п.13 ч.1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (здійснення догляду за мамою, інвалідом ІІ групи на строк до 05.11.2025 року).

У результаті юридичного оформлення права на відстрочку, яке, де факто, особа потенційно мала до повідомлення їй підозри, істотно змінилась морально-правова оцінка особи обвинуваченого, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до нього заходів кримінально-правового впливу. Принаймні з травня 2025 року обвинувачений здійснював простійний догляд за матір`ю, 29.07.2025 року мати нотаріально оформила вибір на користь сина ОСОБА_4 як особи, яка її постійно доглядає. Обвинувачений ОСОБА_4 потенційно мав право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачене пунктом 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» , котрим опісля скористався та отримав відстрочку до 05.11.2025 року й така відстрочка може бути продовжена щоразу в силу продовження дії воєнного стану, так як догляд за хворою матір`ю обвинуваченим здійснюється за станом на сьогодні, та здійснюватиметься ним й надалі. Юридично оформлене та документально підтверджене право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, передбачене пунктом 13 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», робить маловірогідним вчинення цією особою нового тотожного або однорідного злочину.

На підставі наведених міркувань суд виснує, що є правові підстави для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки, та закриття кримінального провадження на підставі пункту 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Матеріальної шкоди кримінальним правопорушенням не завдано.

Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст.48 КК України, ст.100, п.1 ч.2 ст. 284, ч.1 ст.285, ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314, ст. 369-372, 376, 395, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із зміною обстановки задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ст.336 КК України на підставі ст.48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000322 від 11.06.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.336 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено та оголошено 20.10.2025 року.

Суддя ОСОБА_1