Номер провадження: 11-кп/813/1769/25
Справа № 509/382/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Овідіополь Одеського району Одеської області, українець, громадянин України, освіта середньою спеціальна, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше не судимий,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с.Овідіополь Одеського району Одеської області, українець, громадянин України, освіта н/середня, не одружений, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.249 КК України, в кримінальному провадженні № 0000026 від 11.04.2024 року,

установив

Оскарженим вироком суду першої інстанції ОСОБА_8 , визнано винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.249 КК України та йому призначено покарання, у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

ОСОБА_7 , визнати винним у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.249 КК України та йому призначено покарання, у виді пробаційного нагляду строком на один рік.

Також даним вироком суду вирішено долю цивільного позову, речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до вироку суду, ОСОБА_8 , точного часу в ході досудовго розслідування встановити не вдалось, але не пізніше 11.04.2024 знаходячись в районі с. Овідіополь Одеського району Одеської області у ОСОБА_8 та ОСОБА_7 з метою незаконного зайняття рибним добувним промислом забороненими знаряддями лову, за попередньою змовою групою осіб, виник протиправний умисел, спрямований на незаконний вилов водних біоресурсів, а саме, риби виду «короп», «карась», «лящ», «оселедець», «лобань» у Дністровському лимані поблизу с. Овідіополь Одеського району Одеської області.

Маючи єдиний протиправний умисел, спрямований на незаконне заняття рибним добувним промислом, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_7 , не маючи на це відповідного дозволу, який видається відповідними органами, що реалізують державну політику у сфері рибного господарства, відповідно до Законів України «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», в порушення вимог п. 1 Розділу ІV Правил, відповідно до якого забороняється добування (вилов) сітками, за допомогою заборонених для рибалок-любителів знарядь лову - сітки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення шкоди рибним запасам України шляхом їх хижацького знищення та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони й відтворення довкілля, раціонального використання природних ресурсів, 11.04.2024 більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось, але не пізніше 06:20 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_7 прибули на берег водойми - до Дністровського лиману за координатами 46,23314оС, 30,43616оС, яке знаходиться поблизу с. Овідіополь Одеського району Одеської області, де знаходячись на відстані близько 100 м від берегу Дністровського лиману за допомогою гумового надувного човна зеленого кольору обладнаним електро-двигуном марки «Fisher» з акумуляторною батареєю марки «Fisher» та заздалегідь одягнутих у риболовецькі чоботи, заплили у водойму Дністровського лиману, де незаконно встановили у воді риболовецькі сітки, в кількості однієї штуки, після чого повернулися на берег.

У подальшому, продовжуючи реалізацію раніше виниклого умислу, спрямованого на незаконне зайняття рибним промислом, цього ж дня, 11.04.2024 більш точний час в ході досудового розслідування встановити не вдалось, але не пізніше 06:20 год., ОСОБА_8 та ОСОБА_7 таким же чином повернулися до раніше залишених ними у водоймі Дністровського лиману за координатами 46,23314оС, 30,43616оС, яке знаходиться поблизу с. Овідіополь Одеського району Одеської області, на відстані близько 100 м від берегу Дністровського лиману сіток та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його наслідки у вигляді незаконного вилову риби та бажаючи їх настання, посягаючи на суспільні відносини у сфері охорони та відтворення навколишнього природного середовища, раціонального використання природних ресурсів, не маючи належного законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, за допомогою гумового надувного човна зеленого кольору обладнаним електро-двигуном марки «Fisher» з акумуляторною батареєю марки «Fisher» та заздалегідь одягнутих у риболовецькі чоботи, дістали із водойми раніше встановлену ними сітку в кількості однієї штуки, разом з наявною в ній рибою, таким чином здійснили в межах Дністровського лиману незаконний вилов водних біоресурсів, а саме: риби виду «короп» в кількості 50 екземплярів, вагою 104,5 кілограмів, «карась» в кількості 6 екземплярів вагою 4,5 кілограмів, «лящ» в кількості 19 екземплярів вагою 11 кілограмів, «оселедець» в кількості 2 екземплярів вагою 0,2 кілограмів, «лобань» в кількості 1 екземпляру вагою 5,9 кілограмів, яку вони доставили на узбережжя Дністровського лиману поблизу с.Овідіополь Одеського району Одеської області, після чого 11.04.2024 о 06:49 год. були виявлені військовослужбовцями НОМЕР_1 прикордонного загону спільно з співробітниками Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), інспекторами водної поліції ГУНП в Одеській області та Одеського рибоохоронного патруля

Таким чином ОСОБА_8 та ОСОБА_7 своїми умисними, протиправними діями, що виразилися у незаконному добуванні водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах на території Дністровського лиману, без належного дозволу, виданого компетентним органом, за допомогою забороненого знаряддя лову - сітки, в порушення вимог нормативних актів з охорони навколишнього природного середовища, передбачених ст.ст.12,38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст.ст.7,17,25,521 Закону України «Про тваринний світ», п.2 Розділу І, п.п.4 п.1 Розділу ІІІ, п.п.1 п.2 Розділу ІІІ, п.1 Розділу ІV, Правил любительського рибальства затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства №700 від 19.09.2022 спричинили істотну шкоду державі в особі Овідіопольської селищної територіальної громади у розмірі 233 002 грн.

Вимоги апеляційної скарги та доводи особи, що її подала

Не погоджуючись з вироком суду, заступник керівника обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи доведеності вини обвинувачених та вкалафікації їх дій, вважає, що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного покарання.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд застосовуючи до обвинувачених такий вид покарання, як пробаційний нагляд, в порушення вимог ч.2 ст.59-1КК України, не призначив обвинуваченим обов`язки, які прямо передбачені цією статтею.

На підставі цього просить: вирок відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати та постановити в цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_7 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.249 КК України призначити покарання, у виді пробаційного нагляду строком на один рік, із покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.249 КК України призначити покарання, у виді пробаційного нагляду строком на один рік, із покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, вирок відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання;

обвинувачені не заперечували проти апеляційної скарги прокурора.

Заслухавши суддю доповідача, учасників судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.249 КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які досліджувались в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Положеннями закріпленими в ст.409 КПК України регламентовано підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ст.413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо незастосування місцевим судом до обвинувачених дію ч.2 ст.59-1 КК України, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими виходячи з наступного.

Так, 28.03.2024 року набув чинності Закон України № 3342-ІХ «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» від 23.08.2023, в результаті чого КК України був Доповнений таким видом покарання, як пробаційний нагляд (п.7-1 ч.1 ст.51 та ст.59-1 КК України). Зважаючи на вказаний закон, санкцію ч.1 ст.249 КК України доповнено покаранням у виді пробаційного нагляду.

Відповідно до ст.59-1 КК України, покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Крім того, згідно ст. 59-1 КК України, суд покладає на засудженого до пробаційного нагляду відповідні обов`язки.

Так, за ч. 2 ст. 59-1 КК України у разі призначення покарання у виді пробаційного нагляду суд покладає на засудженого такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Додатково судом можуть бути покладені й інші обов`язки для засудженого, передбачені ч.3 ст.59-1 КК України.

Основною відмінністю пробаційного нагляду від інших видів покарань є те, що він полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства (ст.59-1 КК України). При цьому засуджений зобов`язаний узгоджувати всі дії з уповноваженим органом з питань пробації: повідомляти про зміну свого місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без відповідного погодження та періодично з`являтися для реєстрації.

Хоч, пробаційний нагляд виконується без ізоляції від суспільства, але з покладенням низки обов`язків на засудженого, за невиконання яких може наставати кримінальна відповідальність.

У цьому випадку суд першої інстанції, виконуючи вимоги Закону України щодо досягнення мети кримінального покарання, передбаченої ст. 50 КК України, мав застосувати до обвинувачених обов`язки, передбачені ст.59-1 КК України, але усупереч імперативним приписам Загальної та Особливої частини кримінального закону, які підлягають обов`язковому виконанню при призначенні покарання, не поклав на засуджених до пробаційного нагляду жодного з обов`язків, що є неправильним застосуванням матеріального закону.

Указані порушення є істотними оскільки до обвинувачених не був застосований належний процесуальний примус, що фактично унеможливлює понесення ними справедливого покарання, не створює умов для їх виправлення, а також нівелюється мета покарання, передбаченого ст.59-1 КК України.

Таким чином, судом першої інстанції під час призначення покарання обвинуваченим не застосовано закон України про кримінальну відповідальність який підлягає застосуванню, що відповідно до ч.4 ст. 409, 413, ч. 1 ст. 421 КПК України є підставою для скасування вироку суду та постановлення нового вироку.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш тяжкого покарання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу, а тому вирок суду першої інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України, в частині призначеного обвинуваченим покарання підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом за правилами ст. 420 КПК України у цій частині нового вироку.

Керуючись статтями 403, 404, 405, 407, 409, 419, 420, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив

Апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 03.04.2025 року відносно ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.249 КК України, в кримінальному провадженні № 0000026 від 11.04.2024 року скасувати в частині призначеного покарання.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким:

ОСОБА_7 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.249 КК України призначити покарання, у виді пробаційного нагляду строком на один рік, із покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

ОСОБА_8 за ч.2 ст.28 ч.1 ст.249 КК України призначити покарання, у виді пробаційного нагляду строком на один рік, із покладанням обов`язків, передбачених ч.2 ст.59-1 КК України, а саме:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення і може бути оскаржений в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4