Справа № 369/5830/25
Провадження № 1-кп/369/1692/25
В И Р О К

іменем України

11.11.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участю захисника ОСОБА_7 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

встановив:

Встановлено, що приблизно в 2024 році ОСОБА_8 , точний час та місце досудовим розслідуванням не встановлено, маючи на меті отримати прибуток від протиправної діяльності із продажу паливно-мастильних матеріалів, отримав доступ до резервуарів складу паливо-мастильних матеріалів та обладнання автозаправної станції (далі АЗС), розташованої за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, 2а, земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0021 без отримання відповідних дозволів та ліцензій на зайняття такою діяльністю.

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» з 01.07.2019 запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним.

Статтею 15 вищевказаного Закону № 2628-УІІІ визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм, власності, у тому числі їх виробниками, за наявності в них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 (із змінами від 4 грудня 2019 року) роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Пунктом 10.2.4 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах організаціях України» забороняється приймати нафтопродукти у разі: неналежного оформлення або відсутності ТТН; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.

Згідно з п. 2 п. 11 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 № 927, яким передбачено, що вимоги Технічного регламенту не поширюються на автомобільні бензини з об`ємною часткою біоетанолу більш як 10 відсотків, а суб`єктами господарювання, які надають на ринку палива, на які не поширюється дія цього Технічного регламенту, забезпечується ведення кількісного обліку руху таких палив і такі палива не дозволяється реалізовувати через роздрібну мережу автозаправних станцій. Якість палив повинна відповідати вимогам цього Технічного регламенту.

Частиною 2 ст. 50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.

У порушення вказаного законодавства ОСОБА_8 , усвідомлюючи, що для ведення господарської діяльності, пов`язаної з придбанням, зберіганням та реалізацією підакцизних товарів пального, необхідна державна реєстрація як суб`єкта господарської діяльності, наявність відповідних дозволів, ліцензій на таку діяльність, оскільки раніше очолював керівну посаду у суб`єкті господарської діяльності, напрямок роботи якого був пов`язаний із здійсненням торгівлі пальним, ігноруючи зазначені вимоги законодавства України, діючи умисно, з корисливим мотивом, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не зареєструвавшись як суб`єкт господарської діяльності та не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами, здійснив незаконне придбання з метою подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів пального, шляхом його придбання у невстановлених осіб та при невстановлених обставинах помістив його на зберігання до раніше підготовлених резервуарів, підключених до АЗС, призначених для прийому, зберігання та відпуску паливо-мастильних матеріалів, розташованих за адресою:

АДРЕСА_2 , земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0021.

У подальшому ОСОБА_8 у період з листопада 2024 року по 02 грудня 2024 року (дата припинення незаконної діяльності детективами ТУ БЕБ у Київській області) здійснив незаконне зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів пального на підконтрольній йому АЗС за вищевказаного адресою, як за готівкові кошти так і за кошти, перерахування яких здійснювалось за банківськими реквізитами на картковий рахунок АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_1 , відкритий на ім`я ОСОБА_8 та без використання програмного касового апарату (РРО), залучивши до своєї діяльності найманих працівників, які не були обізнані щодо протиправної діяльності останнього.

Вилучене 02.12.2024 детективами ТУ БЕБ у Київській області пальне за адресою: Київська область, Бучанський район, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, 2а, земельна ділянка з кадастровим номером :02:007:0021, а саме бензин А-95 у кількості 1 385,17 літрів не відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови». Дизельне паливо у кількості 5 771,05 літрів не відповідає ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови щодо дизельного палива ЄВРО 5».

Таким чином, ОСОБА_8 , підозрюється у незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з цією метою і збуті незаконно виготовленого пального, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою про визнання винуватості, яка укладена 31 березня 2025 року між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 у присутності його захисника, яка відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Згідно цієї угоди, де зазначені її сторони, формулювання підозри, підозрюваний та прокурор дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч. 1 ст. 204 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, беззастережного визнання підозрюваним своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгоджене покарання, яке повинен понести ОСОБА_8 у виді штрафу в розмірі семи тисяч дев`яносто п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 120 615 (сто двадцять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

Вивчивши обвинувальний акт, вивчивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором, вивчивши угоду, вислухавши обвинуваченого та захисника, які просили суд затвердити угоду про визнання винуватості та ухвалити вирок на підставі даної угоди, вислухавши думку прокурора, який вважає, що угода відповідає вимогам КПК України та КК України і вважав за можливе задовольнити клопотання про затвердження даної угоди та ухвалити вирок на підставі угоди, суд дійшов висновку, що угода про визнання винуватості між прокурором та ОСОБА_8 , яка укладена в даному кримінальному провадженні, підлягає затвердженню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, а саме у незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з цією метою та збуті незаконно виготовленого пального, яке згідно ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю даного кримінального правопорушення. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий; негативних характеристик за місцем проживання не має; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, які передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 , і призначення йому узгодженого сторонами виду та розміру покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

При цьому, суд бере до уваги що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12 грудня 2024 накладено арешт в рамках цього кримінального провадження на визначене в ухвалі майно, у тому числі на речовий доказ газ скраплений, згідно квитанції № , об`ємом 2 730,85 літрів (цей газ не входив в обсяг обвинувачення за обвинувальним актом у цьому кримінальному провадженні, але визнаний речовим доказом). Відповідно до досліджених судом долучених до клопотання про скасування арешту копій договорів поставки власником зазначеного майна є фізична особа-підприємець ОСОБА_9 . Тому суд вважає за необхідне скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/31509/24 від 12.12.2024 на газ скраплений, згідно квитанції № , об`ємом 2 730,85 літрів та повернути його власнику.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відповідно до ст. ст. 118, 124, 126 КПК України підлягають стягненню з ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 472, 474, 475 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду від 31березня 2025 року про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити йому за цим злочином узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі семи тисяч дев`яносто п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 120 615 (сто двадцять тисяч шістсот п`ятнадцять) гривень, із конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених товарів, а саме: палива марки ДП, згідно квитанції № , об`ємом 5 771,05 л; палива марки Бензин «А 95», згідно квитанції № , об`ємом 1 385,17 л.

Речові докази:три паперові квитанції № № , , 112612069 залишити у матеріалах кримінального провадження; чотири скляні пляшки зі зразками палива для дослідження, опечатані пластиковими бірками з номерами №№ 05211922, 0511921, 05211924, 05211928, знищити;

газ скраплений, згідно квитанції № , об`ємом 2 730,85 л повернути володільцю майна ОСОБА_9 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва у справі № 760/31509/24 від 12.12.2024 на цей газ скраплений.

Стягнути з ОСОБА_8 (РНОКПП НОМЕР_2 ) процесуальні витрати на користь держави в сумі 11 359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) гривень 20 коп.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення прокурором, захисником та обвинуваченим.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_10