У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Братськ, Іркутської області, рф, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України,

- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03 січня 2026 року включно з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок) грн.??

учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_7 ( в режимі відеоконференції )

захисник: ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції )

в с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. У випадку, якщо суд не знайде підстави для обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, просить визначити заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 задоволено. Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.01.2026 року включно.

Визначено розмір застави, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб у сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок.

У разі звільнення під заставу, зобов`язано ОСОБА_6 виконувати обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, а саме: міста Херсону, без дозволу слідчого, прокурора або суду; утриматися від спілкування з іншим підозрюваним у даному кримінальному провадженні, а саме: ОСОБА_10 ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник вважає, що застосований до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, занадто суворим.

Зазначає, що повідомлена ОСОБА_6 підозра, є необґрунтованою,

ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України стороною обвинувачення не доведено, ОСОБА_6 не має на меті переховуватися від органу досудового розслідування чи суду.

Зазначає, що підозрюваний одружений, має міцні соціальні зв`язки, малолітню доньку, постійне місце проживання

На думку сторони захисту, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 слідчим суддею встановлені наступні обставини.

Управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000463 від 28.03.2025 у якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, громадянину ОСОБА_6 .

Органом досудового розслідування ОСОБА_6 , підозрюється у тому, що діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, порушуючи вимоги положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15 лютого 1995 року, ст. 12 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», ст. ст. 4, 6, 7 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03 червня 2009 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 2,474 г., який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, який незаконно зберігав з метою збуту у невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також при собі та 08.10.2025 близько 14:13 год., перебуваючи у четвертому під`їзді будинку № 25-а по вул. Миру в місті Херсон Херсонської області, незаконно збув його шляхом продажу за 600 гривень ОСОБА_11 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»). Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, незаконно, з метою збуту придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи наркотичний засіб канабіс, масою в перерахунку на суху речовину 1,734 г., який згідно Списку № 1 Таблиці II «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено. Вказаний незаконно придбаний наркотичний засіб, всупереч вищезазначеним норм законодавства, незаконно зберігав з метою збуту у невстановлений досудовим розслідуванням проміжок часу та у невстановленому досудовим розслідуванням місці, а також при собі та 31.10.2025 у другій половині дня, перебуваючи на розі вулиць Миру та Університетської, незаконно збув його шляхом продажу за 500 гривень ОСОБА_11 (анкетні дані якого змінено відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві»).

Таким чином, ОСОБА_6 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також незаконному збуті наркотичних засобів, вчинених повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

06.11.2025, ОСОБА_6 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.307 КК України.

07.11.2025 за погодженням з Херсонською обласною прокуратурою ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.307 КК України.

Старшим слідчим СУ ГУНП в Херсонській області ОСОБА_9 до суду подано клопотання, погоджене прокурором, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 28.03.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000463, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, в якому зазначено, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор в судовому засіданні зазначив, що неможливо запобігти вказаним у клопотанні ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого виду запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя врахував обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень, вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри, послався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок) грн.??

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового та кримінального проваджень, апеляційний суд дійшов наступного.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо особи міститься і в положеннях ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.

Під час апеляційного розгляду, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

П. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.07 р. - Європейський Суд з прав людини зазначив "Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, слідчим суддею взято до уваги, що управлінням ГУНП в Херсонській області проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000463 від 28.03.2025 у якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України громадянину ОСОБА_6

06.11.2025, ОСОБА_6 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.307 КК України.

07.11.2025 за погодженням з Херсонською обласною прокуратурою ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1, 2 ст.307 КК України.

Надані суду матеріали кримінального провадження містять відомості, які свідчать на цей час про правильність висновку слідчого судді щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_6 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях. Підозра ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Також, зважаючи на сукупність отриманих в процесі розгляду клопотання відомостей та даних, що характеризують особу, колегія суддів вважає, що є правильним висновок слідчого судді про існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя вірно зазначив, що існує ризик того, що ОСОБА_6 розуміючи наслідки вчиненого, зважаючи на покарання, що загрожує йому у разі визнання винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях, у виді позбавлення волі на строк до десяти років, з конфіскацією майна, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді і щодо наявності такого ризику, як ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України,а саме незаконного впливу підозрюваного на свідків кримінального правопорушення, оскільки не будучи обмеженим у вільному спілкуванні ОСОБА_6 може здійснювати на них вплив з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які відомі свідкам.

Також є наявним ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у неодноразовому здійсненні з корисливою метою збуту наркотичних засобів, яка була припинена не з власної волі підозрюваного, а працівниками правоохоронного органу.

З урахуванням даних про особу підозрюваного, в тому числі відсутності офіційного джерела доходу та задокументованих в ході досудового розслідуванням фактів збуту наркотичних засобів з метою отримання прибутку, органом досудового розслідування доведено, що у разі обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, останній може вчинити дії направлені на продовження своєї злочинної діяльності.

За такого, доводи апелянта відносно того, що стороною обвинувачення не було доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України, є необґрунтованими.

Враховуючи фактичні обставини інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, відомості про особу підозрюваного, а також встановлені ризики, апеляційний суд погоджується з рішенням суду першої інстанції, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Тому не є слушними твердження захисника, що зважаючи на те, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, то до нього може бути застосований інший, більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

Щодо розміру застави, то слідчий суддя під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 , обґрунтовано дійшов висновку про необхідність визначення застави в сумі 242 240 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі, на думку колегії суддів, може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Так, при визначенні розміру застави стосовно підозрюваного, слідчим суддею було враховано тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та особу підозрюваного, обставини вчинення кримінальних правопорушень, його майновий стан, а також те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та правильно визначив розмір застави, який, з урахуванням наведених ризиків і особи підозрюваного, повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, забезпечити його належну процесуальну поведінку у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Такий розмір застави є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, не порушує права підозрюваного, а тому підстав вважати таким, що суперечить положенням ч. 5 ст. 182 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 08 листопада 2025 року, щодо ОСОБА_6 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: