Дата документу 15.01.2026Справа № 554/357/25
Провадження № 1-кп/554/45/2026
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року Шевченківський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Полтаві кримінальне провадження № 0000756 від 19.12.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шенгаріївка Зіньківського району Полтавської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.08.2024 року Ленінський районним судом м.Полтави за ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

11 грудня 2024 року в ОСОБА_4 , якому було необхідне посвідчення водія з дозволом категорії «В», виник злочинний намір, спрямований на підроблення офіційного документа, а саме посвідчення водія вказаної категорії, з метою його подальшого використання.

Реалізуючи свій злочинний умисел спрямований на підробку офіційного документа, ОСОБА_4 , через мережу «Телеграм» знайшов оголошення з наданням послуг по виготовленню та продажу посвідчень водія та шляхом здійснення листування з невстановленою дізнанням особою, замовив собі виготовлення посвідчення водія з відкритою категорією «В», під час цього узгодив оплату вартості підробленого офіційного документу та усвідомлюючи, що в посвідчення водія будуть внесені завідомо неправдиві відомості, які не відповідають дійсності, передав необхідні свої персональні дані - особистий підпис та фотознімок, для подальшого внесення їх до підробленого посвідчення водія, тим самим здійснив пособництво у вчиненні підроблення офіційного документу - посвідчення водія.

Після чого, ОСОБА_4 від невстановленої особи отримав поштою, виготовлене на його замовлення, підроблене посвідчення водія НОМЕР_1 , з дозволом керування транспортним засобом категорії «А», «В» видане, згідно його змісту 06.12.2024 ТСЦ 5641 (Територіальним сервісним центром), бланк якого не відповідає аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу, та містить фотозображення ОСОБА_4

19 грудня 2024 року близько 06 год 25 хв по вулиці Європейська, 85, в м. Полтаві, ОСОБА_4 , керуючи транспортним засобом марки «Mazda 323», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений екіпажем патрульної поліції, та під час перевірки працівниками поліції документів, останній діючи умисно, пред`явив поліцейському взводу №1 роти №4 батальйону УПП в Полтавській області ДПП ОСОБА_5 завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_1 з дозволом керування транспортним засобом категорії «А», «В», видане 06.12.2024 ТСЦ 5641 на ім`я ОСОБА_4 , та бланк якого згідно висновку судової технічної експертизи документів СЕ-19/117-24/22602-ДД від 26.12.2024 не відповідає аналогічним бланкам документів, які знаходяться в офіційному обігу, використавши в такий спосіб завідомо підроблений документ (посвідчення водія).

Кваліфікація дій обвинуваченого судом

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.5 ст.27 ч.1 ст.358 КК України як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою; за ч.4 ст.358 КК України як використання завідомо підробленого документу.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в ході судового розгляду матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, підтвердивши факт їх скоєння за обставин, викладених у обвинувальному акті. Розкаявся у вчиненому.

Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.

Виклад позицій сторін кримінального провадження

Прокурор просила визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити покарання: за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. Згідно ч.1 ст. 70 КК України у виді 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ч.1 ст. 71 ст. 72 КК України, до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м.Полтави та остаточно призначити 5 років 3 місяці позбавлення волі.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначив, що шкодує про вчинене. Щодо міри покарання не висловився.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст.66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Також, суд бере до уваги особу обвинуваченого, який одружений має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце реєстрації та проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра на даний час не перебуває, непрацевлаштований, раніше судимий, вчинив нові кримінальні правопорушення під час іспитового строку, а тому суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого не можливе без його ізоляції від суспільства.

Крім того, при визначенні остаточного покарання, судом враховується вирок Ленінського районного суду м.Полтави від 19 серпня 2024 року, за яким ОСОБА_4 засуджено за ч.4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки.

Вирішення цивільного позову

Цивільний позов не заявлений.

Мотиви інших рішень

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Таким чином витрати на залучення експертів в сумі 2387 гривень 70 копійок підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Згідно ст. 174 ч. 4 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У зв`язку із викладеним, арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2024 року, слід скасувати.

Керуючись статтями 100, 174, 373, 374, 376, 615 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- за ч.4 ст. 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1рік 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 покарання у виді обмеження волі на строк 1рік 6 місяців.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 19 серпня 2024 року та остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання (приведення вироку до виконання).

До набрання вироком суду законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 2387 гривень 70 копійок витрат на залучення експертів.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме:

- посвідчення водія НОМЕР_1 та DVD-R диски зберігати при матеріалах справи.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м.Полтави від 23 грудня 2024 року скасувати.

Вирок може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1