Справа № 127/2480/26
Провадження № 1-кс/127/1050/26
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

прокурорів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

підозрюваного: ОСОБА_5 ,

захисниківа: адвокатів ОСОБА_6 та ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Сутиски, Тиврівського району Вінницької області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_8 24.01.2026 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 23.06.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

В межах даного кримінального провадження ОСОБА_5 23.01.2026, у відповідності до вимог КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні злочинів ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, тобто, у здійсненні погроз насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинене організованою групою, та в перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Підставою застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним злочинів, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України, які згідно із ст. 12 КК України, відносяться до особливо тяжких та тяжких злочинів, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Так, у вказаному кримінальному провадженні існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

- переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , мають високу суспільну небезпечність, зокрема, злочин, передбачений ч. 1 ст. 114-1 КК України, проти основ національної безпеки України, та злочин, передбачений ч. 4 ст. 345 КК України, й останній усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих злочинах, а саме: позбавлення волі на тривалий строк.

У контексті цього варто врахувати, що у період здійснення збройної агресії проти України ОСОБА_5 , відповідно до пред`явленої підозри, вчинив діяння, яке кваліфіковано за ч. 1 ст. 114-1 КК України, що відноситься до злочинів проти національної безпеки України, що мають велику суспільну небезпеку, а також злочин, передбачений ч. 4 ст. 345 КК України, що є особливо тяжким злочином.

- незаконного впливу підозрюваного на свідків, потерпілого, експерта, шляхом тиску чи вмовлянь, оскільки згідно ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. Перебуваючи на волі, ОСОБА_5 матиме можливість незаконного впливу на потерпілого, свідків, експерта, який проводив судову експертизу у даному кримінальному провадженні, з метою створення сприятливих для себе умов, анкетні дані, місце проживання яких наявні в матеріалах кримінального провадження, а його діяльність пов`язана у тому числі із так званим «силовим крилом» організації;

- вчинити інші кримінальні правопорушення подібного характеру, враховуючи обставини інкримінованих злочинів, в яких він підозрюється, що вказує на схильність до вчинення дій, спрямованих проти національної безпеки України. Ідеологічні мотиви, тобто, свідомо обрана позиція під час збройної агресії проти України, можуть стати підґрунтям для вчинення інших кримінальних правопорушень, у тому числі у співпраці із ворогом у період війни, яка триває.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, шляхом створення інших умов та обставин з метою уникнення кримінальної відповідальності, зокрема, виїзду за межі України, переховування іншим чином.

Запобігти зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Окрім цього, у даному випадку, відповідно до положень ч. 6 ст. 176 КПК України, враховуючи кваліфікацію злочину, в якому підозрюється ОСОБА_5 , застосовується тримання під вартою, а не більш м`які запобіжні заходи.

У зв`язку із наведеним, виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , а тому слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурори ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення застави.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник - адвокати ОСОБА_9 та ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували, щодо поданого клопотання, просили відмовити у його задоволенні та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження №0000110, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисників, дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з часиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000110 від 23.06.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено протиправну діяльність організованої злочинної групи, яка включає в себе наявність керівництва (лідера), чітке визначення ролі кожного учасника та їх підпорядкованість керівнику, загальних правил поведінки і конспірації, з єдиним злочинним планом відомим всім учасникам об`єднання, який полягає в погрозах насильством щодо працівників правоохоронних органів у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків, перешкоджанні законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період та одержанні неправомірної вигоди від вчинення зазначених кримінальних правопорушень.

Зокрема, ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.11.2025, більш точної дати на цей час не встановлено, будучи особою, яка раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, маючи відповідний досвід та авторитет серед осіб різних соціальних статусів, а також лідерські якості, вирішив утворити та очолити організовану злочинну групу, з метою перешкоджання виконання службових обов`язків працівниками Національної поліції, та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, які залучені до мобілізаційних заходів, шляхом здійснення психологічного тиску та погрозами застосування насильства.

Керівництво організованою злочинною групою здійснювалось особисто ОСОБА_10 , з цією метою, будучи керівником Вінницького осередку ГО «Україна це матір», розуміючи, що діяльність вказаної організації сприяє ухиленню осіб від мобілізації, а також легкого та швидкого збагачення за рахунок її учасників, використовував громадську організацію, як інструмент прикриття злочинної діяльності та реалізації її плану. Разом з тим, на початку серпня 2025 року у ОСОБА_10 виник конфлікт з керівництвом громадської організації «Україна це матір» щодо розподілу фінансових ресурсів між Вінницьким осередком та центральним офісом, які надходять від нових учасників за видачу посвідчення добровольця. В результаті чого, ОСОБА_10 розірвав зв`язки з ГО «Україна це матір» та вирішив створити громадську організацію «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», керівництвом якої буде займатись особисто.

Разом з тим, маючи достатній досвід та авторитет серед осіб, які схильні до вчинення вказаного виду злочинів, а також лідерські якості, ОСОБА_10 вирішив продовжити незаконну діяльність зазначеної організації з метою протиправного збагачення шляхом вчинення злочинів проти авторитету органів державної влади України та проти основ національної безпеки.

ОСОБА_10 , усвідомлюючи, що вказана діяльність є протиправною, має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовлена тяжкими наслідками в особливий період, у зв`язку з чим потребує чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, спланував досягнути поставленої мети за рахунок організації і керування діяльністю організованою злочинною групою, до складу якої в різний час увійшли: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 ОСОБА_13 .

Так, вищевказані особи умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно небезпечних дій, зорганізувалися в стійке об`єднання для вчинення злочинів проти органів державної влади України, а саме перешкоджання виконанню службових обов`язків працівниками Національної поліції шляхом погроз, розробивши при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам групи, з розподілом функцій кожного учасника групи, спрямованих на реалізацію цього плану, підкорюючись під час злочинної діяльності ОСОБА_10 , як керівнику організованої групи, свідомо виконуючи його вказівки.

При цьому, для забезпечення стабільності та безпеки функціонування вказаної організованої групи під час підбору зазначених осіб враховувалися їх особисті якості, навички, здатність до підпорядкування та організації діяльності інших осіб, схильність до вчинення правопорушень та готовність їх вчинювати особами, які користуються довірою ОСОБА_10 , володіють навичками спілкування з представниками правоохоронних органів, військовослужбовцями ТЦК та СП, та мають відповідні соціальні зв`язки.

Переслідуючи мету протиправного та швидкого збагачення шляхом перешкоджання законній діяльності працівників поліції, всі вищевказані особи добровільно погодилися на участь у вказаній злочинній групі та вчинюваних нею тяжких та особливо тяжких злочинах, а також підкорилися визначеним правилам поведінки і дисципліні у ній.

З метою забезпечення існування та функціонування угруповання ОСОБА_10 розробив єдиний план злочинних дій з розподілом функцій організації та кожного з учасників групи.

Відповідно до вказаного плану завданням і метою діяльності організованої групи було перешкоджання виконанню службових обов`язків працівниками Національної поліції України створенням психологічного тиску шляхом погроз, для уникнення членами ГО доправлення до підрозділів ТЦК та СП.

З цією метою на так званих загальних зборах ГО 20.11.2025 було створене так зване «силове крило» група швидкого реагування, яка у разі зупинки на законних підставах одного із членів ГО працівниками поліції за участі представників ТЦК та СП, здійснює виїзд до учасників події з метою подальшого перешкоджання у виконанні службових обов`язків працівникам поліції, шляхом погроз та психологічного тиску на них, усунення перешкод у подальшому пересуванні учасників ГО та не доставлення їх до ТЦК та СП.

ОСОБА_10 , маючи відповідний організаторський досвід, визначив собі роль керівника вказаної організованої групи, з метою керівництва та координації злочинної діяльності інших учасників організації.

Дисциплінованість учасників організованої групи підтримувалася її свідомим і беззаперечним виконанням вказівок ОСОБА_10 , як її керівника та чітким розподілом ролей між її учасниками.

Залежно від наявності особистих якостей членів організованої групи, таких як навички, вміння зорганізовано працювати в групі, керівником було визначено чітку ієрархію серед учасників організованої групи та розподілені функції між ними.

Зокрема, ОСОБА_10 , як керівник злочинної організації виконував наступні функції:

- з метою вчинення тяжких злочинів проти авторитету органів державної влади України залучив до складу організованої групи ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 ;

- здійснював загальне керівництво та координацію дій всіх учасників організованої групи;

- спільно з іншими учасниками розробляв плани вчинення злочинів, координували їх дії під час готування та вчинення кримінальних правопорушень, вдосконалювали методи конспірації злочинної діяльності, доводив їх до відома учасників;

- розподіляв ролі між усіма учасниками організованої групи;

- встановлював загальновизначені правила поведінки та конспірації в організації та забезпечував дотримання їх учасниками;

- забезпечував функціонування організованої групи, шляхом винайму в оренду офісу, забезпечення інших учасників організації посвідченнями та атрибутикою, здійснював виїзди у групі швидкого реагування, забезпечував фінансування організованої групи та розподіл між учасниками фінансів, а також використовував їх частину для забезпечення подальшої злочинної діяльності;

- забезпечував взаємозв`язок між учасниками організованої групи та іншими особами;

- особисто підшукував осіб, які погодяться увійти до складу організованої групи та вчиняти злочини у її складі;

- організовував приховування злочинної діяльності, надаючи їй вигляд правомірної, шляхом створення громадської організації;

- слідкував за дотриманням загальних правил поведінки, дисципліни та конспірації учасниками організованої групи;

- організовував діяльність Telegram-каналів/ботів, за допомогою яких здійснювався оповіщення її учасників та координація дій;

- особисто приймав участь у вчинюваних організованою групою злочинах, шляхом виїзду на місце затримання співробітниками Національної поліції України, учасників громадської організації, які мають проблеми з військово-обліковими документами через порушення мобілізаційного законодавства, здійснював перешкоджання виконанню працівниками поліції службових обов`язків шляхом погроз та психологічного тиску.

З метою забезпечення функціонування організованої групи ОСОБА_10 організував приховування злочинної діяльності, вживав заходів конспірації, які доводили до відома учасників злочинної організації та постійно слідкував за їх беззаперечним дотриманням.

Учасниками організованої групи постійно вживались інші заходи конспірації, зокрема надання організованій групі ознак військового формування (військового батальйону), громадського об`єднання, шляхом оренди офісного приміщення, проведення зборів, підписання контракту та складання «присяги», носіння її учасниками військової форми одягу, шевронів, використання посвідчень громадської організації з фотокартками у військовій формі та іншої атрибутики.

Також, ОСОБА_10 залучив до складу організованої групи і визначив:

- ОСОБА_11 роль виконавця, відповідно до визначеної ролі, функцій та заздалегідь розробленого плану, повинен був та виконував наступні дії:

- безпосередньо здійснював виїзди у групі швидкого реагування з метою здійснення впливу на працівників правоохоронних органів (поліції) та військовослужбовців ТЦК та СП, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків;

- здійснював виготовлення посвідчень та атрибутики учасників ГО;

- ОСОБА_12 роль виконавця, відповідно до визначеної ролі, функцій та заздалегідь розробленого плану, повинен був та виконував наступні дії:

- безпосередньо здійснював виїзди у групі швидкого реагування з метою здійснення впливу на працівників правоохоронних органів (поліції) та військовослужбовців ТЦК та СП, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків;

- підшуковував осіб, бажаючих вступити до ГО та залучав нових учасників;

- ОСОБА_5 роль виконавця, відповідно до визначеної ролі, функцій та заздалегідь розробленого плану, повинен був та виконував наступні дії:

- безпосередньо здійснював виїзди у групі швидкого реагування з метою здійснення впливу на працівників правоохоронних органів (поліції) та військовослужбовців ТЦК та СП, з метою перешкодити виконанню ними службових обов`язків;

- ОСОБА_13 роль виконавця, відповідно до визначеної ролі, функцій та заздалегідь розробленого плану, повинен був та виконував наступні дії:

- безпосередньо здійснював виїзди у групі швидкого реагування з метою здійснення впливу на працівників правоохоронних органів (поліції) та військовослужбовців ТЦК та СП, з метою перешкодити виконанню ним службових обов`язків;

Таким чином, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , які вчинили наступні кримінальні правопорушення.

Так, 15 січня 2026 року близько 09 години 15 хвилин поблизу будинку № 25А по вул. Героїв Нацгвардії у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 05.01.2026 № 11 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль «Nissan» темно-зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_16 , який є учасником громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Після надання ОСОБА_16 зазначених документів, інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 здійснено перевірку даних, що містилися в Інформаційному порталі Національної поліції щодо ОСОБА_16 та встановив, що останній є порушником законодавства України про мобілізацію і підлягає доставленню до ТЦК та СП, про що його було повідомлено працівниками поліції.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_16 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення № АВ-0036, видане 05.09.2025 за підписом командира ОСОБА_17 .

Також ОСОБА_16 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно о 10:00 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб з 3 чоловіків, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_10 . Також з ОСОБА_10 до працівників поліції підійшов ОСОБА_13 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_10 діючи спільно з ОСОБА_13 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 10:00 год до 12:35 год здійснювали на ОСОБА_14 та ОСОБА_15 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, які останні за обставин, що скалися, сприймали як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Далі, приблизно о 13:00 год. з метою посилення психологічного тиску та залякування працівників поліції кількісною перевагою, на місце події прибули інші учасники добровольчого батальйону імені Івана Богуна, серед яких були ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

В свою чергу, прибувши на місце події, ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_14 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Одночасно ОСОБА_5 за підтримки ОСОБА_11 діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_15 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Крім того, 15 січня 2026 року близько 09 години 15 хвилин поблизу будинку № 25А по вул. Героїв Нацгвардії у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 05.01.2026 № 11 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль «Nissan» темно-зеленого кольору, д/н НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_16 , який є учасником громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Після надання ОСОБА_16 зазначених документів, інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 здійснено перевірку даних, що містилися в Інформаційному порталі Національної поліції щодо ОСОБА_16 та встановив, що останній є порушником законодавства України про мобілізацію і підлягає доставленню до ТЦК та СП, про що його було повідомлено працівниками поліції.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_16 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення № АВ-0036, видане 05.09.2025 за підписом командира ОСОБА_17 .

Також ОСОБА_16 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно о 10:00 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб з 3 чоловіків, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_10 . Також з ОСОБА_10 до працівників поліції підійшов ОСОБА_13 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_10 діючи спільно з ОСОБА_13 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_15 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 10:00 год до 12:35 год здійснювали на ОСОБА_14 та ОСОБА_15 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, які останні за обставин, що скалися, сприймали як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Далі, приблизно о 13:00 год. з метою посилення психологічного тиску та залякування працівників поліції кількісною перевагою, на місце події прибули інші учасники добровольчого батальйону імені Івана Богуна, серед яких були ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 .

В свою чергу, прибувши на місце події, ОСОБА_12 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_14 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

Одночасно ОСОБА_5 за підтримки ОСОБА_11 , діючи умисно, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, висловив ОСОБА_15 погрози насильством, які останній, за обставин, що скалися, сприймав як реальні погрози застосування фізичного насильства.

За наведених обставин, у результаті своєї протиправної діяльності ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 та ОСОБА_11 діючи умисно, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні дії, спрямовані на протиправне уникнення військовозобов`язаним ОСОБА_16 застосування до нього передбачених законом мобілізаційних заходів.

Крім того, 16 січня 2026 року близько 10 години 15 хвилин поблизу будинку № 124 по вул. Д. Нечая у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 16.01.2026 № 126 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_18 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль BMW Х-5 чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_19 , який є членом громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи зазначені документи ОСОБА_19 повідомив працівників поліції про те, що, є порушником законодавства України про мобілізацію, а працівники поліції в свою чергу повідомили його про те, що він підлягає доставленню до ТЦК та СП.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_19 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення за підписом командира ОСОБА_17 .

Також ОСОБА_19 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно об 11:40 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_10 . Також з ОСОБА_10 до працівників поліції підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_13 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_10 діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_18 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 11:40 год до 12:20 год здійснювали на ОСОБА_14 та ОСОБА_18 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, що підтверджується висновком семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи.

Крім того, 16 січня 2026 року близько 10 години 15 хвилин поблизу будинку № 124 по вул. Д. Нечая у м. Вінниця, під час проведення профілактичних заходів на території м. Вінниця відповідно до наказу ГУНП у Вінницькій області від 16.01.2026 № 126 «Про проведення профілактичних заходів» інспектором СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектором ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_18 , які виконували свої функціональні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 24 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», та перебували у форменому одязі із відповідними знаками розпізнання та діяли у межах своїх повноважень, у зв`язку з порушеннями Правил дорожнього руху України зупинили автомобіль BMW Х-5 чорного кольору, д/н НОМЕР_2 , під керуванням громадянина України ОСОБА_19 , який є членом громадської організації «Добровольчий батальйон імені Івана Богуна», та висунули законну вимогу про надання посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Надаючи зазначені документи ОСОБА_19 повідомив працівників поліції про те, що, є порушником законодавства України про мобілізацію, а працівники поліції в свою чергу повідомили його про те, що він підлягає доставленню до ТЦК та СП.

На законну вимогу працівників поліції ОСОБА_19 повідомив, що є добровольцем ІНФОРМАЦІЯ_2 та надав працівникам поліції посвідчення за підписом командира ОСОБА_17 .

Також ОСОБА_19 повідомив працівників поліції про те, що у разі його подальшого утримання, він зателефонує командиру добровольчого батальйону, який особисто приїде з юристом.

В подальшому, приблизно об 11:40 год. до вищезазначеного місця зупинки прибула група осіб, один з яких представився командиром добровольчого батальйону імені Івана Богуна ОСОБА_10 . Також з ОСОБА_10 до працівників поліції підійшли ОСОБА_5 та ОСОБА_13 .

Усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, ОСОБА_10 діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , достовірно усвідомлюючи, що інспектор СРПП ВП № 5 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_14 та інспектор ВОД ГР УПД ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_18 являються працівниками правоохоронного органу, які прибули на службовому автомобілі, знаходилися у поліцейському однострої, мали при собі вогнепальну зброю, спеціальні засоби, та знаходилися на місці у зв`язку з виконанням своїх службових обов`язків, поводив себе агресивно, виражався нецензурними та образливими словами на адресу поліцейських, з метою залякування працівників поліції під час виконання ними службових обов`язків, з 11:40 год до 12:20 год здійснювали на ОСОБА_14 та ОСОБА_18 психологічний тиск та висловлювали погрози насильством стосовно них, що підтверджується висновком семантико-текстуальної (лінгвістичної) експертизи.

За наведених обставин, у результаті своєї протиправної діяльності ОСОБА_10 , діючи спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_13 , діючи умисно, з метою підриву обороноздатності України в умовах воєнного стану та перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України, зокрема ІНФОРМАЦІЯ_3 , шляхом позбавлення можливості виконання мобілізаційного плану та зриву мобілізаційних заходів в особливий період, вчинив активні дії, спрямовані на протиправне уникнення військовозобов`язаним ОСОБА_19 застосування до нього передбачених законом мобілізаційних заходів.

23 січня 2026 року о 11 год. 18 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 615 КПК України.

23 січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 4 ст. 345 КК України погрози насильством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків;

- ч. 1 ст. 114-1 КК України перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, вчинене повторно.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

Таким чином визначальним, під час перевірки обґрунтованості підозри є причетність особи до вчинення злочину, яке є похідним від встановлення факту вчинення тих діянь, які підпадають під кваліфікацію кримінальних правопорушень, передбачених КК України.

Проаналізувавши зміст клопотання про застосування запобіжного заходу, а також доданих до клопотання доказів, а саме: витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000110 від 23.06.2025; повідомлення про підозру від 23.01.2026; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 23.01.2026; протоколу огляду; протоколів допитів свідків; матеріалів негласних слідчих (розшукових) дій; висновків експертиз; інших матеріалів кримінального провадження; пояснень підозрюваного наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 345, ч. 1 ст. 114-1 КК України обґрунтована.

У відповідності з пунктом 4 частини другої статті 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При цьому, відповідно до частини шостої статті 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто виключно тримання під вартою.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дитину, раніше не судимий, являється учасником бойових дій

В той же час, органом досудового розслідування ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні тяжкого злочину (ч. 1 ст. 114-1 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років та особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 345 КК України), за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до чотирнадцяти років

Таким чином, враховуючи обставини кримінального правопорушення, його наслідки, тяжкість покарання за злочин по якому оголошено підозру, особу підозрюваного, а також положення частини шостої статті 176 КПК України, слідчий суддя під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуваючи на волі може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що унеможливлює застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

Суд також враховує вік та стан здоров`я підозрюваного та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

При вирішенні питання щодо обґрунтованості клопотання слідчий суддя враховує, що слідчим та прокурором доведено, що встановлені під час розгляду клопотання обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам, а тому приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання та застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, слідчим суддею врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В той же час, ті обставини, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні дитину, раніше не судимий, являється учасником бойових дій хоч і мають значення при вирішення клопотання про застосування запобіжного заходу, однак такі обставини не спростовують наявності тих ризиків, які наведено вище, а також не спростовують положення частини шостої статті 176 КПК України, щодо можливості застосовання, в даному випадку, виключно запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених названим Кодексом.

В той же час, згідно з пунктом 1 частини чотири статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Крім того, абзацом 8 частини четвертої статті 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

Таким чином, оскільки ОСОБА_5 підозрюється:

- у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти основ національної безпеки України, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України (перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань);

- у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, спрямованого проти авторитету органів державної влади України, а саме у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 345 КК України (погроза або насильство щодо працівника правоохоронного органу вчинені організованою групою), а також враховуючи наявність ризиків того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, з урахуванням положень пункту 1 частини четвертої статті 183 та абзацу 8 частини четвертої статті 183 КПК України слідчий суддя вважає не доцільним на даний час визначати підозрюваному розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 184, 186, 193, 196, 197, 400 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою діє протягом 60 (шістдесят) днів з моменту затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до 11:18 год. 23 березня 2026 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 23 березня 2026 року.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя