Провадження №1-кп/127/1116/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України, відомості про які внесено 16 вересня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000882,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання в якому просила суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою мотивуючи зазначене тим, що останній вчинив злочин, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. На даний час ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, не зникли та продовжують існувати, а тому є підстави вважати, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчиняти інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на потерпілих та свідків, переховуватись від суду, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а тому, з метою попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та недопущення переховування обвинуваченого від суду та незаконного впливу на потерпілого та свідків є доцільним продовжити останньому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання прокурора. Оскільки він не має наміру переховуватись від суду та слідства та готовий нести відповідальність.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив суд змінити його підзахисному запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт. Оскільки, ризики передбачені ст. 177 КПК України, на які полається прокурор в клопотанні не підтверджуються доказами. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 не має намірів уникати слідства та суду, являється ветераном війни, інвалідом першої групи та потребує постійного медичного спостереження, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

При вирішенні питання про продовження терміну дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності та місце проживання та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

Крім того, суд враховує вимоги ст. 177 КПК України, а саме те, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Також суд, враховує вимоги ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер висунутого обвинувачення, тяжкість покарання у їх взаємозв`язку з можливими ризиками по справі.

Обвинуваченому ОСОБА_4 в ході проведення досудового розгляду обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, у справі не допитано обвинуваченого, потерпілого та свідків, не досліджено письмові докази, а тому на даний час підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 суд не вбачає.

Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, суд звертає увагу, що останній обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на певний строк. Термін утримання ОСОБА_4 під вартою спливає, розгляд справи на даний час не розпочато, у справі не досліджено письмові докази, не допитано обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого та свідків згідно реєстру матеріалів досудового розслідування, що не виключає можливості тиску обвинуваченого на свідків та потерпілого, іншим чином перешкоджати встановленню об`єктивної істини. А тому, імовірна можливість продовження останнім протиправної поведінки в подальшому. Обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, жодного доказу про зникнення цих ризиків суду не надано, а тому підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 на даний час суд не вбачає. Оскільки, є всі підстави вважати, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 може переховуватися від суду. Продовжити вчиняти інші злочини, незаконно впливати на потерпілого, свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи наведені вище обставини справи, залишається достатньо підстав вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 , опинившись на волі, зможе незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, обставини, за яких обвинувачений вчинив дії, що ставиться йому в провину, відтак наявний ризик його можливого впливу на інших учасників кримінального провадження. Крім того, є достатньо підстав вважати, що обвинувачений зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування). З вищенаведеного слідує, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даний час не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 .

Судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Європейський суд з прав людини в своєму рішенні «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченим під час розгляду справи, не упередять можливість вчинення іншого кримінального правопорушення, переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, у зв`язку з чим, дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього кодексу, має право не визначити розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини. А відтак, обвинуваченому ОСОБА_4 розмір застави суд не визначає, оскільки інкримінований останньому злочин, який спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 331, 372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, задовольнити.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити на 60 діб, починаючи з 09.01.2026 року до 09.03.2026 року включно.

Строк дії ухвали суду, 60 діб, тобто до 09.03.2026 року включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницької установи виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: