СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ;

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Електросталь рф, українець, гр-н України, освіта вища, не працює, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

сторони провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_5 , його захисник ОСОБА_6 , інші учасники провадження - неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 , його законний представник - ОСОБА_8 та представник - ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В:

06 травня 2025 року, близько 22 год. 05 хв. ОСОБА_5 , керуючи технічно справним транспортним засобом - автомобілем марки «BMW 525I» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався м. Києві по вул. Робітнича у напрямку руху від вул. Велика кільцева дорога до вул. Оленівська. Будучи обізнаним, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, безвідповідально ставлячись до можливості настання негативних наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити, ОСОБА_5 , виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Клавдіївська, в порушення вимог п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року (далі - Правил) не впевнився у безпечності виконання такого маневру, не надав дорогу, натомість створив перешкоду іншому транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, а саме мотоциклу марки «KOVI 250-ST ADVANCE» без д.н.з., рама № НОМЕР_2 під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , внаслідок чого допустив зіткнення з останнім. У результаті зіткнення вказаних транспортних засобів неповнолітній ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді: закрита черепно-мозкова травма: крововиливи м`яких тканин лоба, уламковий перелом передньої та задньої стінок фронтальної пазухи, з поширенням на правий відділ решітчастої кістки та верхню стінку правої орбіти, мінімальні епідуральні гемарогічні нашарування, крововиливи у речовину обох лобних часток.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинені злочину за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно 06 травня 2025 року, близько 22 год. 05 хв., керуючи технічно справним автомобілем «BMW 5251» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався м. Києві по вул. Робітнича у напрямку руху від вул. Велика кільцева дорога до вул. Оленівська в м. Києві. Виконуючи маневр повороту ліворуч на вул. Клавдіївська, не впевнився у безпечності виконання маневру, не надав дорогу іншому транспортному засобу, що рухався у зустрічному напрямку, а саме мотоциклу марки «KOVI 250-ST ADVANCE» без д.н.з. під керуванням неповнолітнього ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого допустив зіткнення в результаті чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, характер та локалізацію яких не оспорював. Відразу після ДТП він надав першу допомогу потерпілому, огородив на місцевості місце його перебування задля уникнення більш тяжких наслідків на проїзній частині дороги, викликав швидку медичну допомогу та поліцію, у подальшому добровільно передав кошти в сумі 2 500 доларів США на лікування потерпілого, просив вибачення, заявив про подальше відшкодування заподіяної шкоди його здоров?ю.

Як уточнив обвинувачений, він цілком усвідомлює, що вказаними діями порушив вимоги п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.13 Правил, а саме не впевнився у безпечності виконання повороту ліворуч, не надав дорогу іншому транспортному засобу, що мав пріоритет, внаслідок чого допустив зіткнення, від якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження, й в цьому щиро кається.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Отже, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_5 06 травня 2025 року, керуючи транспортним засобом - автомобілем «BMW 525I» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, що спричинило потерпілому ОСОБА_11 тяжкі тілесні ушкодження, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_8 подала до суду цивільний позов про відшкодування завданої кримінальним правопорушенням моральної шкоди в розмірі 390 000 грн. до обвинуваченого ОСОБА_13 , який під час судового розгляду підтримала у повному обсязі, посилаючись на те, що внаслідок дій обвинуваченого її син зазнав матеріальної шкоди через тривале та тяжке лікування, фізичний біль та страждання у зв`язку з ушкодженням здоров`я, душевні страждання у зв`язку із вимушеними змінами в житті, які були викликані самою подією, втратою можливості пройти ЗНО для вступу до вишу.

Прокурор заявлений позов підтримав.

Обвинувачений позов визнав частково, лише в частині відшкодування моральної шкоди в розмірі на 150 000 грн.

Враховуючи проведений аналіз доказів та висновки суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого, з'ясувавши всі обставини, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, встановивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, зважаючи на поведінку обвинуваченого під час ДТП та після нього (прояви співчуття та бажання знизити моральні страждання дитини, надання невідкладної медичної допомоги, добровільне відшкодування витрат на лікування дитини на суму понад 100 000 грн.), тяжкість вимушених змін в житті потерпілого, суд на підставі ст. 23 ЦК України, врахувавши матеріальний стан обвинуваченого, вважає за необхідне частково задовольнити поданий до ОСОБА_13 позов про відшкодування моральної шкоди, а саме в розмірі 200 000 грн., відмовивши в його задоволенні в іншій частині через його невідповідність принципу справедливості та співмірності.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_14 покарання суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким, дані про його особу, який характеризується виключно позитивно, є круглою сиротою, займається суспільно корисною працею, вимушено змінив місце свого проживання після окупації з боку рф міста Мелітополя, де він жив та працював, до кримінальної та адміністративної відповідальності раніше не притягався, керування транспортним засобом є єдиним джерелом доходу обвинуваченого. Окремо суд враховує поведінку обвинуваченого відразу після вчиненого і під час судового розгляду, яка наповнена жалем з приводу вчиненого. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_14 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, стан здоров`я обвинуваченого, а також консолідовану думку всіх учасників судового розгляду щодо можливості його виправлення в умовах без реального відбуття покарання, суд у даному конкретному випадку вважає за можливе виправлення ОСОБА_13 в умовах без ізоляції від суспільства, а тому призначивши йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України без призначення додаткового покарання, застосовує до нього ст. 75 КК України і звільняє від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, одночасно поклавши на нього обов`язки, які сприятимуть його виправленню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є гуманним, справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним та іншими особами нового кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 368, 373-376, 615 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки: повідомляти сектор КМВ з питань пробації про зміну місця свого проживання; періодично з`являтися для реєстрації до сектору КМВ з питань пробації.

Заявлений в інтересах неповнолітнього потерпілого ОСОБА_7 цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, на суму 390 000 грн. - задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь потерпілого ОСОБА_15 200 000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, а в іншій частині - вказаний позов залишити без задоволення.

Речові докази: автомобіль «BMW 525I» д.н.з. НОМЕР_1 та мотоцикл марки «KOVI 250-ST ADVANCE» без д.н.з., рама № НОМЕР_2 - повернути належним володільцям.

На підставі ч. 2 ст. 122 КПК України стягнути з ОСОБА_3 на відшкодування судових втрат за проведення експертизи - 12 479 (дванадцять тисяч чотириста сімдесят дев`ять) грн. 60 коп. в дохід держави.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ ОСОБА_16