КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/8701/25Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4638/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000097, по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.08.2023 Святошинським районним судом міста Києва за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- 26.03.2024 Святошинським районним судом міста Києва за ч.2 ст.309; ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік і 1 місяць,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Святошинського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік і 6 місяців, з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

По справі вирішено питання про речові докази та процесуальні витрати.

За вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватими у тому, що він незаконно придбав та зберігав наркотичний засіб, без мети збуту.

За встановлених судом обставин ОСОБА_7 09.04.2025 приблизно о 20 год. 40 хв., перебуваючи на зупинці громадського транспорту, що розташована в Святошинському районі міста Києва неподалік станції метро «Святошин», підібрав запаяний безбарвний згорток з полімерного матеріалу із вмістом 1 таблетки білого кольору, а саме наркотичний засіб метадон (фенадон) масою 0,022 г., обіг якого обмежено, який він став зберігати при собі без мети збуту.

В цей же день ОСОБА_7 був зупинений працівниками поліції та у нього було виявлено та вилучено зазначений наркотичний засіб, який він придбав та зберігав при собі без мети збуту.

В поданій апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні, не оспорюючи встановлені судом фактичні обставини та правову кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд належним чином не врахував дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий та після відбуття покарання у виді позбавлення волі, через досить короткий проміжок часу вчинив нове кримінальне правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Прокурор просить врахувати, що обвинувачений не працевлаштований, без постійного джерела доходу, у нього відсутні міцні соціальні зв`язки.

Наведені обставини свідчать про те, що призначене ОСОБА_7 покарання не відповідає засадам статей 50, 65 КК України.

Також звертає увагу на допущену судом описку в мотивувальній частині вироку, зокрема те, що судом зазначено особу обвинуваченого ОСОБА_9 , тоді як вирок суду постановлено щодо ОСОБА_7 .

За результатами апеляційного розгляду просить вирок суду в частині призначеного покарання скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік і 6 місяців.

Також просить виправити допущену у вироку описку.

В решті вирок суду просить залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скаргипрокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого, який заперечував проти поданої апеляційної скарги та просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши апеляційні доводи, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

За приписами ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, оскаржуваний вирок ухвалений в спрощеному провадженні на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000097 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Суд першої інстанції, перевіривши обвинувальний акт, встановив, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_7 , у присутності свого захисника ОСОБА_10 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та не оспорював встановлені досудовим розслідуванням обставини.

За таких обставин суд правомірно розглянув кримінальне провадження в порядку, визначеному ч.2 ст.381 КПК України.

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини кримінального правопорушення учасниками судового провадження не оскаржуються та не оспорюються, а тому апеляційною інстанцією у відповідності до положень ст.404 КПК України в цій частині не перевіряються.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.309 КК України, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків, дані про особу винного, який раніше судимий, не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнав його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Колегія суддів визнає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні про те, що суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На переконання суду апеляційної інстанції, призначене ОСОБА_7 покарання у виді пробаційного нагляду, хоч і не виходить за межі санкції, встановленої ч.1 ст.309 КК України, проте за своїм видом є явно несправедливим, через м`якість.

Відповідно до змісту положень ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й повинно досягти мети виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до положень ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співрозмірності та індивідуалізації, покарання повинно відповідати характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Як правильно посилається у своїй апеляційній скарзі прокурор, суд першої інстанції при призначенні покарання в достатній мірі не врахував ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та дані про особу винного, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 є особою раніше судимою, останній раз за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 26.03.2024 року, який його було засуджено за ч.2 ст.309, ст.71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць, звільнившись із місць позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив та вчинив нове кримінальне правопорушення.

Крім цього, колегією суддів враховується, що на розгляді Святошинського районного суду міста Києва та Ірпінського міського суду Київської області перебувають кримінальні провадження відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309 КК України.

Наведене свідчить про небажання ОСОБА_7 стати на шлях виправлення та схильність до вчинення кримінальних правопорушень.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України більш суворе покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

За висновками суду апеляційної інстанції, таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Вимоги прокурора про необхідність заміни вироку суду, через допущену в мотивувальній частині описку щодо особи обвинуваченого, задоволенню не підлягають, оскільки усунення допущених в судовому рішенні описок можливе шляхом звернення до суду, що ухвалив рішення, із відповідною заявою або за власною ініціативою суду.

При цьому, відсутні будь-які сумніви в тому, що оскаржуваний вирок стосується саме ОСОБА_7 .

Відповідно до положень ст.409 КПК України невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Необхідність застосування більш суворого покарання згідно п.2 ч.1 ст.420 КПК України є підставою для скасування вироку суду в цій частині та ухвалення нового вироку.

З цих підстав апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 420, ч.15 ст.615 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 01 травня 2025 року, ухвалений щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання, скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.309 КК України покарання у виді обмеження волі строком на один рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обраховувати з дня його прибуття і постановки на облік у виправному центрі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Судді:

________________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4