Справа № 461/8496/25
Провадження № 1-кс/461/6426/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2025 м. Львів

Галицький районний суд м. Львова у складі:

слідчої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУ НП у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погодженого прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави щодо підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, громадянина України, українця, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом та адвокатом не являється, у силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий звернувся до слідчої судді Галицького районного суду м. Львова зі вказаним клопотанням, у якому просить застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб з визначенням розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а також з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у разі внесення відповідного розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 25.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Відповідно до статей 19, 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У статті 18 Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти корупції від 31.10.2003, яка ратифікована Верховною Радою України 18.10.2006 та набрала чинності для України 01.01.2010, до злочинів віднесені, зокрема, наступні умисні дії: вимагання або прийняття державною посадовою особою чи будь-якою іншою особою, особисто або через посередників, будь-якої неправомірної переваги для самої себе чи для іншої особи, щоб ця особа чи така інша особа зловживала своїм справжнім або удаваним впливом з метою одержання від адміністрації або державного органу Держави-учасниці будь-якої неправомірної переваги.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, у період часу з 25 вересня 2025 до 15 жовтня 2025 вимагав та 15.10.2025, приблизно о 21:30 год., одержав для себе від гр. України, ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_8 , неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 83 502 грн., 79 коп., за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами РТЦК та СП, які уповноважені, згідно своїх службових повноважень та обов`язків та згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій держави, прийняти позитивне рішення у виключені ОСОБА_8 із військового обліку.

Так, у вересні 2025 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та протиправного збагачення, повідомив ОСОБА_8 про необхідність надання йому неправомірної вигоди в сумі 10000 доларів США за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами РТЦК та СП, які уповноважені прийняти рішення про здійснення виключення ОСОБА_8 із військового обліку.

У подальшому, на початку жовтня, точного часу органом досудового розслідування не встановлено ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, повторно висловив в ході телефонної розмови ОСОБА_8 вимогу про необхідність надання йому неправомірної вигоди в раніше обумовленій сумі за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами РТЦ та СП, які уповноважені, згідно своїх службових повноважень та обов`язків прийняти позитивне рішення у здійсненні виключення ОСОБА_8 , із військового обліку та вказав ОСОБА_8 , про необхідність передачі вказаних грошових коштів у спосіб, який визначив ОСОБА_4 , а саме через їхнього спільного знайомого ОСОБА_7 ..

Надалі, 15.10.2025 у ході телефонної розмови між ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , останній вказав про необхідність передачі йому грошових коштів у сумі 2000 доларів США, за здійснення ним впливу на прийняття посадовими особами РТЦК та СП, які уповноважені прийняти рішення про здійснення виключення ОСОБА_8 із військового обліку та копії документів, що посвідчують особу ОСОБА_8 .. При цьому, ОСОБА_9 , зазначив, що у разі ненадання йому вказаної суми неправомірної вигоди, посадовими особами РТЦК та СП, не буде прийнято рішення про виключення ОСОБА_8 із військового обліку.

Того ж дня, близько 13 год. 31 хв. ОСОБА_4 надіслав смс повідомлення ОСОБА_7 , який діяв в інтересах ОСОБА_8 із вимогою про передачу раніше обумовлених грошових 15.10.2025. На далі в ході телефонних розмов ОСОБА_7 із ОСОБА_4 , останній визначив спосіб передачі йому обумовленої неправомірної вигоди, а саме, ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , передасть грошові кошти невідомій на даний час йому особі таксисту, яку визначить ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та незаконного збагачення, 15.10.2025, у точно невстановлений досудовим розслідуванням час вказав ОСОБА_10 , яка не була обізнана в протиправній діяльності ОСОБА_4 , приїхати за адресою: м. Львів, вул. Таллінська 1, та отримати грошові кошти.

У подальшому 15.10.2025 близько 21:30 год, ОСОБА_7 діючи в інтересах ОСОБА_8 , перебуваючи за адресою м. Львів, вул. Таллінська 1, виконуючи вказівки ОСОБА_4 передав раніше обумовлену неправомірну вигоду в сумі 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 83 502 грн., 79 коп., ОСОБА_10 , яка в подальшому згідно вказівок ОСОБА_4 , вказані грошові кошти мала передати останньому.

Відразу після закінчення зустрічі ОСОБА_10 з ОСОБА_7 , правоохоронними органами припинено протиправну діяльність ОСОБА_4 , а предмет неправомірної вигоди вилучено.

15 жовтня 2025 року ОСОБА_4 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

16 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, українцю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом та адвокатом не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, -, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Зважаючи на вищевикладене, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені тяжкого кримінального правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 369-2 КК України КК України, за яке кримінальним законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

На теперішній час, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 необхідно обрати щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з огляду на ризики, що дали підстави для звернення до суду із даним клопотанням.

При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, орган досудового розслідування приходить до висновку, що:

- наявні докази, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення є вагомими, належними, допустимими та отриманими у встановленому КПК України порядку;

- у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 , загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді позбавлення волі.

Оцінюючи особу підозрюваного та обставини вчинення тяжкого кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, орган досудового розслідування приходить до переконання в тому, що наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а тому є підстави для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та ризиків.

Згідно зі ст. 183 КПК України заборон щодо застосування до ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає.

З урахуванням викладених ризиків та особи підозрюваного, обставин вчинення та суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у скоєнні якого підозрюється ОСОБА_4 , орган досудового розслідування приходить до висновку про необхідність застосувати щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного не в силі.

Відтак, з урахуванням кваліфікуючої ознаки в підозрі - «корисливий мотив», а також об`єктивну причетність ОСОБА_4 , до ряду аналогічних правопорушень, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , необхідно застосувати заставу у розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Саме такий розмір застави та покладення вказаних вище обов`язків забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України, належну процесуальну поведінку та зможе запобігти спробам останнього ухилитися від органів досудового розслідування та суду, зокрема незаконно виїхати за межі державного кордону України.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, викладених у ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні проти клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив та просив відмовити у його задоволенні, оскільки таке необґрунтоване та безпідставне. У разі задоволення клопотання про обрання запобіжного заходу, просив обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити мінімальний розмір застави, оскільки підозрюваний не має постійного місця роботи, а на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей.

Підозрюваний ОСОБА_4 повністю підтримав думку захисника.

Заслухавши учасників процесу, оглянувши та перевіривши матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченими статтею177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті176 цього Кодексу.

Згідно зі з ч. 1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на положення ст. 177 КПК України щодо підставності застосування запобіжного заходу до підозрюваного у цій справі, слідча суддя враховує таке.

Слідча суддя встановила, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000093 від 25.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

15 жовтня 2025 року ОСОБА_4 затриманий у порядку ст. 208 КПК України.

16 жовтня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, громадянину України, українцю, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , депутатом та адвокатом не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимому, -, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням неправомірної вигоди.

На виконання вимог положень ч. 1 ст. 194 КПК України слідча суддя встановила, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Зокрема, обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколами проведення обшуків;

- показами свідка ОСОБА_7 ;

- показами свідка ОСОБА_8 ;

- показами свідка ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду, ідентифікації, вручення грошових коштів;

- протокол затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності та взаємозв`язку.

З огляду наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оцінюючи особу підозрюваного, слідча суддя приходить до переконання у наявності передбаченихст. 177 КПК України ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що у разі визнання винуватим, ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання. Водночас, суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

- неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, які вже є встановлені та допитані ( ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ), а також на осіб, які будуть у подальшому встановлені та допитані в якості свідків, у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Цей ризик обґрунтовується тим, що підозрюваний вчиняючи вказане кримінальне правопорушення, діяв усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання; офіційно не працює, не має постійного джерела доходу, тому перебуваючи за місцем мешкання може продовжити вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення.

Оцінюючи зазначені слідчим у клопотанні та наведені прокурором у судовому засіданні ризики, передбачені статтею 177 КПК України, слідча суддя вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність таких у діях підозрюваного.

Окрім цього, ОСОБА_4 є працездатною особою, тяжкими захворюваннями не страждає, а тому відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку слідчої судді, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам, а тому доводи представників органу досудового розслідування та органу прокуратури слідча суддя вважає обґрунтованими та вмотивованими.

Тому, з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, слідча суддя вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення вказаних ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідча суддя вважає за необхідне визначити відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України підозрюваному відповідний розмір застави.

Частина 5 ст. 182 КПК України визначає, що відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається застава у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні розміру застави, крім наведеного вище, враховую практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні, характер та обставини вчинення злочинів, тому заставу слід встановити у розмірі, який становить 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242'240,00 гривень. Цей розмір застави слідча суддя вважає достатнім та таким, що забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла до висновку про задоволення клопотання у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 КПК України, строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Керуючись статтями 177,178,182,183,186,194,196,197,395 КПК України, слідча суддя -

УХВАЛИЛА:

1. Клопотання задовольнити.

2. Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19», строком на 60 діб, тобто до 13 грудня 2025 року включно, із можливістю внесення застави у розмірі 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242'240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. 00 коп.

3. У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком на 2 місяці, тобто до 17 грудня 2025 року включно, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця проживання: за адресою:

АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками

( ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ) у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

4. Контроль за виконанням ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова покласти на прокурорів Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, які здійснюють процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000093 від 25.09.2025.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складений та оголошений 20.10.2025 о 09:00 год.

Слідча суддя ОСОБА_11