Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/3064/21
Провадження № 1-кп/644/208/25
01.10.2025
УХ В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 23.03.2021, за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

в с т а н о в и в :

20.01.2021 близько 12:00 ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 117-А, зустрівся із своїм знайомим ОСОБА_5 . В усній розмові ОСОБА_5 звернувся до ОСОБА_4 та попросив відремонтувати належний йому планшет марки «Asus Zen Pad 10 3G 16Gb (Z300CG-1B021A), на що останній погодився. Далі, ОСОБА_4 з корисливих спонукань, приховуючи свої справжні наміри, запевнив потерпілого ОСОБА_5 у порядності своїх дій, а саме, що дійсно має намір відремонтувати планшет. ОСОБА_5 , будучи введеним в оману обіцянками ОСОБА_4 , виходячи з довіри до останнього і помилкової впевненості в добросовісності його дій, знаходячись за адресою: м. Харків, вул. Роганська, 117-А, передав ОСОБА_4 планшет марки «Asus Zen Pad 10 3G 16Gb (Z300CG-1B021A), вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 26.03.2021 складає 2300,00 грн. Після чого ОСОБА_4 , створивши у ОСОБА_5 невірне уявлення про подальшу долю планшету, шляхом зловживання довірою потерпілого, діючи умисно, з корисливих мотивів, з місця скоєння злочину зник та у подальшому розпорядився планшетом марки «Asus Zen Pad 10 3G 16Gb (Z300CG-1B021A) на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 2300,00 грн.

Таким чином дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі ст. 49 КК України, оскільки за вказаною статтею обвинувачення, на цей день закінчились строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В свою чергу обвинувачений ОСОБА_4 також просив суд закрити кримінальне провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_7 підтримав клопотання та заявив, що на сьогоднішній день закінчилися строки давності притягнення до кримінальної відповідальності і не існує обставин до їх зупинення чи переривання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не прибув, про дату, часу та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив. Раніше надавав суду заяву про проведення судового розгляду за його відсутності.

Суд, вислухавши думку прокурора та інших учасників судового провадження, роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність.

Крім того, ст. 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 49 КК України визначено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого злочину, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення від кримінальної відповідальності; обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення та переривання.

Строк давності - це передбачений ст.49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення злочину і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою звільнення особи, яка вчинила злочин, від кримінальної відповідальності.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 та ст. 106 КК України строків; - відсутність обставин, що порушують їх перебіг (частини 2-3 ст. 49 КК).

Процесуально - правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: - притягнення особи як обвинуваченого; - згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності (статті 284-288 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України в строк 20.01.2021.

Санкцією ч. 1 ст. 190 КК України в редакції, що діяла на час вчинення злочину передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від двохсот до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Отже, відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України є кримінальним проступком, за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули: такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Так, кримінальне правопорушення-проступок, передбачений частиною ч. 1 ст. 190 КК України є проступком, його було вчинено 20.01.2021, тобто дворічний строк для притягнення особи до відповідальності станом на 30.09.2025 минув, при цьому обставини, що зупиняли чи переривали строки притягнення до кримінальної відповідальності, відсутні.

Початком перебігу строку давності є день, коли злочин був вчинений, тобто, згідно обвинувального акту 20.01.2021.

Закінченням перебігу строку давності є день набрання вироком законної сили.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України є лише таке закінчення відповідного строку давності, який сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила злочин певної тяжкості.

Таким чином, строк давності спливає і під час досудового розслідування, і під час судового провадження, і після проголошення обвинувального вироку суду. Будь - які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх перебіг. Якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження щодо цієї особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Згідно ч. 3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

09.04.2025 ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 в частині обвинувачення за епізодом від 04.01.2021 за ч. 1 ст. 190 КК України, відомості за яким внесені до ЄРДР № 0000135 від 17.03.2021 закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Ухвалою Холодногірського районного суду м. Харкова від 04.06.2025 ОСОБА_4 звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК Українина підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності. Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Отже, виходячи з вимог ч. 3 ст. 49 КК України судом не встановлено обставин і не отримано об`єктивних доказів на підтвердження підстав для зупинення або переривання строків давності, передбачених ч. ч. 2, 3 ст.49 КК України.

Крім того, відповідно до довідки МВС України ОСОБА_4 станом на 29.09.2025 р. за вчинення інших злочинів до кримінальної відповідальності не притягався.

Згідно п.1 ч. 2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження з цієї підстави не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує (ч.8 ст.284 КПК України).

Також суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст. 49 КК України є безумовною і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) - досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених для ч. 1 ст. 190 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні 30.09.2025 обвинувачений ОСОБА_4 звернувся з відповідним клопотанням та надав свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності за нереабілітуючих підстав і закриття кримінального провадження відносно нього з цих підстав.

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи вищенаведене, перевіривши законність заявленого клопотання та отримавши згоду на таке звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на те, що злочин, за яким обвинувачуються ОСОБА_4 є проступком, та з моменту його вчинення минуло більше двох років, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак таке слід задовольнити і звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 1 ст. 190 КК України.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Щодо заявленого потерпілим цивільного позову у кримінальному провадженні, слід зазначити наступне.

У разі постановлення ухвали про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов по суті не вирішується, а залишається без розгляду. У такому випадку позивач вправі вирішити свої позовні вимоги в порядку цивільного судочинства.

Наведене випливає з положень ч.1 ст.129 КПК України, згідно з якими вирішення цивільного позову по суті заявлених вимог можливо лише у разі ухвалення обвинувального вироку або постановлення ухвали про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. У такому випадку суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Оскільки ОСОБА_4 звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження щодо нього підлягає закриттю відповідно до ч. 2 ст. 122, ст. 124 КПК витрати на проведення судової товарознавчої експертизи № 1173 від 26.03.2021р. відповідно не підлягають стягненню з ОСОБА_4 та покладаються на державу. Крім того, прокурор, погоджуючись з рішенням суду про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, не заявляв клопотання про компенсацію жодних процесуальних витрат, а також витрати на залучення експерта ОСОБА_8 для проведення експертизи не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки матеріали справи не містять клопотання відповідного експерта та доказів на понесення зазначених витрат за рахунок держави.

Речові докази у справі відсутні.

Керуючись ст.ст.122, 124, 284, 288, 369-372 КПК України, ст.49 КК України, суд,-

у х в а л и в :

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 190 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 від 23.03.2021р. за ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_4 залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: