Справа № 703/7984/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування заходів

виховного характеру ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника СД ОСОБА_7 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000742 від 8 листопада 2025 року щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротине Шполянського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ №1 Смілянської міської ради, несудимого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в :

Прокурор Смілянської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням про застосуванням примусових заходів виховного характеру стосовно малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000742 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що 08.11.2025 року близько 16 год 40 хв ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не досягнувши віку кримінальної відповідальності, не маючи права керування транспортним засобом, оскільки йому у встановленому законом порядку посвідчення водія не видавалось, керуючи технічно-справним мотоциклом «Spark» без державного номерного знаку, рухаючись по вул. Незалежності с. Будки у напрямку м. Сміла Черкаської області, у порушення п.п. 13.1., 13.3. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, був неуважним до дорожньої обстановки та її зміни, не дотримався безпечного інтервалу під час зустрічного роз`їзду з велосипедисткою ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка рухалась в протилежному напрямку по узбіччю дороги, внаслідок чого допустив наїзд на останню.

Таким чином, ОСОБА_5 діючи з необережністю, проявляючи злочинну недбалість, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху шляхом дотримання вимог Правил дорожнього руху України, грубо порушив вимоги ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», а також вимоги Правил дорожнього руху України, внаслідок чого допустив виникнення дорожньо-транспортної пригоди у результаті якої ОСОБА_9 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 05-6-01/454 від 25.11.2025, отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основної та проміжної фаланг 5 пальця правої кисті, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії середньої тяжкості, рани правої гомілки, яка лікарем діагностована, як рвана, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та належить до категорії легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні прокурор підтримуючи своє клопотання зазначила, щ о ОСОБА_5 є

неповнолітнім, вперше вчинив суспільно небезпечне діяння, не досягши віку, з якого передбачена

кримінальна відповідальність, після вчинення щиро розкаявся. Просить задовольнити клопотання та застосувати до неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у виді передачі під нагляд матері та обмеженні дозвілля стоком на 1 рік.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, матеріальних претензій не має, збитки їй повністю відшкодовані.

Законний представник малолітнього ОСОБА_5 - його мати ОСОБА_6 просила задовольнити клопотання прокурора та передати сина під її нагляд.

Захисник неповнолітнього ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 просив суд задовольнити клопотання прокурора про застосування до його підзахисного примусових заходів виховного характеру.

Представник служби в справах дітей та представник сектору ювенальної превенції клопотання прокурора підтримали, вважають за доцільне застосувати відносно неповнолітнього ОСОБА_5 примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі його під нагляд матері.

Неповнолітній ОСОБА_5 , в судовому засіданні під час розгляду клопотання, наведені вище фактичні обставини провадження та кримінально-правову оцінку своїх дій не оспорював, свою вину визнав і погодився із заявленим прокурором клопотанням про застосування стосовно нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері.

Крім повного визнання ОСОБА_5 вини у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, його винуватість підтверджується:

- даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 8 листопада 2025 року, схемою до протоколу та фототаблицями зображень до нього, якими зафіксовано місце вчинення суспільно-небезпечного діяння, пошкодження на мотоциклу «Spark» без державного номерного знаку та пошкодження на велосипеді «Ardis» ;

- даними висновку експерта № 05-6-01/454 від 25.11.2025, згідно з якими ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому основної та проміжної фаланг 5 пальця правої кисті, що за ознакою тривалого розладу здоров`я відноситься до категорії середньої тяжкості, рани правої гомілки, яка лікарем діагностована, як рвана, що спричинило короткочасний розлад здоров`я та належить до категорії легких тілесних ушкоджень;

- даними висновку експертизи технічного стану транспортного засобу від 18.11.2025 № СТ/331Е-25 , згідно яких мотоциклом «Spark SP 125С-2АМW», б/м перебував в працездатному стані;

- даними висновку судово-трасологічної експертизи від 18.11.2025 № СТ/332Е-25, згідно яких в первинний контакт вступила права бокова частина мотоцикла «Spark», а саме - правий кронштейн «захисту від падіння» та права бокова частина велосипеда «Ardis»;

- даними висновку автотехнічної експертизи від 25.11.2025 № СТ/361Е-25, згідно яких у дорожній обстановці що склалася, у діях водія мотоцикла «Spark» - ОСОБА_5 вбачаються невідповідності вимогам пп.13.1;13.3 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, перебували у причинному зв`язку з виникненням ДТП, та на виконання яких він перешкод технічного характеру, не мав.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши письмові матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого КК України.

Відповідно до ст. 499 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру здійснюється згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ст. 97 КК України, неповнолітнього, який вперше вчинив кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо його

виправлення можливе без застосування покарання. У цих випадках суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу.

Примусові заходи виховного характеру, передбачені ч. 2 ст. 105 цього Кодексу, суд застосовує і

до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Згідно з п.п.2, 3 ч. 2 ст. 105 КК України до неповнолітнього може бути застосовано примусові заходи виховного характеру, серед іншого, у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього та передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх замінюють.

Частиною 3 статті 105 КК України передбачено, що тривалість заходів виховного характеру, передбачених пунктами 2 та 3 частини другої цієї статті, встановлюється судом, який їх призначає.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років учинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, учинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України.

Примусові заходи виховного характеру, зокрема, застосовують:

- у разі постановлення судом рішення про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 97 КК України;

- до особи, котра до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння (ч. 2 ст. 97КК України);

- при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1ст. 105 КК України.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 15 травня 2006 року "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" передбачено, що неповнолітнього можна передати під нагляд батьків. При цьому, вони мають бути спроможні здійснювати виховний вплив на неповнолітнього, постійно й належним чином контролювати його поведінку та зобов`язані це робити.

Відповідно до інформаційного листа ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 223-1134/0/4-13 від 18.07.2013 "Про деякі питання здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх", суд ухвалює судове рішення щодо неповнолітнього, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, зазначеним у ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, відповідно до положень глави 29 КПК та розділу XI КК України.

До особи, яка вчинила кримінальне правопорушення після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Оцінивши зібрані по кримінальному провадженню докази, суд вважає, що винуватість малолітнього ОСОБА_5 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України доведена судовому засіданні в повному обсязі.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Антонівської сільської ради Шполянського району Черкаської області 24 травня 2011 року, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , його матір`ю є ОСОБА_6 , яка не заперечує, щоб син був переданий під її нагляд.

При вирішенні питання про застосування примусових заходів виховного характеру щодо малолітнього ОСОБА_5 , суд враховує дані про його особу, який за місцем навчання та проживання характеризуються позитивно, на обліку в секторі ювенальної поліції, а також на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення суспільно небезпечного діяння не досяг 16 років, тобто не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність за скоєне діяння.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч.1 ст. 286 КК України, до досягнення віку кримінальної відповідальності, до нього слід застосовувати особливий порядок здійснення кримінального провадження щодо неповнолітніх, та відповідно до положень ст. 498 КПК України застосувати примусові заходи виховного характеру у виді обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог до поведінки неповнолітнього, передавши його під нагляд матері - ОСОБА_6 ..

Вказані примусові заходи виховного характеру сприятимуть його виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Витрати на проведення судово-трасологічної, автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу відшкодовані повністю під час досудового розслідування.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, ст.22, ст.97, ст.105, ч.1 ст. 286 КК України, ст. 292, 369-372, 498, 500, 501 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Клопотання прокурора Смілянської окружної прокуратури Черкаської області про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні №0000742 від 8 листопада 2025 року щодо неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який вчинив суспільно небезпечне діяння, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коротине Шполянського району Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9 класу ЗОШ №1 Смілянської міської ради, примусові заходи виховного характеру у виді передачі його під нагляд матері - ОСОБА_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 .

Обмежити дозвілля і встановити особливі вимоги до поведінки неповнолітнього, зокрема: заборонити перебувати за межами місця проживання без супроводу дорослих в період часу з 21:00 год до 06:00 год та заборонити керування всіма видами транспортних засобів без отримання посвідчення водія у встановленому законом порядку.

Роз`яснити ОСОБА_5 про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового кримінального правопорушення.

Попередити матір неповнолітнього ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про відповідальність, у разі порушення взятого на себе зобов`язання.

Строк застосування примусового заходу виховного характеру до неповнолітнього ОСОБА_5 - встановити 1 рік.

Речові докази: - мотоциклом «Spark SP 125», без державного номерного знаку, який передано на зберігання ОСОБА_6 , залишити їй за належністю, звільнивши від зобов`язань по зберігальній розписці.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12 листопада 2025 року у межах кримінального провадження

№1 000742 на мотоцикл «Spark SP 125С-2АМW», б/н, користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_1 та велосипед жіночого типу, сіро-зеленого кольору марки «Ardis» , користувачем якого є ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалу на виконання направити ССД та органу ювенальної превенції за місцем проживання неповнолітнього ОСОБА_5 .

Апеляція на ухвалу може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя : ОСОБА_10