Номер провадження 1-кп/754/1264/25
У Х В А Л А

Іменем України

04 грудня 2025 року м. Київ

Деснянський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Деснянського районного суду міста Києва клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт у кримінальному провадженні № 0002496 від 02.09.2025, відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, українки, громадянки України, незаміжньої, працюючої не офіційно, яка утримує неповнолітню дитину 2013 року народження, із середньою освітою, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимої, востаннє 29.04.2020 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Деснянського районного суду міста Києва на стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження № 0002496 від 02.09.2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні обвинувачена заявила клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на домашній арешт, обґрунтовуючи клопотання обвинувачена ОСОБА_5 просила врахувати що має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання і неповнолітню доньку, за якою зараз доглядає бабуся.

Захисник підтримав клопотання обвинуваченої та просив його задовольнити, зауважив, що підстави тримання під вартою обвинуваченої відсутні. Також захисник вказав не невірну кваліфікацію кримінального правопорушення та недоведеність мети збуту наркотичних засобів.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання.

Суд вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали судового провадження, приходить до такого висновку.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 29.10.2025 строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_5 продовжено до 27.12.2025 включно, одночасно визначено ОСОБА_5 заставу у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 60 560 грн.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Тобто зміна запобіжного заходу щодо обвинуваченого допускається за наявності на те підстав для його заміни, а саме наявності нових обставин.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, відносно неї застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Під час розгляду кримінального провадження не здобуто відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання обвинуваченої під вартою, також судом не отримано достатніх відомостей, обставин, які б переважили ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Зокрема, ризик переховування від суду залишається реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , суворість можливого покарання, пов`язані із цим негативні для особи наслідки. Актуальними залишаються ризики вчинення іншого кримінального правопорушення, враховуючи характер кримінального правопорушення у вчиненні, якого обвинувачується особа.

За таких умов продовження тримання під вартою обвинуваченої може бути виправданим заходом, який не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважує інтереси забезпечення права на свободу.

Таким чином, із врахуванням викладених вище обставин, на переконання суду наразі інші, більш м`які запобіжні заходи, у тому числі у вигляді домашнього арешту, не будуть достатніми для запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України. У зв`язку з цим судом відхиляються доводи щодо можливості зміни обвинуваченій запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Наведені стороною захисту обставини, дані про особу обвинуваченої не гарантують запобігання встановленим ризикам без застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За таких обставин клопотання обвинуваченої про зміну запобіжного заходу задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 177, 201, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченої ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Час оголошення повного тексту ухвали: 05.11.2025 року о 12 годині 10 хвилин.

Головуючий ОСОБА_1