УХВАЛА

Справа № 564/3994/25

10 грудня 2025 року

Костопільський районний суд Рівненської області

в складі судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 (дистанційно)

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (дистанційно)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Костопіль заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід,

В С Т А Н О В И В:

05.12.2025 суддя ОСОБА_7 подала заяву про самовідвід у кримінальній справі № 564/3994/25 за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України.

Зазначену заяву про самовідвід відповідно до ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу суду передано для розгляду судді ОСОБА_1 .

Підставою для самовідводу вказувала те, що наявні інші обставини, які викликають сумнів у її неупередженості, що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України виключає її участь у вказаному кримінальному провадженні.

В обгрунтування заявленого самовідводу покликалася на те, що обвинувачений ОСОБА_8 обіймав посаду секретаря Костопільської міської ради та в силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснював повноваження голови Костопільської міської ради.

Обвинувачений ОСОБА_4 є депутатом Костопільської міської ради Рівненської області восьмого скликання.

З наведених підстав Офіс Генерального Прокурора звертався до Рівненського апеляційного суду з клопотанням про передачу справи на розгляд іншого суду, яке було мотивоване тим, що є сумніви в неупередженості суддів Костопільського районного суду Рівненської області під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Крім того, її рідна сестра ОСОБА_9 працює на посаді головного спеціаліста-землевпорядника відділу містобудування, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради.

Вважає, що наведені обставини можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даного кримінального провадження, незалежно від правильності висновків та рішень судді, як в учасників судового провадження, так і у стороннього спостерігача.

У судовому засіданні прокурор вважав заявлений суддею ОСОБА_7 самовідвід вмотивованим і таким, що підлягає до задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_8 у судове засідання не з`явився.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 просив у задоволенні заяви про самовідвід головуючої судді ОСОБА_7 відмовити, покликаючись на відсутність підстав та розумних сумнівів щодо неупередженості судді. Також вказав, що робота сестри судді ОСОБА_7 на посаді головного спеціаліста-землевпорядника Костопільської міської ради не може вказувати на небезсторонність судді. У заяві про самовідвід суддею не наведено достатніх фактів і доказів, які б підтверджували наявність обгрунтованих сумнівів у її небезсторонності, як за суб`єктивним, так і за об`єктивним критерієм.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечував проти задоволення заявленого суддею ОСОБА_7 самовідводу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні заявлений самовідвід просила вирішити на розсуд суду.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши мотиви самовідводу, суд вважає заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід вмотивованою і такою, що підлягає до задоволення.

Згідно до ч. 2 ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Статті 75, 76 КПК України містять вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду.

Відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

За приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки суддів» від 19 травня 2006 року суддя має заявити самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку коли у стороннього спостерігача могли виникнути сумніви в неупередженості судді.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

У своєму рішенні «Газета Україна-центр» проти України» ЄСПЛ наголошував, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатись на підставі суб`єктивного і об`єктивного критеріїв. У контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного. У контексті об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо безсторонності суддів. З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть бути важливими, або іншими словами, «правосуддя має не тільки чиниться, також має бути видно, що воно чиниться». На кону стоїть довіра, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти в громадськість (§§ 28-32).

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі Мироненко і Мартиненко проти України).

Об`єктивний критерій передбачає встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії», "Веттштайн проти Швейцарії»).

Перевіривши мотиви самовідводу, обгрунтованість наведених суддею ОСОБА_7 підстав, суд дійшов висновку про його вмотивованість.

При цьому суд зважає на те, що обвинувачений ОСОБА_8 обіймав посаду секретаря Костопільської міської ради та в силу Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» здійснював повноваження голови Костопільської міської ради.

Обвинувачений ОСОБА_4 є депутатом Костопільської міської ради Рівненської області восьмого скликання.

Офіс Генерального Прокурора звертався до Рівненського апеляційного суду з клопотанням про передачу справи на розгляд іншого суду, яке було мотивоване тим, що є сумніви в неупередженості суддів Костопільського районного суду Рівненської області під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Також суддею зазначено, що її рідна сестра ОСОБА_9 працює на посаді головного спеціаліста-землевпорядника відділу містобудування, архітектури та землеустрою Костопільської міської ради.

Наведені вище обставини можуть викликати у сторін кримінального провадження та у стороннього спостерігача обгрунтовані сумніви та побоювання щодо об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 при розгляді вказаного кримінального провадження. Подальша участь судді у справі може вказувати на її заінтересованість у результатах розгляду кримінального провадження, що підриватиме авторитет правосуддя в цілому та викликатиме недовіру у громадськості до будь-якого судового рішення, ухваленого у вказаному кримінальному провадженні, порушить право учасників судового провадження на справедливий суд.

Таким чином встановлені обставини, які виключають участь судді ОСОБА_7 у зазначеному кримінальному провадженні.

З урахуванням зазначеного, для усунення сумнівів в тому, що судове рішення у справі буде ухвалено безстороннім та неупередженим судом, з метою збереження та підвищення авторитету судової системи України, розгляду справи саме на засадах довіри до суду, вважаю за необхідне відвести суддю ОСОБА_10 від розгляду зазначеного кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 75, 80 - 82 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву судді ОСОБА_7 про самовідвід від участі у кримінальному провадженні №0000755 від 27.08.2024, за обвинувальним актом щодо ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 368 КК України, справа № 564/3994/25, задовольнити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1