У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу голови громадської організації «Нон-Стоп Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення,

встановив:

до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у порядку, передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, надійшла скарга голови Громадської організації «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи Управління Служби безпеки України в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 25.09.2025 за вих. №07/10/2025-2-38.

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 20.10.2025 указану скаргу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Зі змісту скарги слідує, що ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи у злочинній змові між собою, а також із залученням посадових осіб державних органів, зокрема: в.о. Голови Державної митної служби України ОСОБА_7 , директора Департаменту боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Державної митної служби України ОСОБА_8 , в.о. Голови Державної податкової служби України ОСОБА_9 , в.о. директора Департаменту запобігання фінансовим операціям, пов`язаним з легалізацією доходів, одержаних злочинним шляхом Державної податкової служби України ОСОБА_10 , Голови Бюро економічної безпеки України ОСОБА_11 , та Генерального прокурора України ОСОБА_12 , створили організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на реалізацію масштабної схеми контрабанди та легалізації несертифікованої електронної техніки, зокрема продукції Apple, телевізорів, побутової техніки, дронів та іншої високовартісної електроніки. З метою реалізації злочинного плану учасники групи використовують низку підконтрольних юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та афілійованих компаній, серед яких ТОВ «ASBIS-Україна» (), ТОВ «Комфі Трейд» (), ТОВ «Елтехопт» (), ТОВ «ТД ДЖСМ» (Код ) або ТОВ «Рейлвейд Лтд» (Код ), «iPeople» (https://www.ipeople.in.ua/), «iStore» (https://www.istore.ua/), «eStore» (https://estore.ua/) та «Touch» (https://touch.com.ua/), « ОСОБА_13 » ( ІНФОРМАЦІЯ_1 а також десятки підконтрольних ФОПів, зареєстрованих на працівників та кур`єрів мережі «Comfy». Зловживаючи службовим становищем і використовуючи службові повноваження у власних корисливих інтересах, зазначені особи налагодили сталу схему незаконного ввезення техніки на територію України без належного митного оформлення. У митних деклараціях систематично вносяться завідомо неправдиві відомості щодо категорій товарів, їхнього коду УКТ ЗЕД, кількості та митної вартості, що призводить до ухилення від сплати ввізного мита, податку на додану вартість та інших обов`язкових платежів у особливо великих розмірах. Державна митна служба та Державна прикордонна служба забезпечують безперешкодне проходження таких вантажів через кордон у змові з представниками «Comfy», ТОВ «ASBIS-Україна» () та афілійованих компаній. Фінансування та покриття цієї діяльності здійснюється за участі окремих співробітників Бюро економічної безпеки, Державної податкової служби та прокуратури, які за неправомірну вигоду забезпечують невнесення відомостей до ЄРДР, блокування перевірок і закриття кримінальних проваджень. Після незаконного ввезення техніка розподіляється між офлайн- та онлайн-магазинами мережі «Comfy», а також через інші інтернет-майданчики, оформлені на фіктивних осіб. Продаж здійснюється під виглядом «офіційно ввезеної» продукції без підтверджених сертифікатів і документів походження. Оплата від покупців проводиться готівкою, на банківські картки фізичних осіб або у криптовалюті USDT, що свідчить про ухилення від фінансового моніторингу та спробу легалізації доходів. Розрахунки через підконтрольних ФОПів дозволяють розподіляти прибуток між десятками суб`єктів господарювання, занижуючи реальні обсяги продажів і мінімізуючи податкові зобов`язання. Додатково встановлено, що ТОВ «ASBIS-Україна» (), офіційний дистриб`ютор «Apple» в Україні, цілеспрямовано постачала техніку, призначену для українського ринку, до Російської Федерації через транзитні країни Казахстан і Грузію. Факт наявності iPad із українським маркуванням у російського блогера Вілсакома підтверджує, що продукція, призначена для України, потрапляє до країни-агресора, що становить пряму загрозу національній безпеці та порушує санкційне законодавство. Злочинну діяльність зазначених осіб активно покривають представники Бюро економічної безпеки України, Офісу Генерального прокурора та Державної податкової служби, які перебувають у сталих корупційних взаємозв`язках із учасниками організованої групи. Зловживаючи службовим становищем, вони умисно не вносять відомості до ЄРДР, не проводять реальних слідчих дій, організовують фіктивні обшуки, попереджають фігурантів про перевірки та сприяють приховуванню доказів. В діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-3, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 333, ч. 1 ст. 336, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 3 ст. 369 КК України.

Утім, усупереч вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відображені у заяві ОСОБА_3 відомості не були внесені до ЄРДР, його не було повідомлено про початок досудового розслідування та не надано витягу з реєстру.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_3 у скарзі просить слідчого суддю постановити ухвалу відповідно до ч. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 307 КПК України, якою зобов`язати уповноважену особу УСБУ в Закарпатській області виконати вимоги ч. 1 ст. 214 КПК України.

Заявник ОСОБА_3 та представник УСБУ в Закарпатській області, будучи належно повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, у судове засідання не прибули.

Водночас, заявник у своїй скарзі прохав здійснити її розгляд у його відсутність.

За наведених обставин та у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважав за можливе розглянути скаргу у відсутність осіб, які не прибули у судове засідання.

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя дійшов висновку про те, що у задоволенні скарги голови ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 слід відмовити з огляду на таке.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України (ст. 303?308).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявник може оскаржити бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

У цьому контексті слідчий суддя зауважує, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально?протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч. 2 ст. 1 КК України).

У силу ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом.

Аналіз у взаємозв`язку наведених норм матеріального (ст. 1, 2, 11 КК України) та процесуального (ст. 214 КПК України) законів свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто підставою початку досудового розслідування є не будь?які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь?якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, 18.10.2025 голова ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи УСБУ в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 25.09.2025.

Дослідивши зміст заяви ОСОБА_3 від 25.09.2025 слідчий суддя констатує, що в ній, як і в скарзі від 18.10.2025, не наведено конкретних відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень.

Заявник не наводить об`єктивних даних, які б підтверджували зазначені ним відомості, а лише висуває загальне припущення про можливе вчинення протиправних (злочинних) дій, надаючи суб`єктивну оцінку правомірності тих чи інших дій, виходячи з власного аналізу та бачення (трактування) норм закону України про кримінальну відповідальність.

Указане позбавляє орган досудового розслідування можливості провести перевірку конкретних фактів на предмет наявності / відсутності в діяннях особи складу злочину (злочинів). У той же час здійснення на стадії внесення до ЄРДР відомостей попередньої перевірки викладеної в заяві інформації покликано не допустити перевантаження правоохоронної системи безпідставними та абстрактними повідомленнями про кримінальні правопорушення.

Ініціювати процедуру кримінального переслідування та застосувати державний механізм для здійснення досудового розслідування доцільно лише у випадку, коли наявні підстави вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення. Безпідставне ж відкриття кримінального провадження є недопустимим, позаяк призводить до можливого порушення прав конкретних осіб, відносно яких таке провадження ініційовано, та є неефективним з точки зору використання державних ресурсів.

Згідно з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Артіко проти Італії» від 13.05.1980, не гарантується захист теоретичних та ілюзорних прав, а гарантується захист прав конкретних та ефективних.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини, які викладені у заяві ОСОБА_3 від 25.09.2025, не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування у розумінні ч. 1 ст. 214 КПК України, не потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Тому, слідчий суддя не вбачає бездіяльності з боку уповноваженої особи УСБУ в Закарпатській області, яка б полягала у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання заяви голови ГО «НОН?СТОП Україна» від 25.09.2025 за вих. №07/10/2025-2-38.

Отже, скарга ОСОБА_3 є необґрунтованою і задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 303, 307 КПК України,

постановив:

У задоволенні скарги голови ГО «НОН?СТОП Україна» ОСОБА_3 від 18.10.2025 на бездіяльність уповноваженої особи Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей після отримання його заяви про кримінальні правопорушення № 25.09.2025 за вих. №07/10/2025-2-38, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1