Справа № 541/3605/25
№ провадження 1-кп/541/360/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2025 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород Полтавської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000190 від 28.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миргород Полтавської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ст. 89 КК України не судимого

встановив:

27 серпня 2025 року близько 09:00 год., ОСОБА_4 , перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , під час сварки з ОСОБА_5 , що відбулася на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння та бажаючи їх настання, у вигляді заподіяння легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_5 ,стоячи навпроти потерпілого, наніс йому один удар кистю лівої руки зжатою в кулак, в область правої скроні, чим довів свій протиправний умисел, спрямований на умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, до кінця.

У результаті умисних та протиправних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, відповідно до висновку судово-медичного експерта № 329 від 05 вересня 2025 року, у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, які по ступеню тяжкості, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними та протиправними діями, які виразилися у нанесенні ОСОБА_5 умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Разом з обвинувальним актом до суду надійшла угода про примирення від 09 вересня 2025 року укладена між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за з ініціативи потерпілого ОСОБА_5 , яка містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ч. 2 ст. 125 КК України, в якій вказано, що між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 досягнуто примирення, претензії майнового характеру у потерпілого ОСОБА_5 відсутні, а завдана моральна шкода відшкодована у повному обсязі, тому потерпілий ОСОБА_5 свідомо заявляє, що не має будь-яких претензій майнового чи морального характеру. Сторонами угоди узгоджене покарання за вчинення кримінального проступку за ч. 2 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити. Також обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні показав, що він повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і не оспорює всі істотні для даного кримінального провадження обставин та правову кваліфікацію її дій, згоден з укладеною угодою та розуміє наслідки її укладення, затвердження та невиконання.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 підтвердив, що угода про примирення укладена добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, та просили її затвердити. Також зазначила, що він дійсно був ініціатором укладення угоди. Потерпілий вказав, що вони примирилися.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення, зазначив, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК та КК України, узгоджена між сторонами міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України. Підстави для відмови у затвердження даної угоди відсутні.

Заслухавши сторони угоди, думку прокурора, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши сторонам угоди про примирення наслідки її затвердження, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

За правилами ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим. Угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження (крім слідчого, прокурора або судді). Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Суд зазначає, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вина обвинуваченого

ОСОБА_4 визнається доведеною за ч. 2 ст. 125 КК України згідно положень ч.1 ст 477 КПК України відноситься до кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні перед ухваленням рішення про затвердження угоди про примирення судом у обвинуваченого з`ясовані питання, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України, та обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим, зазначив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Крім того, перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення суд під час підготовчого судового засідання з`ясував у потерпілого ОСОБА_5 , чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України.

Суд, шляхом опитування обвинуваченого, потерпілої у підготовчому судовому засіданні, відповідно до вимог ч. 6 ст. 474 КПК України, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Отже, угода про примирення, яка укладена 09 вересня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України та КК України та є всі підстави для її затвердження та винесення вироку, так як підстав для відмови у затвердженні угоди, які передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, судом під час підготовчого судового засідання не встановлено.

За змістом ч. 2 ст. 475 КПК України вирок на підставі угоди повинен відповідати загальним вимогам до обвинувальних вироків з урахуванням особливостей, передбачених частиною третьою цієї статті. Частиною 5 ст. 65 КК України встановлено, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди. Аналогічне положення міститься у ч. 1 ст. 475 КПК України.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України визнано щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

За встановлених в підготовчому судовому засіданні обставинах суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, повністю доведена, суд вважає, що узгоджена сторонами угоди міра покарання у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн. визначена в межах санкції статті обвинувачення та є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим та призначення узгодженого покарання відповідно до вимог ч. 1 ст. 475 КПК України.

Керуючись статтями 314, 374, 376, 468, 471, 473-476 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про примирення від 09.09.2025, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000190 від 28.08.2025 за ч. 2 ст. 125 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Миргородський міськрайонний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення:

обвинуваченим - виключно з підстав призначення судом покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

потерпілим - виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, нероз`яснення йому наслідків укладення угоди, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст. 474 КПК України;

прокурором - виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1