Справа № 456/5980/25
Провадження № 1-кп/456/233/2026
УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

08 січня 2026 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

в процесі розгляду у відкритому судовому засіданні кримінального провадження стосовно ОСОБА_3 , яка обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 ст. 309, частиною 2 ст.307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,-

встановив:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання прокурор покликається на те, що підставою застосування такого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 є те, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, обгрунтованість обвинувачення повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 08.10.2025 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 06.12.2025 з визначенням застави в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень. Надалі, запобіжний захід продовжено до 15.01.2026.

ОСОБА_3 під час досудового розслідування і під час судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень не визнала.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час судового розгляду встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_3 зможе переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни їх показів та вчинити інші кримінальні правопорушення. Зокрема, ОСОБА_3 раніше притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, а саме передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Є достатні підстави вважати, що у разі, якщо обвинувачена ОСОБА_3 залишиться на волі, остання зможе покинути м.Стрий та Львівську область в цілому, переховуватися у своїх знайомих та друзів, а також покинути територію України (жінкам не заборонений виїзд за межі України) з метою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки вона обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Крім цього, описане вище вказує на те, що обвинувачена ОСОБА_3 характеризує себе, як особа, що не має достатніх моральних цінностей, схильна для досягнення своїх злочинних цілей та залишаючись на волі може продовжувати займатися злочинною діяльністю, вчиняючи кримінальні правопорушення пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, на шлях виправлення не стала, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали роботі не хворіє.

За таких обставин, обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є доцільним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків на час судового розгляду вказаного кримінального провадження, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту є недоцільними, оскільки вона обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років позбавлення волі, не має стійких соціальних зв`язків, а тому застосування до неї запобіжних заходів у виді особистого зобов`язання та домашнього арешту є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Застосування запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки немає близьких родичів, які б взяли її на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, та не можуть забезпечити виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків.

А тому, застосування до обвинуваченої ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є найбільш доцільним та достатнім для забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, а саме запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 3 ст. 183 КПК України визначено, що суд при постановленій ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) обов`язків, передбачених Кодексом.

Обвинувачена не заперечила проти задоволення клопотання прокурора, однак просить суд зменшити розмір застави.

Захисник ОСОБА_5 підтримав позицію обвинуваченої та просить суд зменшити визначений їй розмір застави, про що подав письмове клопотання.

В обгрунтування клопотання захисник покликається на те, що ОСОБА_3 з моменту свого затримання, а саме 08 жовтня 2025 року знаходиться під вартою. Вважає, що на даний час відпала потреба у застосуванні саме такого високого розміру застави з огляду на наступне:

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, обвинувачена після затримання, жодним чином не перешкоджала встановленню істини у кримінальній справі, тому немає підстав вважати, що вона перешкоджатиме судовому розгляду в майбутньому у кримінальному провадженні.

На даний час обвинувачена бажає внести заставу, щоб долучитися до ЗСУ.

Ризиків, що обвинувачена може переховуватись від органів досудового розслідування, впливати на когось чи знищити речові докази, які мають істотне значення для вирішення кримінальної справи не існує, оскільки, речові докази вилучено, на даний час досудове слідство по справі закінчене.

Своєю поведінкою обвинувачена довела зменшення ризиків, відтак існують підстави для зміни запобіжного заходу, шляхом зменшення суми застави.

ОСОБА_3 на момент вчинення кримінальних правопорушень не була працевлаштована, проживала з малолітньою донькою.

Таким чином, застосування до ОСОБА_3 застави у розмірі 211 960 грн. не відповідає меті та підставам застосування запобіжного заходу.

Просить суд змінити запобіжний захід в частині визначення розміру застави та визначити обвинуваченій заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників судового провадження та зважаючи на обставини справи, суд доходить такого висновку.

Ухвалою слідчого судді Стрийського міськрайонного суду від 08.10.2025 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 днів до 06.12.2025 з визначенням застави в розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 17.11.2025 ОСОБА_3 продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою з можливістю внесення заставидо 15.01.2026 включно.

Відповідно до частини 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

У рішенні Конституційного Суду України від 23 листопада 2017 року №1-р/2017 суд зазначив, що під час судового провадження у суді першої інстанції (проведення підготовчого судового засідання та судового розгляду) прокурор як сторона обвинувачення має обов`язок підтримувати публічне обвинувачення у суді, доводити винуватість особи та необхідність продовження запобіжного заходу шляхом подання відповідних клопотань щодо цього продовження.

Згідно з приписами частини 3 ст. 199 КПК України підставою для продовження строку тримання під вартою є обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Крім зазначених норм КПК України, суд враховує вимоги пунктів 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якими обмеження прав особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Оцінюючи аргументам сторони обвинувачення, суд зазначає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та мотивовані.

Перевіряючи наявність, на даний час, обставин, які слугували підставою для обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, їх актуальність, а також доцільність продовження обвинуваченій строку цього запобіжного заходу, суд зауважує, що ці обставини не змінилися, вони залишаються актуальними і відсутні обґрунтовані підстави вважати, що обрання обвинуваченій більш м`якого запобіжного заходу зможе забезпечити її належну процесуальну поведінку.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також з огляду на те, що ризики, які слугували підставою для обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, передбачені у п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків; вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, на даний час не зменшилися та продовжують існувати, строк запобіжного заходу, обраного обвинуваченій, закінчується 15.01.2026, а розгляд справи відкладено на 05.02.2026, тому суд приходить до обґрунтованого висновку про необхідність продовження обвинуваченій строку тримання під вартою на шістдесят днів.

Водночас, беручи до уваги тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима за вчинення кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом психотропних речовин та на шлях виправлення не стала, суд вважає, що в задоволенні клопотання сторони захисту про зменшення розміру застави слід відмовити та визначити обвинуваченій, як альтернативу, розмір застави в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що з 01.01.2026 становить 232 960 гривень, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків.

Керуючись статтями 9, 177, 178, 182, 183, 194, 199, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання сторони захисту відмовити.

Клопотання прокурора задовольнити.

Обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят діб з 08.01.2026 до 08.03.2026 включно, з можливістю внесення застави 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 232 960 (двісті тридцять дві тисячі дев`ятсот шістдесят) гривень.

У разі внесення ОСОБА_3 застави, покласти на неї такі обов`язки:

- прибувати до суду за кожним викликом та вимогою;

- не відлучатися з населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзду і в`їзду в Україну.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом семи днів із дня її оголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору та скерувати начальнику Державної установи «Львівська установа виконання покарань (№19)» до відома та виконання.

Повний текст ухвали буде оголошено 08.01.2026 о 17.00 год.

Головуючий суддя ОСОБА_1