№ 207/1/26
№ 1-кс/207/10/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 січня 2026 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, номера обслуги 2 гранатометного взводу роти вогневої підтримки 2 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , незаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та, не одержавши відповідних дозволів (наказів) начальників (командирів), які за законодавством уповноважені надавати такі дозволи (накази), 17 січня 2023 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 з пунктом тимчасової дислокації поблизу АДРЕСА_1 , (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану), чим протизаконно припинив виконувати конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та проводив час на власний розсуд за адресою: АДРЕСА_2 , не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, ввірених йому за посадою, про своє місцезнаходження до органів військового чи цивільного управління не заявляв, та був відсутній на військовій службі до 01.01.2026, до моменту встановлення працівниками ВП № 2 Кам`янського РУП (на території Південного району міста Кам`янське), після чого злочин було припинено.

Тобто, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчиненому в умовах воєнного стану.

За даним фактом 27.11.2024 року було розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004543.

01.01.2026 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 затримано в порядку ст. 208 КПК України. Час фактичного затримання 01.01.2026 о 13.25 годині за адресою АДРЕСА_3 .

02 січня 2026 року, солдату ОСОБА_6 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні прокурор доводи клопотання не підтримав, оскільки тільки під час розгляду клопотання стороною захисту було надано документи на підтвердження обставин невинуватості підозрюваного. Просив відмовити та застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки воно є необґрунтованим та нічим не підтверджується.

Захисник заперечувала проти задоволення клопотання про застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки воно є передчасним та необґрунтованим, а навпаки, наявні докази на спростування підозри, підозрюваний має 3 групу інвалідності, був офіційно виключений з військової частини, наразі проходить лікування та також відсутні відомостей щодо перебування підозрюваного у розшуку.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

При розгляді клопотання слідчого, слідчий суддя зобов`язаний перевірити відповідність цього клопотання вимогам ч.1 ст.184 КПК України, яка передбачає, що клопотання про застосування запобіжного заходу повинно обов`язково містити обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з цим у поданому клопотанні слідчого не вказано наявність доказів того, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а сама по собі лише наявність підозри не є підставою для позбавлення свободи. У такому випадку повинно бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України".

Враховуючи викладене, той факт, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має позитивну характеристику за місцем мешкання, співпрацює з органами досудового розслідування, має соціальні зв`язки, 3 групу інвалідності, звільнений з військової служби за станом здоров`я, отже не є військовослужбовцем, надані медичні документи про стаціонарне лікування, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі й передбачені ст.178 КПК України, а також враховуючи, позицію прокурора та слідчого, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не може запобігти доведеним під час розгляду справи ризикам, слідчий суддя дійшов висновку, що підозрюваному необхідно обрати більш м`який запобіжний захід, а саме у вигляді особистого зобов`язання, що передбачено ст.179 КПК України.

Виходячи з викладеного, на підставі ст.ст.29, 55, 62, 63, 129 Конституції України, керуючись ст.ст.131, 132, 176-178, 182-184, 193, 194, 197, 199, 202, 205, 309, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого СВ ВП № 2 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - відмовити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладанням на нього строком до 27 березня 2026 року включно наступних обов`язків:

- прибувати по першому виклику до службової особи на визначений нею час;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, а саме: АДРЕСА_2 ;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ознайомити та вручити підозрюваному під розпис копію ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1