Номер провадження: 11-кп/813/1320/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретарів судового засідання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 у к/п №0000898 від 20.08.2022 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Арциз, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, без реєстрації та фактичного місця проживання на території України, раніше судимого,

- обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та йому призначено йому покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати з 20.08.2022.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 20.08.2022 до 30.03.2023 із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишено у виді тримання під вартою.

Скасований арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 від 23.08.2022.

Вирішено питання щодо долі речових доказів.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.04.2024, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_8 була залишена без задоволення а вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 щодо нього - без змін.

Згодом, постановою ІНФОРМАЦІЯ_4 у складі ВС від 15.01.2025 була скасована ухвала ІНФОРМАЦІЯ_3 від 09.04.2024, постановлена за результатами розгляду апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 від 30.03.2023 та призначено новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, 20.08.2022 о 14 год. ОСОБА_8 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, прибув до місця проживання своєї знайомої ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_1 із метою помсти, та заподіяння їй тілесних ушкоджень через відмову від спільного проживання з ним.

З метою реалізації свого наміру направленого на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_8 самовільно відкрив вхідні двері квартири АДРЕСА_2 , зламав їх внаслідок застосування фізичної сили. Знаходячись у приміщенні кімнати, ОСОБА_8 , реалізуючи свій намір направлений на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , яка в цей час знаходилась у кімнаті квартири, дістав, із кишені своїх штанів, кухонний ніж та, діючи умисно, протиправно, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій, та бажаючи настання їх протиправних наслідків, озброївся указаним ножом, раптово наблизився до ОСОБА_9 та, утримуючи в лівій руці кухонний ніж, умисно наніс їй один удар лезом ножа в життєву важливу частину тіла, заподіявши: колото-різану рану передньої черевної стінки праворуч, що проникає у черевну порожнину з пошкодженням правої долі печінки, згідно п.п. 2.1.3 «к» «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя. З указаними тілесними ушкодженнями ОСОБА_9 була доставлена до КНП « ІНФОРМАЦІЯ_5 » ОМР, де потерпілій ОСОБА_9 була надана невідкладна медична допомога, а ОСОБА_8 втік із місця вчинення злочину.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_8 вказує на те, що оскаржуваний вирок щодо нього є незаконним та необґрунтованим з таких підстав:

- в матеріалах справи відсутні докази його винуватості у вчиненому злочині оскільки пояснення свідків не відповідають дійсності;

- потерпіла ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження коли розбороняла його та ОСОБА_10 , який є шульгою та саме він наніс їй тілесні ушкодження;

- потерпіла ОСОБА_9 перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що фактично унеможливлювало проведення її допиту;

- слідчі експерименти проводились із порушеннями, а саме російською мовою, при цьому на понятих чинився психологічний тиск;

- досудове розслідування проводилось вкрай поверхнево, з порушеннями права на його захист, він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, відповідна експертиза не проводилася;

- свідок ОСОБА_11 не міг надавати об`єктивні пояснення, вони перебували у неприязних відносинах, окрім того він не був очевидцем злочину, так само як і не був очевидцем свідок ОСОБА_12 ,

- поза увагою суду залишилася медична довідка від 21.09.2022, відповідно до якої у нього були наявні тілесні ушкодження;

- на стадії досудового розслідування йому не надали можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження;

- з матеріалів справи зникли медичні документи, з яких вбачається, що він не міг нанести лівою рукою тілесні ушкодження потерпілій;

- згідно із висновку експертизи №935 від 29.09.2022 не виключено, що потові виділення з ручки ножа належать йому, в той же час, він проживав разом із потерпілою в її квартирі, відтак, користувався всіма речами у побуті;

- зміст журналів судового засідання суду 1-ої інстанції є неповними, містять неправдиві пояснення потерпілої та не містить відображення клопотання сторони захисту про долучення медичної довідки у судовому засіданні;

На підставі викладеного, обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок ІНФОРМАЦІЯ_1 відносно нього скасувати та виправдати його за пред`явленим обвинуваченням.

У судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_8 підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_7 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржуваний вирок без змін. При цьому апеляційним судом встановлено, що потерпіла ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26.10.2024, тому її участь в апеляційному провадженні забезпечити не надалося можливим (т. 9, а.с. 12).

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позицію учасників апеляційного провадження, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та ретельно дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції зазначених вище вимог кримінального процесуального закону частково дотримався з огляду на таке.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного вироку, допитаний у судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину не визнав та пояснив, що він 20.08.2022 приблизно о 14 год. за адресою: АДРЕСА_1 прийшов до потерпілої ОСОБА_9 , двері від цієї квартири він відкривав своїм ключем, та не ламав їх. Коли він зайшов до квартири, побачив потерпілу ОСОБА_9 , яка була в нетверезому стані, та одягнута в одну футболку, та із нею був свідок ОСОБА_10 , який був голий, та обмотаний банним рушником. Потерпіла ОСОБА_9 , та свідок ОСОБА_10 сиділи, та розпивали алкогольний напій - коньяк. Після чого він запитав у ОСОБА_10 : «Ти знову її споюєш? Їй пити не можна, в неї хвора печінка», та почалась словесна суперечка, та ОСОБА_10 накинувся на нього, та він із ним почали битися. Потерпіла ОСОБА_9 сиділа на дивані, та вході цієї бійки ОСОБА_10 взяв із кухні ніж, тримаючи його у лівій руці, кинувся на нього, та наніс йому декілька ударів рукояткою ножа по голові, після чого у нього вся голова була в крові. В цей час потерпіла ОСОБА_9 вскочила, та стала між ним, та ОСОБА_10 , стоячи спиною до нього, а до ОСОБА_10 лицем, та відштовхувала його від нього, після чого ця потерпіла похитнулась, та натрапила на ніж, який був в лівій руці у ОСОБА_10 . Після чого він вихопив цей ніж, та викинув його на балкон, та підійшов до фіранки, та витер свою голову від крові із голови. Далі потерпіла ОСОБА_9 запитала у нього: « ОСОБА_13 подивись, що там в мене таке?», та піднявши її футболку він побачив із правої сторони у неї поріз, та кров на самій футболці, потерпіла відразу попросила його обробити її рану, та викликати швидку допомогу. Після чого він сказав ОСОБА_10 , щоб той викликав швидку медичну допомогу, але він не знав адреси, продиктувавши йому адресу, потерпіла ОСОБА_9 сказала, що: « ОСОБА_13 швидку допомогу викликати не треба, так як якщо приїде швидка, то потім приїде і поліція!!!», але він настояв сказавши: «Не дай Бог там в тебе крововилив!!», та попросив ОСОБА_10 викликати їй швидку медичну допомогу, який почав телефонувати до швидкої. Після чого, він пішов відчиняти вхідні двері, щоб зустріти працівників швидкої допомоги, яка приїхала разом із працівниками поліції та, стоячи біля під`їзду, він і був затриманий працівниками поліції. Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що він участі у досудовому розслідуванні не приймав, так як у нього не було окулярів, без яких він нічого не бачить, тому він не розумів, що відносно нього складають, та що підписують, йому не зрозуміло чому працівники поліції не сфотографували вхідні двері до квартири, фіранку на якій була його кров, та не провели експертизи крові із неї, та кому вона належить, так само і експертизу футболки. Під час проведення слідчого експерименту були присутні донька потерпілої ОСОБА_14 , та її зять, які застосовували до ОСОБА_10 фізичний та психологічний вплив, який боявся надавати якісь пояснення. Крім того, ОСОБА_10 , надаючи покази в суді, тримав газету в лівій руці, та бив себе нею по правій, що говорить про інстинкт звички, яку не можливо обдурити. Також обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що із свідком ОСОБА_15 у нього неприязні стосунки, та у нього є мотив його оговорити. Свідка ОСОБА_12 він взагалі бачить вперше. Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що ніхто не бачив, як він вдарив потерпілу ножом, та він взагалі не міг нанести удар ножом зазначеній потерпілій лівою рукою, так як у нього колись на лівій руці була операція, та були перерізані нерви, знайдений ніж він також не знає кому належить, та бачив його вперше. Крім того, слідством не було проведено експертизу відтисків пальців на цьому ножі, та кому вони належать, проведена експертиза відносно потерпілої ОСОБА_9 у нього також викликає сумніви, так як зазначена потерпіла у лікарні не лежала, та відразу покинула лікарню. Також у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 пояснив, що в той день він алкогольних напоїв не вживав, та не перебував 20.08.2022 о 14 год. на фонтані, ніяку футболку він не прав, та у матеріалах кримінального провадження немає жодного доказу його вини у вчиненні указаного кримінального правопорушення, та зазначене обвинувачення повністю сфабриковане.

При цьому, мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, суд 1-ої інстанції послався у вироку на досліджені ним докази, а саме на:

- показання допитаної потерпілої ОСОБА_9 , яка пояснила, що обвинувачений завжди називав себе, та представлявся як ОСОБА_16 , та вона лише у судовому засіданні дізналась про те, що його прізвище ОСОБА_8 . Також пояснила про те, що ОСОБА_8 постійно переслідував її, періодично приходив та, виламував вхідні двері до її квартири, після чого завжди викликалась поліція, та ОСОБА_8 постійно попереджували її діти, та вона, щоб він більше цього не робив. 20.08.2022 вона, та її знайомий ОСОБА_17 прийшли додому за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_17 почав голитись, стук у вхідні двері вони не чули, та тільки почули, як виламуються вхідні двері до квартири, після чого вона підійшла до вхідних дверей, та побачила, як ОСОБА_8 виламав вхідні двері, та зайшов до квартири, вона побачила у ОСОБА_8 в руці кухонний ніж із рукояткою білого кольору, почала кричати, та подумала, що він захоче забігти на кухню для того, щоб вдарити, та зарізати ОСОБА_17 із-за ревнощів, але у них із ОСОБА_17 ніяких стосунків не було. Після чого вона підійшла поближче до обвинуваченого, а потім почала робити кроки назад, а ОСОБА_8 крок вперед до неї, та відразу вдарив її один раз ножом в область печінки із правого боку, викрикнувши: «Ваган я її вбив, викликай швидку допомогу!!!», та після завданого удару ножом вона присіла на диван, а ОСОБА_8 втік, та у квартирі залишився тільки ОСОБА_17 , який викликав їй швидку медичну допомогу. Коли ОСОБА_8 наніс їй удар ножом це було в кімнаті, та інших осіб крім нього не було. Ці події відбувались 20.08.2022 приблизно о 13-14 год. та вона чітко пам`ятає момент удару, та може підтвердити, що саме ОСОБА_8 наніс їй тілесне ушкодження ножом у праву область тулуба, а саме печінки, так як на той момент вона не перебувала у стані наркотичного сп`яніння, та вжила в той день не більше 100 грам коньяку, та добре пам`ятає ці події. Якою рукою правою або лівою ОСОБА_8 наніс їй удар ножом вона не пам`ятає, та указаний ніж ОСОБА_8 витер об фіранку, та викинув в альтфатер. Із обвинуваченим ОСОБА_8 вона протягом року проживала разом, але приблизно за 3 місяці до цих подій вони разом не мешкали, так як він зловживав алкогольними напоями, та вона його вигнала із квартири, та попросила більше не приходити до квартири. Також потерпіла ОСОБА_9 пояснила про те, що в той день їй була надана швидка медична допомога у лікарні, а саме їй поставили укол, та зашили рану, вона ночувала вдома, та на наступний день, так як в неї почалось ускладнення, її відвезли на ОСОБА_18 в лікарню та зробили їй операцію. Після чого вона перебувала на стаціонарному лікуванні приблизно7 днів, та ще приблизно 5 днів їй обробляли рану, та знімали шви. ОСОБА_8 матеріальну шкоду їй не відшкодував, та вона витратила тільки на лікарські препарати приблизно 10 000 грн. Також потерпіла ОСОБА_9 у судовому засіданні стверджувала про те, що свідок ОСОБА_10 не наносив їй удар ножом;

- показання свідка ОСОБА_10 , який пояснив про те, що 20.08.2022 приблизно о 15 год. він попросився до потерпілої ОСОБА_9 прийти додому поголитися. Після чого, прийшовши додому за адресою: АДРЕСА_1 , він почав голитися у ванній кімнаті. Після чого до ванної кімнати із ножом зайшов обвинувачений ОСОБА_8 , яким чином він потрапив до квартири він не бачив. Після чого він попросив ОСОБА_8 вийти із ванної кімнати, та почекати його в кімнаті, але почувши крики потерпілої ОСОБА_9 він, вийшовши із ванної кімнати та, пройшовши через кухню, взявши при цьому кухонний ніж, та зайшовши в кімнату, побачив, як на дивані лежала потерпіла ОСОБА_9 із ножовим пораненням, яка трималась за праву частину тіла, її футболка була в крові, та потерпіла стікала кров`ю, а у ОСОБА_8 були руки в крові. Після чого обвинувачений ОСОБА_8 сказав: «Напевно я її вбив!!!», та попросив його викликати швидку медичну допомогу, та вийшов із квартири, а він приклав до її правої частини тіла рушник, та викликав швидку медичну допомогу, яка приїхавши надала медичну допомогу, та поклала цю потерпілу на ноші. Окрім того, свідок ОСОБА_10 пояснив, що він із потерпілою ОСОБА_9 разом не проживав, та в них були дружні відносини, та в той день він випив максимум 100 грам коньяку. Також свідок ОСОБА_10 у судовому засіданні пояснив про те, що він раніше був знайомий із ОСОБА_8 , та йому відомо, що він обома руками користувався, та хвороб, або травм рук він у нього не бачив;

- показання свідка ОСОБА_15 , який пояснив про те, що у серпні 2022 приблизно о 15 год. він зайшов до квартири своєї сусідки ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 , де він побачив працівників поліції, які складали протоколи, та повідомили йому, що колишній співмешканець потерпілої ОСОБА_8 увірвався до її квартири, та за допомогою ножа наніс їй ножове поранення. Також свідок ОСОБА_15 пояснив про те, що він був понятим, та підписував усі складені працівниками поліції протоколи, текст яких він прочитував, та ці протоколи відповідають дійсності. Окрім того, ОСОБА_15 пояснив про те, що працівники поліції запитали у нього чи відомо йому місце знаходження ОСОБА_13 , та сказали йому, що цей чоловік є потенційним нападником на потерпілу, та він неодноразово вже вчиняв відносно неї фізичне насилля. У обвинуваченого ОСОБА_8 ніяких проблем із руками не було, обидві руки у нього достатньо добре працювали, та проблем із руками він в указаного обвинуваченого ніколи не бачив. Із літа 2021 до початку літа 2022 обвинувачений ОСОБА_8 проживав разом із потерпілою, та неодноразово на протязі 2,5 неділь приходив під вікна будинку та голосно кричав, та погрожував, вимагаючи, щоб вона впустила його до квартири. Також свідок ОСОБА_15 пояснив про те, що він неодноразово мінімум 2 рази був свідком того, як цей обвинувачений із ознаками алкогольного сп`яніння вчиняв відносно потерпілої ОСОБА_9 фізичне насильство, та душив її, та йому прийшлось втрутитись, а весною того ж року цей обвинувачений схопивши кухонний ніж, вибивав йому також двері до вхідної квартири, коли він вкладав матір спати, але заяву до поліції він не написав;

- протокол огляду місця події від 20.08.2022, згідно до якого за адресою: м. Одеса, сквер імені О.С. Пушкіна, що розміщений навпроти головного входу до залізничного вокзалу м. Одеси було виявлено та вилучено чоловічу сорочку чорного кольору, та футболку сірого кольору, які було поміщено до конверту, опечатано та підписано слідчим, та понятими (т. 2, а.с.22-27).

- протокол огляду місця події від 20.08.2022, відповідно до якого на ділянці, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , а саме в зеленій зоні поруч від буд. №19, серед кущів, було виявлено та вилучено кухонний ніж біло-рожевого кольору довжиною ножа 12 см., та довжиною ножа леза приблизно 10 см., який було вилучено та поміщено в спеціальну коробку коричневого кольору, яку була опечатана та підписана слідчим, та понятими (т. 2, а.с.28-34).

- довідку ІНФОРМАЦІЯ_7 №13532 від 20.08.2022, відповідно до якої пацієнт ОСОБА_9 зверталась до відділення екстреної допомоги 20.08.2022 року з 14 год. 45 хв. по 14 год. 55 хв., із діагнозом проникаюча колото-різане поранення черевної порожнини, внутриперервна кровотеча, та від оперативного лікування вона відмовилась. (т. 2 а.с. 35).

- висновок судово-медичної експертизи за №1176 від 21.09.2022, відповідно до якого на підставі даних судово-медичної експертизи громадянки ОСОБА_9 , 1975 р.н., та даних медичної документації на неї ж, зроблено наступні підсумки:

У громадянки ОСОБА_9 виявлене наступне тілесне ушкодження: колото-різана рана передньої черевної стінки праворуч, що проникає у черевну порожнину з пошкодження правої долі печінки. Зазначене ушкодження утворилося від дії колючо-ріжучого предмету (предметів), яким міг бути клинок ножа, та свідчить про не менш ніж одну (в ділянку передньої черевної стінки справа) травмуючої дії колюче-ріжучого предмета (предметів).

Дане ушкодження утворилося незадовго до звернення громадянки ОСОБА_9 у спеціалізований лікувальний заклад (КИП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ОМР), і таким чином, могло бути заподіяне у строк вказаний у постанові про призначення експертизи - 20.08.2022.

Колото-різана рана передньої черевної стінки, що проникає у черевну порожнину, згідно із п.2.1.3 «к» Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Локалізація ушкоджень доступна для дії як власної, так і сторонньої руки. Проте дані ушкодження нехарактерні для само спричинення.

Утворення зазначеного тілесного ушкодження в результаті одноразового падіння на площину з вертикального або близького до такого положення виключається.

- висновок судово-медичної експертизи за №935 від 29.09.2022, відповідно до якої кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О із ізогемаглютивними анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВО. На ручці кухонного ножа, вилученого 20.08.2022 за адресою: АДРЕСА_3 у зеленій зоні поблизу вищевказаного будинку, знайдені потові виділення, при встановлені групової належності яких виявлений антиген Н, властивий як основний, групі крові О з ізогемаглютивними анти-А і анти-В за системою АВО, що не виключає їх походження від підозрюваного ОСОБА_8

- висновок судово-медичної експертизи №368 від 30.09.2022 відповідно до якої на передній поверхні правої поли, на планці, розташоване пошкодження, яке представляє собою г-подібний розрив петлі 4-го ґудзика, який утворився в результаті чрезмірного перерозтягнення. На правій полі сорочки, в її середній третині, на передній і задній поверхнях обох рукавів, а також на спинці сорочки, в її середній та верхнійтретинах, розташовані нашарування коричнюватої речовини, яка в результаті кольороподілу має білувато-сіруватий відтінок, що представлені ділянка мипросочення матеріалу даною речовиною від зовнішні всередину та групами помарок, які утворились в результаті динамічного контактування поверхонь сорочки з даною речовиною. Встановити приналежність даної речовини можливо після судово-імунологічного дослідження. Інших пошкоджень та нашарувань на сорочці не виявлено. Пошкоджень та сторонніх нашарувань на поло не виявлено.

- висновок судово-медичної експертизи №315 від 30.09.2022, згідно до якої на клинку наданого на дослідження ножа в об`єктах №№1ц, 2ц кров не знайдена. В тампонах змивах з рукоятки вищевказаного ножа (об`єкти №№ 1,2) в об`єкті №1 знайдено дев`ять, а в об`єкті №2 дванадцять ядровмісних клітин.

- висновок судово-медичної експертизи №933 від 20.09.2022, згідно до якої кров підозрюваного ОСОБА_8 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А, та анти-В за ізосерологічною системою АВО.

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2022, відповідно до якого, потерпіла ОСОБА_9 в присутності 2 понятих впізнала особу зображену на фото №1 (зліва направо) як таку, що 20.08.2022 приблизно о 14 год. за адресою: АДРЕСА_3 , нанесла їй проникаюче ножове поранення. Згідно довідки до протоколу впізнання особи за фотознімками, відповідно до якої, на фотознімку №1 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т. 2 а.с.36-39);

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.2022 із використанням відеокамери, у присутності потерпілої ОСОБА_9 , за участю понятих, згідно до якого ОСОБА_8 нічого не пояснюючи дістав ніж, та на відстані 0,5 метра від потерпілої наносить їй сильний удар в область тулуба, та відеозаписом у матеріалах кримінального провадження, з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 приблизно о 14 год. за адресою: АДРЕСА_1 (протокол т.№2 а.с.40-50).

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 03.09.2022, згідно до якого свідок ОСОБА_10 в присутності понятих впізнав особу зображену на фото №3 (зліва направо) як таку, що 20.08.2022 приблизно о 14 год. за адресою: АДРЕСА_3 , наніс проникаюче ножове поранення ОСОБА_9 , та згідно до довідки до протоколу впізнання особи за фотознімками особа, яка знаходилась на фотознімку №3 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.№2, а.с.51-54).

- протокол проведення слідчого експерименту від 03.09.2022 у присутності потерпілої ОСОБА_9 , за участю свідка ОСОБА_10 , та у присутності понятих з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 приблизно о 14 год. за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок чого ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти наніс ножове поранення ОСОБА_9 в область тулуба, та доданою фототаблицею (т.№2, а.с.55-61), та відеозаписом у матеріалах кримінального провадження.

- протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння КНП « ІНФОРМАЦІЯ_9 » №001015 від 21.08.2022, згідно до якого ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відмовився від проходження огляду у повному обсязі у присутності двох свідків;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2022, згідно до якого було встановлено наявність відеофайлів із записом із камер програми «Безпечне місто Одеса» за період часу 13 год. по 16:30 20.08.2022,

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді, суду від 20.09.2022, згідно до якого було проведено тимчасовий доступ до документів КУ(«Центр-077») вході якого було вилучено документи та інформацію вказану в результативній частині ухвали суду.

- протокол огляду від 21.09.2022, а саме флеш-носія об`ємом 128 ГБ в корпусі чорного кольору, згідно до якого на відеозаписі у зафіксований на відеозаписі час «20-08-2022 16:17:06» зафіксовано як із дальньої частини фонтану наблизилась особа чоловічої статі (в ході досудового розслідування дану особу встановлено як ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ). Дана особа наблизилась до фонтану сідає на частину фонтану та розпочинає прати одяг. Після чого в проміжок часу, а саме «20.08.2022, 16:21:07» до вище указаної особи, що на той час продовжує прати одяг підходить особа чоловічої статі (що в ході досудового розслідування встановлена як оперативний працівник ОСОБА_12 ), який в ході перемови просить ОСОБА_8 припинити прати одяг, який може мати відношення до вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому оперативним працівником було викликано слідчо-оперативну групу для фіксації факту;

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.09.2022, а саме медичної документації в КНП « ІНФОРМАЦІЯ_10 » на ім`я ОСОБА_9 , згідно до якого встановлено, що наявна довідка на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , та копія журналу обліку прийому хворих у стаціонар, та відмову у госпіталізації від 20.08.2022 на 2 арк.

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 12.09.2022, а саме довідки від 06.09.2022 №2661 на ім`я ОСОБА_9 , та копії журналу обліку прийому хворих у стаціонар та відмова у госпіталізації від 20.08.2022 із відміткою про доставлення та відмову від госпіталізації на ім`я ОСОБА_9 на 3 арк.,

- медичну довідку медичного директора КНП « ІНФОРМАЦІЯ_12 » ОМР за №2661 від 06.09.2022, та ксерокопію журналу форми №001/о на 3 арк. в 1 примірнику, згідно до якої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 доставлена ШМД в відділення екстреної медичної допомоги 20.08.2022 в 14 год. 45 хв. Запис в журналі обліку прийому хворих у стаціонар та відмову у госпіталізації №13532. Оглянута черговим хірургом. Діагноз: проникаюче ножове поранення живота, від госпіталізації відмовилась.

- медичну картку №11390 від 21.08.2022 амбулаторного хворого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , в прошитому та пронумерованому стані на 20 арк.,

- протоколом огляду предмету від 22.09.2022, згідно до якого при огляді медичної документації, а саме копії медичної картки стаціонарного хворого №11390 від 21.08.2022 на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , в прошитому та пронумерованому стані на 20 арк. встановлено: дата госпіталізації 21.08.2022 о 10 год. 30 хв.. Прізвище ім`я по батькові хворого ОСОБА_9 , дата народження ІНФОРМАЦІЯ_13 . Ким направлений хворий: швидка медична допомога. Діагноз при госпіталізації: травма печінки або жовчного міхура. Дата виписки: 25.08.2022 о 16 годині.

- протокол отримання зразків для експертизи від 31.08.2022, згідно якого підозрюваний ОСОБА_8 відмовився від відібрання біологічних зразків, та відмовився від підписання протоколу за участю понятих та при відеофіксації на відеокамеру із подальшим збереженням відеозапису на диск формату CD.

- протокол отримання зразків для експертизи від 09.09.2022, згідно якого у підозрюваного ОСОБА_8 , 01.05.1967, було відібрано зразок з пальця проколом пальця руки стерильним ланцетом у кількості 1 штука, та поміщено у стерильну пробірку, а також відібрано зразок слини в стерильну пробірку у кількості 2 мл.,

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 12.09.2022, згідно якого встановлено наявність карток виїзду швидкої медичної допомоги №506, 617, 874, 930 від 30.08.2022 року, та картки виїзду швидкої медичної допомоги №286, 407 від 21.08.2022 на ім`я ОСОБА_9 на 6 арк. Картка виклику швидкої медичної допомоги №617, 407, 286, 930, 874, 506 від 20.08.2022 21.08.2022 року на ім`я ОСОБА_9 на 6 арк.

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 12.09.2022, а саме: картки виїзду швидкої медичної допомоги від 20.08.2022 - 21.08.2022 на ім`я ОСОБА_9 №506, 617, 874, 930 на 6 арк., картки виклику швидкої медичної допомоги від 20.08.2022 21.08.2022 №617, 407, 286, 930, 874, 506 на ім`я ОСОБА_9 на 6 арк.

- протокол тимчасового доступу до речей і документів від 20.09.2022, згідно якого встановлено наявність в ІНФОРМАЦІЯ_14 копії облікової картки на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 10 аркушах в 1 екземплярі.

- опис речей і документів, які були вилучені на підставі ухвали слідчого судді від 20.09.2022, а саме копії облікової картки на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 10 аркушах в 1 екземплярі.

- медичною довідкою КНП « ІНФОРМАЦІЯ_15 » за №223 від 07.09.2022, згідно до якої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку із 28.07.2010 з приводу ППР внаслідок вживання алкоголю із шкідливими наслідками.

Вищенаведені докази, на переконання апеляційного суду, узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам зазначеного кримінального провадження.

Надавши об`єктивну правову оцінку дослідженим доказам, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 121 КК України за кваліфікуючими ознаками умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Логічний аналіз ч. 1 ст. 94 КПК України дає підстави дійти висновку про те, що оцінка доказів судом здійснюється за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, при цьому, сукупність зібраних доказів оцінюється з точки зору достатності та взаємозв`язку, необхідних для прийняття відповідного процесуального, в даному випадку, судового рішення.

Внутрішнє переконання це такий стан свідомості суб`єкта оцінки, коли він вважає, що зібрані й перевірені у справі докази є достатніми для вирішення питання щодо наявності чи відсутності обставин, які входять до предмета доказування, або інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і впевнений у правильності свого висновку та готовий до практичних дій у відповідності з отриманими знаннями. Закон вимагає, щоб внутрішнє переконання було обґрунтованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У справі «Кобець проти України» ЄСПЛ повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Система зібраних в кримінальному провадженні доказів повинна давати можливість зробити однозначний висновок як за кожним елементом предмета доказування, так і у справі загалом та усунути будь-які сумніви. Всі сумніви у справі підлягають об`єктивному вивченню, а якщо вичерпано можливості їх усунути, повинні тлумачитися та розв`язуватися на користь обвинуваченого.

Перевіряючи аргументи обвинуваченого з приводу неможливості використання в якості доказу даних протоколів слідчих експериментів, проведеного під час досудового розслідування, через те, що вони проводились російською мовою, при цьому на понятих чинився психологічний тиск, колегія суддів приходить до таких висновків.

За правилами ст. 240 КПК України з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань.

Відповідно до частини другої цієї норми під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Згідно із ч. 1 ст. 107 КПК рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим.

Зі змісту протоколу слідчого експерименту від 03.09.2022 із використанням відеокамери, у присутності потерпілої ОСОБА_9 , за участю понятих з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 року приблизно о 14 год. за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що ОСОБА_8 нічого не пояснюючи дістав ніж, та на відстані 0,5 метра від потерпілої наносить їй сильний удар в область тулуба (протокол т.№2 а.с.40-50).

При цьому, зі змісту протоколу слідчого експерименту від 03.09.2022 у присутності потерпілої ОСОБА_9 , за участю свідка ОСОБА_10 та у присутності понятих з метою перевірки і уточнення відомостей, а саме події, яка мала місце 20.08.2022 приблизно о 14 годині за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння, з метою помсти наніс ножове поранення ОСОБА_9 в область тулуба (т. 2, а.с.55-61),

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, хід слідчих експериментів було зафіксовано на відеокамеру та записано на диск, який долучений до протоколу. Вказані слідчі дії були проведені за участю понятих, тобто з додержанням вимог закону.

При цьому жодних зауважень щодо правильності фіксації слідчим проведення цієї слідчої дії у протоколі від учасників не надходило, що підтверджується відповідним записом та підписами учасників у ньому. Проведення слідчої дії російською мовою може вказувати про порушення проведення цієї слідчої дії, однак, воно не є істотним, адже його учасники вочевидь розуміли та російську мову.

Апеляційний суд критично оцінює аргументи обвинуваченого з приводу того, що потерпіла перебувала у стані алкогольного сп`яніння, що фактично унеможливлювало проведення її допиту, оскільки вона, будучи допитаною у судовому засіданні пояснила, що кількість вжитих алкогольних напоїв не перешкоджала їй детально пам`ятати події, які мали місце 20.08.2022 та надати суду відповідні пояснення.

Перевіряючи доводи ОСОБА_8 з приводу того, що свідок ОСОБА_11 не міг надавати об`єктивні пояснення, вони перебували у неприязних відносинах, окрім того він не був очевидцем злочину, так само як і не був очевидцем свідок ОСОБА_12 , апеляційний суд не вбачає підстав для сумнівів у поясненнях свідків, оскільки вони були попереджені про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень.

Та обставина, що зазначені свідки не були очевидцями події злочину не свідчить про те, що вони не мають відношення до обставин зазначеного кримінального провадження.

На підставі логічного тлумачення ч. 1 ст. 85 КПК України вбачається, що докази в кримінальному провадженні стосовно факту вчинення кримінального правопорушення конкретною особою поділяють на прямі та непрямі.

Підставою для поділу доказів на прямі та непрямі (побічні) є характер їх відношення до обставин, які підлягають доказуванню.

Так, прямим є доказ, який прямо та безпосередньо встановлює наявність чи відсутність обставин, що доказується.

Непрямим (побічним) є доказ, який спочатку обґрунтовує наявність чи відсутність проміжного (доказового) факту, а через нього наявність чи відсутність шуканої обставини предмета доказування. Непрямі докази вказують на окремі факти, на основі логічного аналізу сукупності яких встановлюються окремі елементи складу кримінального правопорушення та інші обставини предмета доказування.

Враховуючи вищезазначене, норми чинного КПК України не містять заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Як засвідчує усталена судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Що стосується аргументів обвинуваченого з приводу того, він не перебував у стані алкогольного сп`яніння та відповідна експертиза не проводилася, колегія суддів зауважує наступне.

Як вбачається із протоколу медичного огляду для встановленням факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №001015 від 21.08.2022 ОСОБА_8 відмовився від проходження зазначеного огляду.

Разом з тим, факт перебування ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується даними слідчого експерименту, проведеного за участі потерпілої ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_10 , та показаннями зазначених осіб наданих в судовому засіданні.

Водночас, норми діючого кримінального процесуального законодавства не передбачають, необхідності доведення факту перебування особи у стані алкогольного сп`яніння якимось певним видом доказів. Зазначені обставини підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень ст.ст. 84, 92, 94 КПК України.

Зазначена позиція колегії суддів узгоджується з правовою позицією суду касаційної інстанції, яка містяться у постанові Другої судової палати ККС ВС від 11.02.2020 по справі № 643/20474/15-к.

Відтак, з огляду на відмову обвинуваченого від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, посилання ОСОБА_8 на те, що факт перебування його у стані алкогольного сп`яніння повинен підтверджуватися виключно на підставі висновків відповідного експерта, або іншими документами, які матеріали кримінального провадження не містять, не ґрунтуються на положеннях процесуального закону.

Колегія суддів критично оцінює аргументи обвинуваченого з приводу того, що поза увагою суду залишилася медична довідка від 21.09.2022, відповідно до якої у нього були наявні тілесні ушкодження, оскільки судом була надана оцінка зазначеній довідці, з якою погоджується також апеляційний суд, оскільки в ній зазначено, що скарг на стан здоров`я він не висловлював.

Стороною захисту була надана апеляційному суду медична довідка від 15.07.2025, з якої вбачається, що 28.10.2022 від ОСОБА_8 надходили скарги на зниження функції лівої руки та було встановлено, що він у 1993 році переніс ножове поранення лівої верхньої кінцівки, після чого знизилася її функція. Відтак, йому було діагностовано посттравматичну згинальну контрактуру пальців лівої кисті та була рекомендована консультація невропатолога.

Водночас, з огляду на те, що зазначені медичні документи та документи, які містяться у матеріалах справи не містять інформації з приводу того, що ліва рука ОСОБА_8 не функціонувала, у сукупності із показаннями свідка ОСОБА_15 , відповідно до яких у ОСОБА_8 ніяких проблем із руками не було, обидві руки у нього достатньо добре працювали, та проблем із руками він в указаного обвинуваченого ніколи не бачив, колегія суддів приходить до висновку про те, що зазначені вище доводи обвинуваченого безумовно не спростовують його винуватість у вчиненні інкримінованого злочину. Наявність у обвинуваченого саден також не свідчить безумовно про відсутність в його діях складу інкримінованого злочину.

Що стосується доводів обвинуваченого з приводу того, що на стадії досудового розслідування йому не надали можливості ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, апеляційним судом на підставі аналізу матеріалів справи встановлено, що після початку судового розгляду та допиту учасників, обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. Однак, у судовому засіданні 13.03.2023 відкликав заяву про ознайомлення (т. 1, а.п. 123). Більш того, апеляційним судом під час апеляційного провадження були надані ОСОБА_8 матеріали справи для ознайомлення.

Апеляційний суд вважає голослівними твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього фізичного насилля та психологічного тиску з боку працівників поліції під час проведення з ним слідчих дій по зазначеному кримінальному провадженні з наступних підстав.

На виконання вказівок суду касаційної інстанції, викладених в постанові колегії суддів ККС у складі ВС від 15.01.2025, ухвалою ухвали ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.03.2025 було доручено ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення та провести досудове розслідування тверджень обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього насильства з боку працівників поліції під час проведення з ним слідчих дій.

Водночас, постановою ст. слідчого в ОВС 2 СВ (із дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м.Миколаєві ОСОБА_20 від 08.09.2025 було закрито к/п №0001402 від 19.03.2025, розпочате на підставі ухвали ІНФОРМАЦІЯ_3 від 10.03.2025 з метою перевірки доводів обвинуваченого ОСОБА_8 про застосування до нього насильства у зв`язку із відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України. Зазначена постанова слідчого ДБР обвинуваченим ОСОБА_8 в порядку ст.ст. 303, 304 КПК України оскаржена не була.

Окрім того, вказаною постановою суду касаційної інстанції визначено, що під час нового розгляду суду апеляційної інстанції слід дослідити та перевірити інформацію, надану свідком ОСОБА_21 про надання ним неправдивих показань під час допитів по вказаному кримінальному провадженні.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, головуючим суддею суду касаційної інстанції було скеровано заяву свідка ОСОБА_10 до ІНФОРМАЦІЯ_16 для перевірки в порядку ст. 214 КПК України.

З метою перевірки зазначених свідком ОСОБА_10 відомостей у його заяві з приводу того, що він обмовив обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки слідча ОСОБА_22 , будучи обізнаною що він перебуває у розшуку вилучила його паспорт, залякувати та шантажувати для того, щоб він обмовив ОСОБА_8 ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 30.04.2025 було доручено органу досудового розслідування, а саме ІНФОРМАЦІЯ_17 встановити місцезнаходження свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , остання відома адреса: АДРЕСА_1 , з метою його доставки до ІНФОРМАЦІЯ_3 у судове засідання.

У подальшому, апеляційному суду було надано інформацію про те, що ОСОБА_10 виїхав за межі України, що підтверджується даними обліків ІНФОРМАЦІЯ_19 (т. 9, а.с. 14).

Окрім того, на адресу апеляційного суду надійшла постанова дізнавача ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_23 про закриття к/п №0000251 від 29.04.2025 відкритого на підставі вищезазначеної заяви свідка ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 384 КК України, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Зі змісту постанови дізнавача вбачається, що пояснення, які надавав ОСОБА_24 у судовому засіданні суду 1-ої інстанції були послідовними, до нього не застосовувався примус, водночас, він був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправдивих свідчень. Відтак, на думку органу досудового розслідування адресований ним лист до Верхового Суду був направлений виключно з метою створення штучного алібі для обвинуваченого ОСОБА_8 ..

Враховуючи, що свідок ОСОБА_25 перебуває за межами України та місце його знаходження на теперішній час невідоме, а потерпіла ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла, апеляційний суд позбавлений можливості їх допитати з метою безпосереднього з`ясування обставин злочину та уточнення їх показань.

Водночас, доказування ґрунтується на аналізі сукупності всіх доказів, які вказують на характер дій обвинуваченого, спосіб вчинення суспільно небезпечного діяння, обстановку, в якій діяла відповідна особа тощо, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) винуватості особи.

На переконання колегії суддів, у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_8 цей стандарт доведення винуватості цілком дотримано, адже за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що були дослідженні судом 1-ої інстанції, можливо дійти висновку про те, що встановлена під час судового розгляду сукупність обставин, виключає інше розуміння пояснення події, яка була предметом судового розгляду, крім того, що злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України вчинений саме обвинуваченим ОСОБА_8 ..

З огляду на викладені обставини, апеляційний суд критично оцінює доводи обвинуваченого з приводу того, що матеріали справи не містять доказів його вини та досудове розслідування проводилося поверхнево.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали безумовною підставою для скасування чи зміни оскарженого вироку в ході апеляційного розгляду не встановлено.

Що стосується призначеного обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до приписів ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

Суд при призначенні покарання на основі всебічного, повного та неупередженого врахування обставин кримінального провадження в їх сукупності визначає тяжкість конкретного кримінального правопорушення, враховуючи його характер, цінність суспільних відносин, на які вчинено посягання, тяжкість наслідків, спосіб посягання, форму і ступінь вини, мотивацію кримінального правопорушення, наявність або відсутність кваліфікуючих ознак тощо.

Покарання повинно бути справедливим балансом з однієї сторони між необхідністю застосування заходів примусу внаслідок вчиненого кримінального правопорушення і усвідомлення винною особою необхідності її понести, а з іншої сторони такі заходи примусу мають бути достатніми для перевиховання особи і попередження нових злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 судом 1-ої інстанції було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину та відомості про особу обвинуваченого.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом першої інстанції встановлено не було.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом визначено рецидив та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Водночас на переконання апеляційного суду покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

У постанові ІНФОРМАЦІЯ_20 від 02.11.2021 у справі №643/13256/17 зазначено, що поняття судової дискреції (судовий розсуд) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Санкція ч. 1 ст. 121 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до восьми років.

Апеляційний суд враховує, що вчинений ОСОБА_8 злочин відноситься до категорії тяжких, його специфіку та наслідки, вік обвинуваченого та незадовільний стан його здоров`я, та з урахуванням всіх зазначених вище обставин вважає, що покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років, буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним кримінальних правопорушень і водночас буде справедливим балансом між його правами та загальнодержавними інтересами.

Приписами п. 2) ч. 1 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд має право змінити вирок або ухвалу.

Відповідно до ч. 2 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни вироку суду першої інстанції може бути також невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Відповідно до ст. 414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або через суворість.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 підлягає частковому задоволенню, а вирок суду 1-ої інстанції підлягає зміні, в частині призначеного покарання, з мотивів викладених вище.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 414, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Приморського районного суду м. Одеси від 30.03.2023 яким ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України змінити в частині призначеного покарання.

Призначити ОСОБА_8 покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту набрання нею законної сили, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3