Справа № 461/3334/25
Провадження № 1-кс/461/7462/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09.12.2025 року м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові, погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болехів Долинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не є адвокатом та депутатом, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
09 грудня 2025 р. до Галицького районного суду м. Львова надійшло, погоджене з прокурором відділу нагляду за додержанням законів при розслідуванні злочинів проти життя управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Львівської обласної прокуратури ОСОБА_3 , клопотання слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , в якому просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болехів Долинського району Івано-Франківської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, не є адвокатом та депутатом, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП у Львівській області, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;
4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та експертами у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що метою застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам незаконно впливати на свідків, потерпілого та експертів у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.
Вказані потреби досудового розслідування виправдовують застосування до ОСОБА_5 єдиного правильного запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, як ступінь втручання у права та свободи особи.
Окрім того, застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_5 необхідне для виконання завдання кримінального провадження, яким, відповідно до ст. 2 КПК України є захист осіб, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Також, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також практику Європейського суду з прав людини (рішення Європейського суду Ноймейстер проти Австрії від 27.06.1968 р.), яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, найбільш необхідним і достатнім запобіжним заходом при вказаних у клопотанні обставинах є особисте зобов`язання, який у повній мірі зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
Слідчий подав заяву, в якій просить суд клопотання у відсутності прокурора та слідчого. Клопотання підтримують та просять суд таке задоволити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 подав заяву, в якій просить суд проводити розгляд даного клопотання у відсутності підозрюваного та його захисника. Проти задоволення клопотання не заперечують.
Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:
1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;
5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;
6) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;
Обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , відповідно до наказу директора Львівського науково-дослідний інституту педіатрії, акушерства та гінекології №97 від 03 листопада 1982 року призначено на посаду молодшого наукового співробітника акушерського відділення, 31 березня 1995 року відповідно до наказу директора Львівського науково-дослідницького інституту спадкової патології призначений на посаду старшого наукового співробітника та згідно з посвідченням № 143, володіє вищою кваліфікаційною категорією за спеціальністю «акушерство та гінекологія», тобто ОСОБА_5 є медичним працівником.
12 березня 2025 року орієнтовано об 12 год. лікар ОСОБА_5 , діючи за попередньою домовленістю з медичною сестрою та адміністратором ПП «Ніка і К» ОСОБА_7 , прибув до приміщення клініки, що розташована за адресою: м. Львів, вул. В. Івасюка, 4/1, з метою проведення штучного переривання вагітності пацієнтці ОСОБА_8 . Близько 12 год. 30 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи у кабінеті маніпуляційної ПП «Ніка і К» спільно з лікарем-анестезіологом ОСОБА_9 та медичною сестрою ОСОБА_7 , після введення пацієнтки у стан медикаментозної седації, розпочав хірургічне видання плоду інструментальним методом, спричинивши тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя та втратою репродуктивної функції внаслідок травматичної дії інструментами при здійсненні хірургічного переривання вагітності на пізньому терміні вагітності. У подальшому, враховуючи серйозність спричинених ушкоджень ОСОБА_5 припинив операцію, ОСОБА_8 була виведена з стану седації та власним автомобілем транспортував ОСОБА_8 до КНП «ЛОР «Львівська обласна клінічна лікарня», не викликавши бригаду екстреної медичної допомоги.
ОСОБА_5 , маючи вищу медичну освіту, науковий ступінь доктора медичних наук, усвідомлював, що його дії виходять за межі його професійних повноважень як лікаря-акушера-гінеколога, оскільки переривання вагітності у терміні від 12 до 22 тижнів відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2006 року №144, Стандарту медичної допомоги «Медичний аборт (у терміні від 12 до 22 тижнів)» та Порядку надання комплексної медичної допомоги вагітній жінці під час небажаної вагітності здійснюється виключно за нормативно визначених підстав, в умовах стаціонару, після проведення: доабортного консультування, доабортного обстеження, консультацій суміжних спеціалістів (за наявності екстрагенітальної патології), із ведення медичної карти переривання вагітності. У порушення вимог ст. 281 Цивільного кодексу України , ст. 50 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», постанови Кабінету Міністрів України від 15.02.2006 №144 «Про реалізацію статті 281 Цивільного кодексу України», Стандарту медичної допомоги «Медичний аборт (у терміні від 12 до 22 тижнів)», ОСОБА_5 несучи персональну відповідальність за штучне переривання вагітності ОСОБА_8 , розуміючи, що він не перебуває з ПП «Ніка і К» у трудових відносинах, та те, що ліцензійні умови клініки не передбачають проведення хірургічних втручань і проведення штучного переривання вагітності, а також те, що ПП «Ніка і К» не є закладом, який може надавати медичні послуги в стаціонарних умовах;
не оформивши належної медичної документації, не встановивши точний діагноз та без отримання Висновку комісії Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій з визначення показань для проведення операції (процедури) штучного переривання небажаної вагітності, строк якої становить від 12 до 22 тижнів;
не отримавши від ОСОБА_8 інформованої добровільної згоди вагітної жінки на проведення операції (процедури) штучного переривання небажаної вагітності нормативно встановленої форми;
усвідомлюючи, що нормативно визначеної підстави для проведення переривання вагітності у даному терміні вагітності в ОСОБА_8 не було, керуючись висновком проведеного ультразвукового дослідження від 12.03.2025, виданим лікарем ОСОБА_10 в умовах ПП «Ніка і К», згідно з яким у ОСОБА_11 «завмерла вагітність 15-16 тижнів, ознаки відшарування плаценти», що не підтверджено іншими обстеженнями, не підтверджено повторним УЗД та не є достатньою підставою для проведення ургентного хірургічного втручання поза клінічним стаціонаром, погодився зробити ОСОБА_8 аборт.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у незаконному проведенні аборту, що спричинило тривалий розлад здоров`я та безплідність, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 134 КК України.
Досудовим розслідуванням також встановлено, що 12 березня 2025 року, приблизно об 12 годині, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою домовленістю з медичною сестрою та адміністратором ПП «Ніка і К» ОСОБА_7 прибув до приміщення приватного підприємства «Ніка і К», розташованого за адресою: м. Львів, вул. В. Івасюка, 4/1, з метою незаконного проведення штучного переривання вагітності пацієнтці ОСОБА_8 . У ході оперативного втручання відокремив голову плода від тулуба, залишивши частину плода в черевній порожнині, спричинив масивні травматичні ушкодження, зокрема травматичний розрив матки, шийки матки та заднього склепіння піхви, рваний дефект стінки прямої кишки, сигмоподібної кишки, низхідного відділу товстої кишки та поперечно-ободової кишки різного розміру та форми з відшарованою слизовою оболонкою та підслизовим шаром. Вказані тілесні ушкодження утворились внаслідок травматичної дії інструментами при здійсненні хірургічного переривання вагітності на пізньому терміні вагітності та відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та втратою репродуктивної функції. Виявлені у ОСОБА_8 ушкодження утворились внаслідок дефектів надання медичної допомоги лікарем ОСОБА_5 під час проведення переривання вагітності, що в подальшому призвело до екстерпації матки з матковими трубами, лівобічної геміколектомії з формуванням стоми.
ОСОБА_5 , маючи сертифікат лікаря-спеціаліста за спеціальністю «акушерство і гінекологія», будучи медичним працівником зі спеціальною освітою і науковим ступенем, який зобов`язаний надавати своєчасну кваліфіковану медичну допомогу, не дотримуючись вищевказаних норм, неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для потерпілої ОСОБА_8 .
ОСОБА_5 під час проведення штучного переривання вагітності ОСОБА_8 на пізньому терміні, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків, хоча повинен був і міг передбачити, порушуючи свої професійні обов`язки лікаря, діючи із порушенням нормативно покладених Довідником кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом МОЗ України №117 від 29.03.2002 вимог, тобто не так, як того вимагають інтереси його професійної діяльності, несучи персональну відповідальність за надання медичної допомоги ОСОБА_8 , неналежно виконав свої професійні обов`язки внаслідок недбалого до них ставлення, а саме:
не забезпечив необхідні консультації суміжних спеціалістів перед проведення переривання вагітності на пізньому терміні з метою оцінення стану пацієнтки та визначення методів безпечного проведення процедури, оскільки переривання вагітності в пізні терміни пов`язане з ризиками, що потребують медичного супроводу;
не дотримався Постанови Кабінету Міністрів України від 15 лютого 2006 року №144, Стандарту медичної допомоги «Медичний аборт (у терміні від 12 до 22 тижнів)», Порядку надання комплексної медичної допомоги вагітній жінці під час небажаної вагітності, переривання вагітності у строках 1222 тижні щодо проведення доабортного консультування, доабортного обстеження, а саме не провів фізикального та гінекологічного огляду, не забезпечив проведення ЕКГ, лабораторних досліджень, включаючи оцінку мікробіоценозу піхви, загальний аналіз крові, визначення групи крові та резус-фактора, коагулограму, за відсутності результатів попереднього тестування аналіз крові на сифіліс, на вірус імунодефіциту людини, загальний аналіз сечі;
не забезпечив підготовки шийки матки;
не забезпечив транспортування спеціалізованим транспортом з наданням відповідної терапії та медичним наглядом і відповідним медикаментозним забезпеченням;
обрав неправильний підхід до хірургічного втручання переривання вагітності на пізньому терміні, що спричинило дефекти надання медичної допомоги, зокрема травматичну дію інструментів при здійсненні хірургічного переривання вагітності та настання тяжких тілесних ушкоджень і втрату репродуктивної функції, а також травматично ушкодив плід, включно з відокремленням голови від тулуба та інших частин, що невиключено відбулось прижиттєво.
Вищенаведені організаційно-тактичні, діагностичні та лікувальні дефекти в наданні медичної допомоги ОСОБА_8 призвели до не проведення доабортного консультування і доабортного обстеження, неналежного ведення медичної документації, неналежного транспортування після настання ускладнень під час проведення аборту, неправильного підходу до хірургічного втручання переривання вагітності на пізньому терміні, що знаходиться у причинному зв`язку з розвитком у потерпілої внутрішньочеревної кровотечі та гострого перитоніту внаслідок травматичного розриву матки та заднього склепіння піхви, рваного дефекту стінки прямої кишки, сигмовидної кишки, низхідного відділу товстої кишки та поперечно-ободової кишки, що є тяжкими тілесними ушкодженнями, і в подальшому призвело до втрати матки та репродуктивної функції потерпілою, що також є тяжким тілесним ушкодженням.
Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого до них ставлення, що спричинило тяжкі наслідки для хворого, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, які на даний час в ході судового розгляду судом не досліджено, зокрема:
- протоколом обшуку за адресою: м. Львів, вул. В. Івасюка, 4/1, де зафіксована обстановка на місці події та вилучені предмети кримінально-протиправної діяльності;
- висновком експерта №319/2025 від 28.04.2025 відповідно до якого, фрагмент тіла - голови плоду Наливайко, може відповідати терміну біля шістнадцяти тижнів внутрішньоутробного життя плоду, відокремлення м`яких тканин та хрящів в ділянці основи черепа могло бути здійснено за допомогою кромки предмету з послідуючим прикладанням розривного зусилля;
- висновком експерта (комісійної судово-медичної експертизи) №128 від 15.10.2025;
- показами потерпілої ОСОБА_8 , яка розповіла про відомі їй обставини вчинення злочину відносно неї.
- показами підозрюваного ОСОБА_5 від 28.11.2025;
- іншими матеріалами, зібраними під час досудового розслідування кримінального провадження у їх сукупності
При оцінці обставин, передбачених ст. 178 КПК України, досудове розслідування прийшло до висновків, що:
- наявні докази вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень є вагомими та допустимими, отриманими у встановленому КПК України порядку;
- ОСОБА_5 неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні не має;
- вік і стан здоров`я підозрюваного ОСОБА_5 дозволяють застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання;
- у підозрюваного ОСОБА_5 немає постійного місця роботи чи навчання.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 має достатній рівень матеріального забезпечення, а тому володіє достатніми засобами для того, щоб вільно пересуватися в межах України, під загрозою тяжкості покарання з метою уникнення кримінальної відповідальності зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, у тому числі, на території, тимчасово непідконтрольній владі України, крім того із 24.02.2022 р. в Україні введено воєнний стан та загальну мобілізацію військовозобов`язаних чоловіків у віці від 18 до 60 років, а тому останньому не заборонено виїжджати за межі України, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Окрім того, підозрюваний ОСОБА_5 , усвідомлюючи міру покарання, може незаконно впливати на потерпілу ОСОБА_8 , свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні шляхом їх переконання, залякування чи схиляння їх до зміни, наданих ними показань, узгодження своїх показань з показаннями вказаних осіб або іншим чином надання останніми показів, які його виправдовуватимуть, тобто наявний ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього.
Неможливість запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.
Про існування вказаного ризику свідчить, те що ОСОБА_5 , може продовжувати здійснювати хірургічні переривання вагітності на пізньому терміні у непередбачених для цього ліцензійними умовами приватних клініках.
Проаналізувавши та оцінивши досліджені докази, суд вважає, що всі вищезазначені докази є належними та допустимими. Вищеперелічені докази є достатніми для висновку суду про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 . Питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення може бути більш ретельно досліджено в подальшому органами досудового розслідування та/або судом при розгляді кримінального провадження в судовому засіданні.
ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 3 ст. 134 КК України.
Відтак, прокурором доведено, що є підстави вважати про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду так як підозрюваний вчинив злочин за який передбачено покарання у вигляді обмеження волі.
Слідчий суддя враховує те, що зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 140, ч. 3 ст. 134 КК України.
Таким чином, враховуючи обставини справи в їх сукупності, беручи до уваги вагомість наявних доказів, того, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих злочинів, зважаючи на особу підозрюваного, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, враховуючи ступінь ризиків, які існують у кримінальному провадженні та доведеність слідчим зазначених у клопотанні обставин, суд приходить до висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід, у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки такий запобіжний захід є співмірним з існуючими у кримінальному провадженні ризиками.
Приймаючи рішення щодо внесеного клопотання вважаю, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці, як найбільш м`якого запобіжного заходу, за своєю суттю є помірним та таким, що не становитиме надмірного тягаря для підозрюваного, а також не суперечитиме п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, в повній мірі відповідає особі підозрюваного, тяжкості пред`явленої йому підозри та зможе забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 132, 177, 179, 194, 369, 376 КПК України, слідчий суддя
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном на два місяці, тобто до 09.02.2026 року включно.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 такі обов`язки:
1) прибувати до слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого управління ГУНП у Львівській області, уповноваженого на здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, прокурора та суду за першою вимогою;
2) не відлучатися за межі Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання та/або роботи;
4) утримуватися від спілкування із свідками, потерпілим та експертами у кримінальному провадженні;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Зазначені обов`язки покласти на підозрюваного терміном на два місяці, тобто 09 лютого 2026 року включно. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Обов`язок по контролю за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_12 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1