У Х В А Л А

26.01.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор: ОСОБА_3 ,

захисник: ОСОБА_4 , ( в режимі відео конференції)

розглянувши у закритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Біла Церква, Київської області клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження №0002319, внесеному 06.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню №0002319, внесеному 06.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу та про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, які умотивовані тим, що наявні передумови, визначені ст. ст. 189, 335 КПК України, для здійснення таких дій, так як обвинувачений ухиляється від суду, обов`язки регламентовані ст. 42 наведеного Кодексу не виконує.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор зазначає, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон), якою передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і в тому числі і «4-СМС», включеного до таблиці І вказаного Переліку, допускається лише в цілях, передбачених статтями 15, 19 та 20 цього Закону, а саме: діяльність з культивування рослин, включених до таблиці І Переліку (ст. 15 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у експертній і оперативно- розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у наукових та навчальних цілях, яка дозволяється лише юридичним особам за наявності відповідної ліцензії (ст. 20 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог Закону, встановлено, що ОСОБА_5 06.11.2025 близько 16 год. 45 хв. перебуваючи поблизу гаражних приміщень по вул. Архипа Люльки в м. Біла Церква Київської області, на земельній ділянці незаконно придбав - знайшов пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

ОСОБА_5 усвідомлюючи та переконавшись, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «4-СМС», оскільки в минулому мав досвід вживання психотропних речовин, залишив її при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту та поклав вказаний пакет до шкарпетки на лівій нозі.

В подальшому, 06.11.2025 в період часу з 19 год. 17 хв. по 19 год. 34 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Архипа Люльки в м. Біла Церква Київської області, був затриманий працівниками поліції за підозрою у зберіганні заборонених в обігу предметів чи засобів. У подальшому, під час особистого обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «4-СМС». Маса «4-СМС» в речовині становить 0,900 г, яку ОСОБА_5 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Так, 26 січня 2026 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області подано клопотання про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Незважаючи на належне повідомлення про необхідність явки до суду, ОСОБА_5 до суду не з`явився, проігнорувавши законні вимоги суду.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 зник зі свого місця проживання та до теперішнього часу його місцезнаходження не встановлено, в судові засідання не з`являється, існує необхідність у затриманні ОСОБА_5 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав та зазначив, що з боку обвинуваченого ОСОБА_5 вбачається ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від суду, у зв`язку з чим просив надати дозвіл на затримання обвинуваченого з метою приводу, надавши суду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також оголосити ОСОБА_5 у розшук, а провадження по справі зупинити до розшуку останнього.

Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні щодо надання дозволу на затримання обвинуваченого покладався на розсуд суду.

Суд заслухавши думку прокурора, який клопотання підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому, враховуючи позицію захисника, вивчивши матеріали судового провадження, приходить до наступного.

Згідно із обвинувальним актом, ОСОБА_5 обвинувачується за ч. 2 ст. 309 КК України.

Встановлено, що в порушення вимог статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ОСОБА_5 06.11.2025 близько 16 год. 45 хв. перебуваючи поблизу гаражних приміщень по вул. Архипа Люльки в м. Біла Церква Київської області, на земельній ділянці незаконно придбав - знайшов пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору.

ОСОБА_5 усвідомлюючи та переконавшись, що знайдена ним речовина є психотропною речовиною, обіг якої заборонено - «4-СМС», оскільки в минулому мав досвід вживання психотропних речовин, залишив її при собі незаконно зберігати для власного вживання, без мети збуту та поклав вказаний пакет до шкарпетки на лівій нозі.

В подальшому, 06.11.2025 в період часу з 19 год. 17 хв. по 19 год. 34 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи по вул. Архипа Люльки в м. Біла Церква Київської області, був затриманий працівниками поліції за підозрою у зберіганні заборонених в обігу предметів чи засобів. У подальшому, під час особистого обшуку у ОСОБА_5 виявлено та вилучено пакет з прозорого безбарвного полімерного матеріалу з пазовою застібкою з вмістом кристалоподібної речовини білого кольору, яка містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - «4-СМС». Маса «4-СМС» в речовині становить 0,900 г, яку ОСОБА_5 посягаючи на встановлений законом порядок обігу психотропних речовин та охорону здоров`я населення, всупереч положенням Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання без мети збуту.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Ухвалою суду від 16.12.2025 у справі призначено судовий розгляд на 18.12.2025, який відкладався у зв`язку з неявкою обвинуваченого на 12.01.2026, однак, обвинувачений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі, заява щодо відкладення розгляду справи від обвинуваченого до суду не надходила, у зв`язку з чим ухвалою суду від 12.01.2026 до обвинуваченого ОСОБА_5 застосовувався привід, однак вказана ухвала суду виконана не була, про що надійшов рапорт оперуповноваженого СРЗПВ ВКП Білоцерківського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції України в Київській області ОСОБА_6 , з якого вбачається, що в ході проведення оперативно-розшукових заходів встановити місце перебування ОСОБА_5 не надалось можливим.

Згідно зі ст. 188 КПК України прокурор має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Це клопотання може бути, зокрема, подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою.

Прокурор додає до клопотання документи, які підтверджують зазначені у пунктах 1, 2 частини четвертої статті 189 цього Кодексу обставини, тобто що є наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що: 1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; 2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

З аналізу правових норм щодо вирішення клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає необхідним зазначити наступне, згідно зі ст. 186 КПК України, клопотання про застосування або зміну запобіжного заходу розглядається слідчим суддею, судом невідкладно, але не пізніше сімдесяти двох годин з моменту фактичного затримання підозрюваного, обвинуваченого або з моменту надходження до суду клопотання, якщо підозрюваний, обвинувачений перебуває на свободі, чи з моменту подання підозрюваним, обвинуваченим, його захисником до суду відповідного клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України, розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Отже, розгляд клопотання, про застосування запобіжного заходу, без участі обвинуваченого не передбачений.

Крім цього відповідно до ч. 2 ст. 187 КПК України, якщо слідчий, прокурор подав разом із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою клопотання про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, слідчий суддя, суд приймає рішення згідно зі статтею 189 цього Кодексу.

Згідно із ч. 3 ст. 189 КПК України, при вирішенні питання про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу, прокурор має довести, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що:

1) обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду;

2) одержавши відомості про звернення прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років, виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що, перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Отже, згідно із п. 2 ч. 2 ст. 183 КПК України, ОСОБА_5 є особою, до якої може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При вирішенні питання про застосування строку тримання обвинуваченого під вартою в суді на стадії судового провадження, значимим є вирішення питання про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Це обумовлюється тим, що на цій стадії суд, не перевіряє обґрунтованість підозри, оскільки остання перестала існувати і на її заміну висунуте обвинувачення.

В свою чергу, обґрунтованість обвинувачення вирішується при ухваленні вироку, що визначено у ст. 368 КПК України.

В судовому засіданні прокурором доведено ризик, передбачений п. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно рішення ЄСПЛ у справі "Смірнов проти України" від 08.11.2005, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

В зв`язку із цим, суд вважає, що існує ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а досягнення мети запобіжного заходу визначеного у ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на злісне ухилення ОСОБА_5 від явки до суду, більш м`якими запобіжними заходами, аніж тримання під вартою, неможливе.

Таким чином, викладене свідчить про те, що наявні підстави, передбачені ст. 189 КК України, для надання дозволу на затримання ОСОБА_5 з метою приводу.

Натомість, відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України, ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, а обвинуваченого до суду, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Отже, ухвала суду про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченого має обмежений строк дії, який перевищує строк розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, яке без участі обвинуваченого не розглядається.

У зв`язку із цим, на даний час, підстав для розгляду питання щодо застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, немає.

Разом з тим, відповідно до п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинувачений зобов`язаний з`являтися за судовим викликом.

В частині клопотання прокурора про оголошення обвинуваченого в розшук та зупинення провадження, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 335 КПК України передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Як наслідок, на переконання суду, є наявними передумови регламентовані нормами вищенаведеного діючого кримінального процесуального законодавства України, які в своїй сукупності, у світлі даних вказаних заявником у цьому клопотанні, обумовлюють доцільність оголошення у розшук обвинуваченого, а тому клопотання прокурора в частині оголошення обвинуваченого в розшук також підлягає задоволенню, провадження у справі зупиненню.

При цьому, відповідно до ст. 335 КПК України організацію виконання ухвали в частині розшуку слід доручити прокурору, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-29, 188-190, 369-372, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у рамках кримінального провадження №0002319, внесеному 06.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, - задовольнити.

Надати дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівка Володарського району Київської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про обрання/застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Оголосити в розшук обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Пархомівка Володарського району Київської області, громадянина України, не працюючого, неодруженого, із середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

В силу ч. 2 ст. 190 КПК України, вказати адресу прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 : АДРЕСА_2 .

Судове провадження за № 357/19550/25 1-кп/357/268/26 по матеріалам кримінального провадження №0002319, внесеному 06.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України - зупинити до розшуку обвинуваченого ОСОБА_5 .

Ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: 1) приводу обвинуваченого до суду; 2-1) добровільного з`явлення обвинуваченого до суду, про що, суд повідомляє прокурора; 3) відкликання ухвали прокурором.

Організацію виконання ухвали доручити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

СуддяОСОБА_7