Справа № 308/9342/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 грудня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 у присутності: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/897/25 (справа № 308/9342/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001250 від 06.06.2025 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Закарпатської області, Свалявського району, села Павлово, громадянин України, українця за національністю, неодруженого, з середньою-спеціальною освітою, тимчасово безробітного, який зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Ужгородського міськрайонного суду від 16 березня 2023 року позбавлення волі строком на 5 років, та звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком на 1 рік.,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2025 року до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/897/25 (справа № 308/9342/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001250від 06.06.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2025 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

Згідно ухвали від 01.07.2025 року призначено підготовче судове засідання.

За ухвалою від 17 липня 2025 року судом було застосовано (обрано) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 12 вересня 2025 року включно та визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання ОСОБА_6 обов`язків, передбачених КПК України у двадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 копійок).

За ухвалою від 04.11.2025 року судом продовжено строк дії раніше застосованого (обраного) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 02 січня 2026 року включно.

У судовому засіданні 26.12.2025 року прокурор просив призначити справу до судового розгляду.

Потерпілий ОСОБА_7 у судове засідання не з`явився, проте подав заяву про проведення підготовчого судового засідання у його відсутності.

Обвинувачений так його захисник не заперечили проти призначення кримінального провадження до судового розгляду. Жодних клопотань не заявили.

Заслухавши думку прокурора, який просив призначити справу до судового розгляду, обвинуваченого та його захисника, які не заперечували проти призначення справи до судового розгляду, враховуючи те, що підстав для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, не встановлено, дане кримінальне провадження слід призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурором подано клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України. Стороною обвинувачення зібрано достатню кількість фактичних даних, які свідчать про те, що існують ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3,4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Інші, більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти доведеним під час розгляду ризикам. Судовий розгляд не проведений. На підставі вищенаведеного прокурор просить продовжити відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів.

У судовому засіданні, прокурор підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Захисник обвинуваченого заперечив щодо задоволення клопотання. Зауважив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є надто надмірним для обвинуваченого. Захисник вказав, що у його обвинуваченого дуже погане матеріальне становище і навіть мінімальна застава буде дуже обтяжлива для обвинуваченого. Просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Згідно з ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 КПК України.

За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим КПК України.

Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України.

Перевіряючи обґрунтованість пред`явленого обвинувачення, суд виходить з практики Європейського суду з прав людини та вважає, що сукупність фактичних даних, які містяться в матеріалах кримінального провадження, виключають виникнення у сторонньої людини розумного сумніву щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину та дають підстави вважати обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні даного кримінального правопорушення обґрунтованим, а обставини здійснення ним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні вже під час судового розгляду, що не виключає можливості застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, що може спонукати його уникати від покарання шляхом переховування від суду.

Свідки кримінального провадження не є допитаними в ході судового розгляду, а отже перебуваючи на волі, він може незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни їхніх показань.

Окрім цього, обвинувачення вбачається, що ОСОБА_4 є раніше судимою особою та обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого в період іспитового строку, що свідчить про наявність ризику вчинення ним інших кримінальних правопорушень проти власності.

Таким чином, суд вважає такими, що об`єктивно продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, суд використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.

При цьому КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Водночас, враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , кількість встановлених та доведених ризиків, особу обвинуваченого, тяжкість шкоди, яка може бути завдана у разі перебування обвинуваченого не в умовах ізоляції від суспільства, його репутацію, суд вважає, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту чи застави, не забезпечить в повній мірі виконання останнім його процесуальних обов`язків та запобігання спробам перешкоджати кримінальному провадженню, що негативно вплине на захист охоронюваних законом прав та інтересів суспільства.

Тому, на переконання суду, наявні підстави для продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При цьому, аргументи, на які покликаються обвинувачений та його захисник як підставу для відмови у продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з огляду на обставини, встановлені в ході розгляду клопотання, не спростовують доводи сторони обвинувачення і не є такими, що гарантують виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків та не зменшують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог ст. ст. 177, 178, 183 КПК України та з огляду на обґрунтованість обвинувачення, тяжкість ймовірного покарання, конкретні обставини кримінальних правопорушень, встановлені ризики, що оцінені в сукупності із даними про особу обвинуваченого, суд вважає, що належний контроль за поведінкою ОСОБА_4 та дієве запобігання встановленим в провадженні ризикам неможливе шляхом застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, а тому клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу є підставним та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 186, 193, 194, 315, 392, 395 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Призначити кримінальне провадження № 1-кп/308/897/25 (справа № 308/9342/25), внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером 0001250 від 06.06.2025 року, про обвинувачення, - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, - до судового розгляду у судовому засіданні на 05 січня 2026 року на 11 год. 30 хв.

Кримінальне провадження розглядати одноособово у відкритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати прокурора, потерпілого, обвинуваченого та його захисника.

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії раніше застосованого (обраного) відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави на період розгляду кримінального провадження, але не більше ніж на 60 днів, тобто до 20 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали вручити прокурору, потерпілому, обвинуваченому, його захиснику та надіслати начальнику Державної установи «Закарпатська установа виконання покарань (№ 9)», - для відому та виконання.

Ухвала суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом та може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором.

Апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Суддя ОСОБА_1