Провадження № 1-кс/686/8771/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2025 року м. Хмельницький

Слідча суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області

ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , скаржниці ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Хмельницькому скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 31.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000537, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скарго, поданою в інтересах ОСОБА_4 , на постанову прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 31.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000537, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

В обґрунтування доводів скарги зазначив, що стороною обвинувачення не проведено у повному обсязі необхідних слідчих дій та не встановлено всіх фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 уважає, що оскільки її син був виявлений на задньому сидінні автомобіля у лежачому положенні, то це дає підстави вважати, що він не керував автомобілем на момент ДТП, а за кермом знаходилася інша особа.

Вказує, що слідчий в ході досудового розслідування не зібрав доказів, що однозначно та поза розумним сумнівом підтверджують керування автомобілем ОСОБА_7 , як і не зібрано доказів, що виключають керування автомобілем неповнолітнім ОСОБА_8 або іншими особами, які у той день перебували разом із загиблим. При цьому наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, вказані у постанові прокурора про закриття кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованого сумніву та недоведеність факту перебування за кермом автомобіля ОСОБА_7 . У постанові про закриття кримінального провадження зазначено, що основними доказами того, що водієм цього транспортного засобу на момент ДТП був ОСОБА_7 , є висновок №699 проведеної судово-медичної експертизи від 13.11.2023, згідно з яким «не виключається» перебування ОСОБА_7 на місці водія транспортного засобу під час ДТП та висновок судової біологічної експертизи від 22.12.2023 №СЕ-19/102-23/20645-БД, згідно з яким генетичні клітини з ядрами на ключі з брелоком (об`єкти №12,13), вилучені з автомобіля «ВАЗ-21104» д.н.з НОМЕР_1 , збігаються між собою та з генетичними ознаками крові ОСОБА_7 та не збігаються із генетичними ознаками ОСОБА_8 .

Також стороною обвинувачення в оскаржуваній постанові зазначається про висновок експертів комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи неповнолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_8 №87/КСЕ-19/123-25/3381-ІТ від 28.03.2025 у якому, з-поміж іншого, зазначено (ст.21-23): сили інерції, які діяли на тіла осіб, що перебували в автомобілі, були спрямовані в протилежні напрямки від деформуючих зусиль, в результаті чого тіла даних осіб переміщались по салону автомобіля; отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у лежачому положенні або у сидячому положенні біля правої задньої двері виключається, тому що спинка та подушка заднього сидіння м`які і на правій боковій поверхні тулуба і голови ОСОБА_7 тілесних ушкоджень не виявлено; отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у сидячому положенні біля лівої дверці малоймовірне; отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на місці пасажира переднього сидіння виключається через відсутність тілесних ушкоджень на передній та правій боковій поверхні його тіла; найбільш імовірне утворення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 у сидячому положенні на місці водія через наявність та локалізацію пошкоджень кофти, наявність деформації лівої передньої двері зі зміщенням деформованих частин всередину; при перебуванні на місці водія особа при фронтальному зіткненні не викидається із салону автомобіля, оскільки фіксована кермом.

Представник скаржника стверджує, що експертами не виключається отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у сидячому положенні біля лівої дверці. Про факт перебування ОСОБА_7 на задньому сидінні свідчить те, що він не був фіксований кермом на місці водія при зіткненні, що є типовим при фронтальному зіткненні, як вказують експерти у висновку від 28.03.2025. Прокурором залишено поза увагою дані слідчого експерименту від 20.03.2025 зі свідком (працівником ДСНС) ОСОБА_9 , в ході якого встановлено, що в момент виявлення ОСОБА_7 в автомобілі ноги останнього були розташовані за водійським сидінням, а ступні були затиснуті під подушкою водійського сидіння. Така картина є типовою саме для пасажира заднього сидіння. Наведене свідчить про те, що в момент зіткнення ОСОБА_7 знаходився на місці пасажира заднього сидіння за водієм.

Уважає, що наявність розривів тканини на кофті ОСОБА_7 в області лівої лопатки та виявлений уламок скла не спростовують цієї обставини. У постанові прокурор не зазначив, що в автомобіля марки ВАЗ моделі 21104 із лівого боку крім скла вікон передніх і задніх дверей є ще одне бокове вікно, що розміщене конструктивно з лівого боку на рівні верхньої частини спинки заднього пасажирського сидіння. На аркуші справи 27 т.1 матеріалів кримінального провадження зображено ліву сторону автомобіля і відповідно вказане скло на ньому відсутнє, що може пояснювати як наявність осколку на кофті в області лівої лопатки, так і розрив кофти від контакту ОСОБА_7 , як пасажира, що знаходився позаду водія, із склом бокового лівого вікна, що розміщене за задньою лівою дверкою автомобіля. При фронтально-боковому ударі кузов різко зміщується, а тіло пасажира продовжує рухатися по інерції. Пасажир зліва притискається лівим боком до дверей, обшивки, а також до спинки переднього сидіння. Саме зона 710 ребер по біляхребтовій лінії часто страждає при боковому ударі або стисканні грудної клітки. Переломи ребер у цій ділянці можуть супроводжуватися розривом плеври та ушкодженням міжреберних судин - гемоторакс (кровотеча у плевральну порожнину). Селезінка розташована саме в лівому підребер`ї, безпосередньо під 911 ребрами. При ударі боком, різкому стисканні грудної клітки і живота, переломи ребер легко можуть пошкодити селезінку. Найчастіше ушкоджується капсула та паренхіма поблизу воріт селезінки, що веде до сильної внутрішньої кровотечі. Це класична травма при ударі лівим боком об двері автомобіля чи при стисненні корпусу. Пасажир на задньому лівому сидінні при ударі справа та вильоті в кювет отримує бокове навантаження зліва через різке перекручування кузова. Лівий бік тулуба тиснеться об двері, металеві елементи чи спинку переднього сидіння - це пояснює можливість саме таких локальних травм. Одночасно ноги затискає під сидінням водія, а тулуб при цьому відхиляється, що є умовами для комбінованої травми грудної клітки і живота. Прокурором не надано оцінки і тій обставині, що петлі передньої лівої (водійської) двері автомобіля вирвані, у зв`язку із чим особу, що керувала транспортним засобом викинуло назовні і відповідно взуття водія залишилось біля дверки водія. Прокурором не зазначено у постанові, кому належали виявлені на місці події кросівки білого кольору, що знаходились біля двері водія (а.с.27-30 т.1), враховуючи, що загиблий був у взутті чорного кольору, що зафіксовано на фото (а.с.31 т.1). Якби особа була викинута із місця переднього пасажира через лобове скло, то кросівки були б виявлені або в салоні автомобіля або перед капотом.

Таким чином, уважає, що для експертів не було детально задано вихідних умов і даних про фактичну виявлену слідову інформацію, у зв`язку із чим прокурор не мав підстав для висновку про керування автомобілем неповнолітнім ОСОБА_7

Представник скаржника у судовому засіданні вимоги скарги підтримав та просив її задовольнити. Зазначив, що після ДТП ОСОБА_7 був виявлений на задньому сидінні, ноги останнього були розташовані за водійським сидінням, а ступні були затиснуті під подушкою водійського сидіння, про що посвідчив свідок ОСОБА_9 та, на його переконання, це є характерним саме для перебування особи під час ДТП на задньому сидінні автомобіля. Зауважив, що таке затиснення можливе лише в момент первинного контакту. Разом з тим, показання свідка не були взяті до уваги та не враховувалися експертами при наданні висновку, відомості про перебування ОСОБА_7 на задньому сидінні із затиснутими ступнями не були задані в основу вихідних даних при проведенні комплексної експертизи, а тому висновок не ґрунтується на зібраних матеріалах досудового розслідування. Також експертами не надано висновку щодо того, яким чином тіло ОСОБА_7 опинилося на задньому сидінні автомобіля та у лежачому положенні із затиснутими під водійським сидінням ступнями. Звернув увагу, що в ході огляду місця події не було зроблено змивів з елементів на задніх сидіннях салону автомобіля. Окрім того, невідомо яким чином кросівок світлого кольору опинився поблизу водійського сидіння, коли взуття ОСОБА_7 залишилося на ньому та не з`ясовано, кому вказаний кросівок належить. Отже, досудовим розслідуванням не доведено поза розумним сумнівом того факту, що автомобілем «ВАЗ-21104»,д.н.з. НОМЕР_1 керував саме ОСОБА_7 .

Також скаржниця зауважила, що у її розпорядженні є фотознімок сина, виконаний 17.10.2023 близько 01:29 год., на якому видно, що ОСОБА_7 перебував на задньому сидінні автомобіля. Стверджує, що її син не керував автомобілем під час ДТП. Вказала, що слідчий повідомляв, що комплексна експертиза повинна була проводитися у м. Києві, але чомусь була виконана у Хмельницькому, що є сумнівним.

Прокурор у судовому засіданні заперечила проти задоволення скарги у зв`язку із тим, що прийняте слідчим рішення є законним та справедливим. Слідчим було виконані слідчі дії, про необхідність проведення яких зазначено в попередній ухвалі про скасування постанови про закриття кримінального провадження. Відеозаписів за період, пов`язаний із дорожньо-транспортною пригодою, не здобуто. Показання свідка ОСОБА_9 та дані слідчого експерименту, проведеного за його участю, було враховано експертами при проведенні комплексної експертизи. Ступні ОСОБА_7 не були заблоковані, що підтверджується тим, що працівниками ДСНС не було вжито заходів для деблокування тіла загиблого ОСОБА_7 , а на ступнях відсутні синці, які би були характерні для ознак блокування ніг сидінням автомобіля. Здобуті у кримінальному провадженні докази є об`єктивними, не ґрунтуються на припущеннях та на їх підставі сформовано висновок про керування ОСОБА_7 автомобілем під час ДТП та що саме його дії перебувають у причинному зв`язку із наслідками, що настали.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження № 0000537, вважаю, що у задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарга на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Ст.91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а ст.92 даного кодексу обов`язок доказування покладається на слідчого, прокурора. На виконання даних вимог сторона обвинувачення в силу ст.93 КПК України здійснює збирання доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів відповідно до ст. 2, 284 КПК України.

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Виходячи зі змісту ст.284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема з підстав, передбачених пунктом 2 частини першої цієї статті - встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту свої прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

СУ ГУНП в Хмельницькій області здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000537, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Так, 17.10.2023 близько 07 год. 10 хв. на ділянці 131 км + 200 м автодороги Р-48 сполученням «Кам`янець-Подільський Білогір`я», поблизу с. Підліски Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та здійснюючи керування автомобілем «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , не впорався з керуванням та допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на праве узбіччя відносно свого руху, де допустив зіткнення із бетонними направляючими стовпцями з подальшим з`їздом у кювет та зіткненням із деревом.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди неповнолітній водій ОСОБА_7 від отриманих травм загинув на місці події. Неповнолітній пасажир ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Основним аргументом, на який покликається сторона захисту, мотивуючи необхідність скасування постанови прокурора про закриття кримінального провадження, є те, що, на їх переконання, досудовим розслідуванням не доведено поза розумним сумнівом та не здобуто доказів на підтвердження факту керування автомобілем під час ДТП саме ОСОБА_7 . Уважають, що не було зібрано достатньо доказів, що виключають керування автомобілем ОСОБА_8 або іншими особами.

Посилаючись на висновок за результатами проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи 28.03.2025 № 87/КСЕ-19/123-25/3381-ІТ, представник скаржника уважає, що експертами не виключається отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у сидячому положенні біля лівої дверки.

Водночас, оцінюючи зазначений аргумент скарги, слід зазначити, що зміст даного висновку наступний:

- при травмі всередині салону при фронтальному зіткненні утворюються тілесні ушкодження, які є загальними як для водія, так і для пасажира переднього сидіння. У водія найбільш частіше виникають ушкодження, які локалізуються на передній поверхні тіла (від ударів об кермо та панель приборів), а також на лівій боковій поверхні тіла (від ударів об виступаючі деталі лівої дверці автомобіля). У пасажира переднього сидіння частіше виникають ушкодження, які локалізуються на передній поверхні тіла (від ударів об лобове скло, панель приборів, передню праву бокову стійку), серед них: множинні садна на обличчі, переломи кісток лицьового та мозкового черепа, також на правій боковій поверхні тіла (від ударів об виступаючі деталі правої дверці автомобіля). Крім того, через відсутність фіксації пасажира переднього сидіння, тіло його викидається із салону автомобіля по напрямку руху автомобіля;

- пасажири заднього сидіння можуть отримувати ушкодження від ударів тіла об спинку переднього або заднього сидінь, об деталі задніх дверцят та кришу кузова.

Оглядом автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , 20.03.2025 встановлено, що кузов автомобіля пофарбований у сірий колір, всі елементи кузова даного транспортного засобу пошкоджені: пошкодження передньої частини кришки моторного відсіку автомобіля, де локалізовані дві ділянки (№ 1, 2), на яких наявні ознаки контактної взаємодії з іншими твердими об`єктами обмеженої форми та розмірів, якими могли бути бетонні стовпчики, враховуючи обставини скоєння даної ДТП, при утворенні яких напрям дії деформуючих зусиль був спрямований переважно спереду назад відносно повздовжньої осі автомобіля; пошкодження задньої лівої бічної частини кришки моторного відсіку, переднього лівого крила та лівої передньої стійки кузова автомобіля ВАЗ (ділянка № 3), на яких наявні ознаки контактної взаємодії з іншим твердим об`єктом обмеженої форми та розмірів, яким може бути бетонний стовпчик, при утворенні яких напрям дії деформуючих зусиль був спрямований переважно спереду назад та дещо зліва направо відносно повздовжньої осі автомобіля; пошкодження передньої лівої (водійської) двері автомобіля з наявними ознаками контактної взаємодії з іншим твердим об`єктом обмеженої форми та розмірів, яким може бути бетонний стовпчик (ділянка № 4), при утворенні яких напрям дії деформуючих зусиль був спрямований переважно зліва направо та дещо спереду назад відносно повздовжньої осі автомобіля; пошкодження задньої лівої бічної та задньої лівої кутової частин кузова автомобіля (ділянка № 5), при утворенні яких напрям дії деформуючих зусиль був спрямований переважно зліва направо та дещо ззаду наперед відносно повздовжньої осі автомобіля; деформація та зміщення елементів кузова правої частини автомобіля та панелі даху переважно в напрямку справа наліво відносно його повздовжньої осі. У конструктивно передбаченому місці встановлення наявне лише скло задніх лівих дверей (скло обох правих та передніх лівих дверей, а також лобове та заднє скло в місцях встановлення відсутні). Візуально порушена геометрія передніх та задніх коліс.

Відповідно до зафіксованої слідової інформації, характеру та локалізації окремих пошкоджень транспортного засобу та кінцевого його розташування можна вказати, що в процесі розвитку ДТП з моменту виїзду автомобілем за межі проїзної частини, транспортний засіб міг переміщатися відносно миттєвого центру обертання (перешкод, з якими контактував автомобіль) у напрямках, які не співпадали з напрямком першочергового його переміщення заданого положенням керованих коліс, а також при переміщенні вниз до кінцевого місця розташування (занурення в кювет).

Враховуючи напрямок деформуючих зусиль на автомобіль «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , в результаті яких утворилися значні механічні пошкодження, можна говорити, що сили інерції, які діяли на тіла осіб, що перебували в автомобілі, були спрямовані в протилежні напрямки від деформуючих зусиль, в результаті чого тіла даних осіб переміщались по салону автомобіля.

Згідно з даними висновку експерта від 18.10.2023 13.11.2023 № 699 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_7 були виявлені тілесні ушкодження: поєднана закрита травма грудної клітки (у вигляді переломів 7-10 ребер зліва по біляхребтовій лінії з розривом парієнтальної плеври в проекції переломів та із крововиливами в м`яких тканинах навколо переломів, що супроводжувалися крововиливом в ліву плевральну порожнину (гемотораксом) 0,6 л) та живота (у вигляді розриву капсули та паренхіми селезінки в ділянці воріт, що супроводжувався крововиливом в черевну порожнину (гемоперітонеумом) 2,0 л). Виявлені тілесні ушкодження не несуть в собі ні специфічних, ні характерних ознак, за якими достовірно можна було б встановити положення ОСОБА_7 (на місці водія, пасажира переднього сидіння чи пасажира заднього сидіння) в автомобілі на момент дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні з перешкодою 17.10.2023.

Під час слідчого експерименту 20.03.2025 свідок ОСОБА_9 за допомогою манекена показав розташування тіла ОСОБА_7 в салоні автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , в якому він був виявлений, а саме: свідок розташував манекен на задньому сидінні автомобіля, спиною до краю сидіння (подушки сидіння, яка в цей час зміщена з місця типового розташування), передньою поверхнею притиснутий до задніх частин обох передніх сидінь, голова притиснута до внутрішньої поверхні задньої правої двері, обидві руки були перед тулубом, ноги розташовані за водійським сидінням (при цьому, свідок ОСОБА_9 зазначив, що ступні ОСОБА_7 знаходилися затиснуті під подушкою водійського сидіння, що під час слідчого експерименту зобразити неможливо через відсутність в ганчір`яному манекені даних частин тіла). До дна автомобіля була направлена права бокова поверхня манекена.

Згідно протоколу огляду речей та предметів від 10.07.2024, при огляді одягу ОСОБА_7 , а саме: в ході огляду кофти з капюшоном, чорного кольору встановлена наявність розривів тканини на її задній поверхні в області лівої лопатки, також лівіше від розривів в тканині був виявлений уламок скла.

Отримання вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у лежачому положенні та в сидячому положенні біля правої задньої двері виключається, оскільки спинка та подушка заднього сидіння м`які, мають тканинне покриття та не мають будь-яких твердих виступаючих частин, що було встановлено при огляді автомобіля 20.03.2025, та на правій боковій поверхні тулуба і голови у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень виявлено не було.

Отримання вище вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у сидячому положенні біля лівої дверці малоймовірне, оскільки при огляді автомобіля 20.03.2025 встановлено, що задня ліва дверка не мала значних деформацій (тобто не мала руйнування цілісності дверної карти та скла), ручка двері не пошкоджена та знаходиться ближче до передньої частини двері. Крім того, при перебуванні на місці пасажира заднього сидіння в сидячому положенні біля лівої двері в даному випадку не могло утворитися пошкодження кофти на її задній поверхні в області лівої лопатки. Враховуючи відсутність будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці обличчя та голови ОСОБА_7 , відсутність тілесних ушкоджень на передній та правій боковій поверхні його тіла, отримання вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 на місці пасажира переднього сидіння теж виключається.

Таким чином, враховуючи наявність, характер та локалізацію тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 , наявність та локалізацію пошкодження кофти, наявність деформації лівої передньої двері зі зміщенням деформованих частин всередину, найбільш ймовірне утворення вище вказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 у сидячому положенні на місці водія.

Згідно з даними висновку експерта від 29.11.2023 30.11.2023 № 522 з урахуванням даних медичної документації та додаткових обстежень, результати яких викладені в медичній документації, при судово-медичній експертизі ОСОБА_8 були виявлені тілесні ушкодження: закрита черепно-лицьова травма у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, перелому тіла нижньої щелепи між 43-44 зубами (справа) і в проекції 38 зуба (зліва) перелому спинки носа з двобічним гематогенним гайморитом, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді підшкірної гематоми в лівій тім`яній ділянці, численних гематом в ділянці нижньої щелепи зліва та справа, саден шкіри лобної ділянки голови справа; закритий перелом остистого відростка С6 хребця; закритий крайовий уламковий перелом бугристості крижової кістки зліва; закритий розрив правого ключично-акроміального з`єднання; рани правої кисті. Виявлені тілесні ушкодження не несуть в собі ні специфічних, ні характерних ознак, за якими достовірно можна було б встановити положення ОСОБА_8 (на місці водія, пасажира переднього сидіння чи пасажира заднього сидіння) в автомобілі в момент дорожньо-транспортної пригоди при зіткненні з перешкодою 17.10.2023.

Однак, враховуючи обставини справи, що ОСОБА_8 після дорожньо-транспортної пригоди був поза межами автомобіля, наявність закритої черепно-лицьової травми у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, перелому тіла нижньої щелепи між 43-44 зубами (справа) і в проекції 38 зуба (зліва), перелому спинки носа з двобічним гематогенним гайморитом, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді підшкірної гематоми в лівій тім`яній ділянці, численних гематом в ділянці нижньої щелепи зліва та справа, саден шкіри лобної ділянки голови справа, наявність закритого розриву правого ключично-акроміального з`єднання, рани правої кисті, можна говорити, що найбільш ймовірне утворення вищевказаних тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 у сидячому положенні на місці пасажира переднього сидіння.

При перебуванні на місці водія особа при фронтальному зіткненні не викидається із салону автомобіля, оскільки фіксована кермом.

При перебуванні на місці пасажира заднього сидіння біля лівих дверей, які не були значно пошкоджені, утворення закритої черепно-лицьової травми у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, перелому тіла нижньої щелепи між 43-44 зубами (справа) і в проекції 38 зуба (зліва), перелому спинки носа з двобічним гематогенним гайморитом, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді підшкірної гематоми в лівій тім`яній ділянці, численних гематом в ділянці нижньої щелепи зліва та справа, саден шкіри лобної ділянки голови справа, закритого розриву правого ключично-акроміального з`єднання, рани правої кисті малоймовірне.

При перебуванні на місці пасажира заднього сидіння біля правих дверей, які були пошкоджені, можливе утворення закритої черепно-лицьової травми у вигляді забою головного мозку легкого ступеня, перелому тіла нижньої щелепи між 43-44 зубами (справа) і в проекції 38 зуба (зліва), перелому спинки носа з двобічним гематогенним гайморитом, з місцями прикладання травмуючої сили у вигляді підшкірної гематоми в лівій тім`яній ділянці, численних гематом в ділянці нижньої щелепи зліва та справа, саден шкіри лобної ділянки голови справа, закритого розриву правого ключично-акроміального з`єднання, рани правої кисті. Однак, пасажир заднього сидіння при фронтальному зіткненні з перешкодою викидається із салону автомобіля через лобове скло лише при перебуванні його по центру заднього сидіння, а не біля дверей.

Таким чином, хоча за результатами проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи, експертами зроблено висновок про те, що виключається розташування ОСОБА_7 у салоні автомобіля під час ДТП: на місці пасажира заднього сидіння у лежачому та в сидячому положенні біля правої задньої двері та на місці пасажира переднього сидіння; малоймовірним є отримання тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у сидячому положенні біля лівої дверці, разом з тим, визначено, що у ОСОБА_8 найбільш ймовірне утворення тілесних ушкоджень у сидячому положенні на місці пасажира переднього сидіння та малоймовірним є їх утворення на місці пасажира заднього сидіння біля лівих дверей; можливе їх утворення на місці пасажира заднього сидіння біля правих дверей, однак у даному випадку характерним, при фронтальному зіткненні з перешкодою, є викидання із салону автомобіля через лобове скло лише при перебуванні його по центру заднього сидіння, а не біля дверей.

А тому слід відхилити заперечення представника скаржника в тій частині, що експертами не виключається отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 на місці пасажира заднього сидіння у сидячому положенні біля лівої дверці, оскільки по-перше, експертами наведено аргументи на користь малоймовірності такої можливості, а по-друге, обґрунтовується найбільш ймовірне отримання тих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , які у нього утворилися, саме у сидячому положенні на місці пасажира переднього сидіння, що виключає його перебування за кермом.

У тому ж висновку експерти виснували, що при перебуванні на місці водія особа при фронтальному зіткненні не викидається із салону автомобіля, оскільки фіксована кермом, а в даному випадку ОСОБА_8 знаходився на відстані біля 10 м. від автомобіля, що також свідчить про неможливість перебування останнього за кермом.

Висновок комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи щодо неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 узгоджується із іншими доказами, здобутими у кримінальному провадженні, зокрема:

-висновком молекулярно-генетичної експертизи № СЕ-19/102-23/20645-БД від 22.12.2023, відповідно до якого генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на наданих на дослідження об`єктах, а саме на ключі з брелком сигналізації (об`єкти №№ 12, 13), вилучених із автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , є змішаними, належать більше ніж двом особам та є придатними для генетичної ідентифікації лише за домінуючими ДНК-профілем. При цьому встановлено, що ДНК-профіль особи, генетичні ознаки якої домінують у змішаних генетичних ознаках клітин з ядрами, виявлених на наданих на дослідження об`єктах, а саме на ключі з брелком сигналізації (об`єкти №№ 12, 13), вилучених із автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , збігаються між собою та з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 (об`єкт № 16), і не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_8 (об`єкт № 17). Походження вищевказаних слідів за домінуючим ДНК-профілем від ОСОБА_8 виключається;

-висновком судово-медичної експертизи № 522 від 30.11.2023, відповідно до якого у ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді «політравми, закритої черепно мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеня, перелому тіла нижньої щелепи між 43-44 зубами (справа) і в проекції 38 зуба (зліва), набряку м`яких тканин і численних гематом в ділянці нижньої щелепи зліва та справа, саден шкіри лобної ділянки голови справа, перелому спинки носу, двобічного гематогенного геймориту, косого перелому остистого відростка С6 хребця, крайового уламкового перелому бугристості крижової кістки зліва, забоїв м`яких тканин голови, тулубу, кінцівок, забійних ран правої кисті, травматичного вивиху акроміального кінця правої ключиці», - які виникли від дії на різні ділянки тіла ОСОБА_8 тупих, твердих предметів, та при ударі різними ділянками тіла останньої об такі, якими могли бути конструктивні частини салону легкового автомобіля, тверде дорожнє покриття, та їм подібні предмети, що могли мати місце в різних фазах такого виду ДТП, як зіткнення легкового автомобіля із фіксованою перешкодою і послідуючим перекиданням автомобіля, по строку свого виникнення можуть відповідати 17.10.2023, що могло мати місце в строк і за обставин, вказаних в постанові про призначення судово-медичної експертизи, по своєму характеру відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що зазвичай призводять до тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби); враховуючи розташування ряду тілесних ушкоджень на правій половині тіла ОСОБА_8 можна припустити, що останній в момент ДТП міг знаходитися на передньому правому пасажирському сидінні легкового автомобіля;

-висновком додаткової судово-медичної експертизи № 165 від 03.04.2024, відповідно до якого враховуючи розташування ряду тілесних ушкоджень на правій половині тіла ОСОБА_8 можна припустити, що останній в момент ДТП міг знаходитися на передньому правому пасажирському сидінні легкового автомобіля; можливість отримання ОСОБА_8 вищезазначених тілесних ушкоджень, за умови його перебування під час ДТП за кермом легкового автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , враховуючи, що він був виявлений неподалік від автомобіля, у якому відкриті двері водія, категорично не виключається, хоча малоймовірна, так як під час зіткнень автомобіля із фіксованими перешкодами могли відбуватися певні зміщення тіла ОСОБА_8 як по салону автомобіля, так і за його межі; в медичних документах на ім`я ОСОБА_8 , а саме в медичній карті хворого № IX-231019/22291 КНП «Хмельницька обласна лікарня» не відображено характерних специфічних ознак і тілесних ушкоджень, які б давали можливість достовірно судити про конкретне місце перебування ОСОБА_8 в салоні легкового автомобіля на момент ДТП;

-висновком судово-медичної експертизи № 8 від 03.04.2024-11.04.2024, відповідно до якої отримання тілесних ушкоджень у вигляді переломів 7-10 ребер зліва по біля-хребтовій лінії із розривами плеври та розвитком внутрішньої кровотечі (лівобічний гемоторакс до 0,6 л рідкої крові) та розриву капсули та паренхіми воріт селезінки із розвитком внутрішньої кровотечі (гемоперітонеум до 2,0 л рідкої крові), ОСОБА_7 коли б він перебував у лежачому положенні на задньому пасажирському сидінні автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 від удару у наявні конструктивні елементи салону транспортного засобу (передні крісла, підлокітник, інші предмети тощо) є малоймовірним;

-показаннями ОСОБА_8 , який будучи допитаним як свідок, повідомляв, що за кермом автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 перебував ОСОБА_7 .

Представник скаржника стверджує, що про факт перебування ОСОБА_7 на задньому сидінні свідчить те, що він не був фіксований кермом на місці водія при зіткнення, що є типовим при фронтальному зіткненні, як вказують експерти у висновку від 28.03.2025.

Проте дане твердження, яке нібито міститься у висновку комплексної експертизи, є спотвореним, оскільки у висновку від 28.03.2025 зазначено, що при перебуванні на місці водія особа при фронтальному зіткненні не викидається із салону автомобіля, оскільки фіксована кермом, тобто не значиться, що водій обов`язково мав би бути затиснутий кермом на місці водія при зіткнення, а лише доводиться неможливість викиду із салону водія при його перебуванні на місці водія при фронтальному зіткненні.

Також слід відхилити аргументи скаржника про те, що розташування ОСОБА_7 в автомобілі (ноги розташовані за водійським сидінням, ступні затиснуті під подушкою водійського сидіння) є типовим для пасажира заднього сидіння, а наявність розривів тканини на кофті ОСОБА_7 в області лівої лопатки та уламок скла не спростовують цієї обставини з подальшим описом механізму ймовірного виникнення тілесних ушкоджень, оскільки зазначені аргументи ґрунтуються виключно на власних уявленнях представника скаржника, який не є особою, який володіє науковими, технічними або іншими спеціальними знаннями, які стосуються сфери його знань.

Тоді як експертне дослідження проводилося трьома судовими експертами, які мають відповідну кваліфікацію судових експертів, понад п`ятнадцятирічний стаж роботи за фахом, були попереджені слідчим про кримінальну відповідальність за ст. 384,385 КК України, тому їх висновок не викликає у слідчого судді сумніву.

Посилання на те, що експертам не було детально задано слідчим вихідних умов та даних у постанові слідчого про призначення експертизи, що призвело до того, що експертами не було взято до уваги при наданні висновку показання свідка ОСОБА_9 та протокол слідчого експерименту, проведеного за його участі, не ґрунтується на матеріалах провадження, оскільки окрім постанови слідчого про призначення відповідної експертизи від 09.09.2024 експертам направлялися матеріали кримінального провадження у 2 томах та із висновку за результатами проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи 28.03.2025 № 87/КСЕ-19/123-25/3381-ІТ слідує, що ними враховувалися: дані протоколу огляду місця події від 17.10.2023; дані протоколу огляду транспортного засобу від 17.10.2023; дані висновку експерта № 699 судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_7 , проведеної 18.10.2023-13.11.2023; дані карти виїзду екстренної медичної допомоги № 90 (1) від 17.10.2023; дані карти виїзду екстренної медичної допомоги № 90 (2) від 17.10.2023; дані висновку експерта № СЕ-19/123-23/11475-ІТ від 19.12.2023; дані протоколу допиту ОСОБА_8 від 27.10.2023; диск із відеозаписом протоколу допиту ОСОБА_8 від 27.10.2023; дані протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 13.11.2023; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 14.11.2023; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_12 від 30.10.2023; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 22.11.2023; дані протоколу огляду диска від 06.12.2023; диск із відеозаписом із відеокамери працівника ДСНС; дані висновку експерта № 522 від 29.11.2023-30.11.2023; дані висновку експерта № СЕ-19/102-23/20645-БД віл 22.12.2023; протоколу допиту потерпілого ОСОБА_8 від 04.01.2024; дані висновку експерта № 165 від 02.04.2025-03.04.2025; дані висновку експерта № 8 від 03.04.2025-11.04.2025; дані медичної картки ОСОБА_8 № 3598 та №ІХ-231019/22291; дані висновку лікаря-рентгенолога ОСОБА_13 від 07.03.2025; дані протоколу огляду речей від 10.07.2024; дані протоколу допиту свідка ОСОБА_9 від 20.03.2025; дані протоколу проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_9 від 20.03.2025.

Окрім того, відомості, здобуті у результаті допиту свідка ОСОБА_9 та у ході проведення слідчого експерименту за його участю враховувалися і наводилися експертами у самих підсумках проведеного ними дослідження.

Також слідча суддя не вбачає необхідності призначення судово-психіатричної експертизи відносно ОСОБА_8 з метою отримання інформації щодо ступеня ймовірності повідомленої ним інформації, оскільки зібрані у кримінальному провадженні докази у своїй сукупності були достатніми для формування у сторони обвинувачення висновку про те, що саме ОСОБА_7 здійснював керування автомобілем «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , 17.10.2023 близько 07 год. 10 хв., на ділянці 131 км + 200 м автодороги Р-48 сполученням «Кам`янець-Подільський Білогір`я», що поблизу с. Підліски Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області та вчинив дорожньо-транспортну пригоду.

Слідча суддя відхиляє позицію сторони захисту про те, що оскільки після ДТП ОСОБА_7 був виявлений на задньому сидінні, ноги останнього були розташовані за водійським сидінням, а ступні були затиснуті під подушкою водійського сидіння, то це є характерним саме для перебування особи під час ДТП на задньому сидінні автомобіля, оскільки дані судження є лише припущеннями. Окрім того, відповідно до висновку експертів за результатами проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи неповнолітніх ОСОБА_7 і ОСОБА_8 №87/КСЕ-19/123-25/3381-ІТ від 28.03.2025, сили інерції, які діяли на тіла осіб, що перебували в автомобілі були спрямовані в протилежні напрямки від деформуючих зусиль, в результаті чого тіла даних осіб переміщались по салону автомобіля, а отже існувала можливість потрапляння тіла ОСОБА_7 на заднє сидіння салону автомобіля.

Окрім того, завданням експертизи було з`ясування, чи виявлені на тілах ОСОБА_7 та ОСОБА_8 тілесні ушкодження, характерні для їх утворення з точки перебування на конкретних місцях у автомобілі (переднє та заднє сидіння, ліворуч та праворуч) під час ДТП, а не визначення того, яким чином тіло ОСОБА_7 опинилося на задньому сидінні та у зв`язку із чим кросівок знаходився поблизу дверки автомобіля з боку водія.

Щодо ж до неврахування того, кому належать виявлені на місці події кросівки білого кольору, що знаходились біля двері водія, при тому, що загиблий був у взутті чорного кольору, то вказані обставини не є беззаперечними та достатньо інформативними в контексті можливості обґрунтування ними перебування за кермом під час ДТП конкретної особи.

Слідча суддя не може розцінити як підставу для скасування постанови про закриття кримінального провадження повідомлену ОСОБА_4 інформацію, що відповідно до фотознімку ОСОБА_7 , виконаного 17.10.2023 близько 01:29 год., останній перебував на задньому сидінні автомобіля, оскільки досудовим розслідуванням достеменно не відомо, у який період часу трапилося ДТП, яке було виявлено вранці 17.10.2023, що унеможливлює співвіднесення відомостей щодо можливості виконання фотознімку безпосередньо перед ДТП.

Аргументи сторони захисту щодо сумнівності висновку комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи у зв`язку із її проведенням у м. Хмельницькому, а не у ДНДЕКЦ МВС відхиляється, оскільки зазначена експертиза спершу доручалася експертам ДНДЕКЦ МВС (постанова від 21.06.2024), але у зв`язку із недостатньою кількістю експертів судово-медичного відділу та великим навантаженням, велику чергу, відсутністю мотивації неможливості проведення експертизи зазначеного виду установами Хмельницької області, не була виконана експертами ДНДЕКЦ МВС та повернута без виконання.

У подальшому постановою слідчого від 09.09.2024 проведення комплексної судово-медичної та транспортно-трасологічної експертизи було доручено експертам Хмельницького НДЕКЦ МВС України.

Загалом аргументи скарги ґрунтується на необхідності здійснити переоцінку здобутих доказів та стороною захисту не наведено мотивів на користь доцільності проведення додаткових слідчих дій у зв`язку із неповнотою досудового розслідування .

Відтак, з огляду на вищевикладене, висновок прокурора про те, що причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди є одноосібні дії водія автомобіля «ВАЗ 21104», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_7 ґрунтується на здобутих у кримінальному провадженні доказах та відповідає тим відомостям, які у них відображені.

У зв`язку із смертю особи, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з смертю цієї особи ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальне провадження підлягає закриттю на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України,

З такими висновками прокурора у оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідча суддя погоджується у зв`язку із тим, що прийняте рішення є правильним, зміст постанови відповідає фактичним обставинам, які встановлені матеріалами провадження та всебічно, повно і об`єктивно були досліджені слідчим.

Водночас, викладені у скарзі аргументи, якими представник скаржника обґрунтовує невідповідність висновків слідчого встановленим досудовим розслідуванням обставинам, є необґрунтованими.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження вбачається, що вона є вмотивованою, її зміст відповідає фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зібраним доказам була надана об`єктивна юридична оцінка та прийнято обґрунтоване та мотивоване процесуальне рішення.

Враховуючи вищевказані обставини у їх сукупності, слідча суддя дійшла висновку, що складена 31.07.2025 прокурором Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 постанова про закриття кримінального провадження №0000537, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України є мотивованою та обґрунтованою, а тому враховуючи відсутність підстав для її скасування, вважає за необхідне відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.2, 55, 60, 303 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , поданої в інтересах ОСОБА_4 на постанову прокурора Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 31.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0000537, відомості у якому внесено до ЄРДР 17.10.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя