Справа № 354/1601/25
Провадження № 1-кп/354/82/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м.Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Яремче в приміщенні Яремчанського міського суду Івано-Франківської області кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2024 за № 0000073по обвинуваченню

ОСОБА_4 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Верба Володимир-Волинського району Волинської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, із загальною середньою освітою, на утриманні нікого не має, раніше не судимого, учасника бойових дій, який проходить військову службу за контрактом на посаді старшого оператора апаратного взводу зв?язку роти зв?язку командного пункту польового вузла зв?язку військової частини НОМЕР_1 , військове звання - «старший солдат»,

за частиною 3 статті 358 та частиною 4 статті 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення у кримінальному провадженні, визнаного судом доведеним.

Військовослужбовець військової служби за контрактом військової частипи НОМЕР_1 старший солдат ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб із невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів (власної вигоди, маючи на меті у протиправний спосіб придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його особистого використання, у 2022 році (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено), у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у порушення вимог ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», п. 16 Постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», шляхом використання інтернет-месенджера «WhatsApp» вступив у злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо виготовлення на його ім?я за грошову винагороду підробленого посвідчення водія категорії «В» на право керування транспортними засобами, після чого безпосередньо виконав частину об?єктивної сторони кримінально-караного діяння, пов?язаного із підробленням офіційних документів (посвідчення), а саме надіслав вказаній невстановленій особі свої анкетні дані та фотокартку, що необхідні були для виготовлення підробленого посвідчення водія, яка у свою чергу при невстановлених досудовим розслідуваням обставинах, місці та часі, виконала іншу частину об?єктивної сторони даного кримінально-караного діяння, а саме, використовуючи анкетні дані ОСОБА_4 , виготовила завідомо підроблений офіційний документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім?я останнього, видане нібито 08.04.2022 у територіальному сервісному центрі № 5141, про надання ОСОБА_4 права керувати транспортними засобами категорії «В», яке за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням водія, що знаходяться в офіційному обігу, та яке ОСОБА_4 отримав у невстановленому досудовим розслідуванням відділені ТОВ «Нова Пошта», здійснивши при цьому відповідну грошову оплату у невстановленому досудовим розслідуванням розмірі,

чим вчинив підроблення посвідчення з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України.

Він же, 06.06.2024 приблизно о 10:00 год, керуючи автомобілем марки «BMW» моделі «Х5», реєстраційний номер НОМЕР_3 , будучи зупиненим на вулиці Свободи в м. Яремче Надвірнянського району Івано-Франківської області працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 1 (м. Яремче) Надвірнянського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, діючи умисно, усвідомлючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів (в особистих інтересах), з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, достеменно знаючи про те, що отримане ним в 2022 році посвідчення водія є підробленим, на законну вимогу працівника поліції пред?явив йому підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_4 , нібито видане 08.04.2022 у територіальному сервісному центрі № 5141 на ім?я ОСОБА_4 , яке за способами нанесення зображень та первинними елементами захисту не відповідає посвідченням водія, які знаходяться в офіційному обігу,

чим вчинив використання завідомо підробленого документа, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України.

Позиції учасників судового провадження:

Позиція сторони обвинувачення

Позиція сторони обвинувачення викладена в обвинувальному акті, що був складений 12.12.2025 та затверджений прокурором Івано-Франківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 12.12.2025.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що під час судового розгляду даного кримінального провадження обставини вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України, знайшли своє підтвердження в повному обсязі, його дії кваліфіковано вірно і обґрунтовано, а винуватість обвинуваченого повністю підтверджена отриманими та дослідженими доказами.

Зважаючи на те, що свою вину за інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 визнав повністю, просив суд здійснювати розгляд кримінального провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КК України.

В судових дебатах прокурор, за наявності таких пом`якшуючих обставин, як щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, оскільки обвинувачений добровільно надавав покази щодо обставин, які пригадував, є особою молодого віку та учасником бойових дій, служить за контрактом в ЗСУ, має намір продовжувати військову службу, при обранні міри покарання ОСОБА_4 , просив застосувати статтю 69 КК України та призначити йому покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України більш м`яке покарання, не зазначене в санкції ч. 3 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу у розмірі 2000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 грн; за ч. 4 ст. 358 КК

України у виді штрафу в межах санкції вказаної частини статті, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України, а саме посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 08.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 , залишити у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС для проведення перевірок, скасувавши арешт, накладений ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2024. Стягнути витрати з обвинуваченого за проведення судово-технічної експертизи документів.

Позиція обвинуваченого

В судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 , який брав участь в режимі відеоконференції, свою вину визнав повністю та підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень. У скоєному розкаявся, пояснив суду, що він виконуючи обов`язки по військовій службі в Миколаївській області, у 2022 році домовився з невідомою особою підробити посвідчення водія, на своє ім`я, яке згодом отримав на «Новій пошті». Скільки заплатив коштів не пригадує. В червні 2024 року, повертаючись з відпустки з ОСОБА_6 , він був зупинений працівниками поліції на блокпості в м. Яремче, на їх прохання він надав підроблене посвідчення водія, яке було вилучене працівниками поліції. Свій вчинок пояснив неможливістю проходити навчання в автошколі, оскільки проходив військову службу. Свою вину визнає, кається, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій. Просив суворо не карати та застосувати при обранні покарання ст. 69 КК України та призначити у виді виді штрафу у розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 грн.

Обсяг та порядок дослідження судом доказів

Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, і як встановлено судом, правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, за згодою усіх учасників судового провадження, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого й дослідженням документів, які характеризують його особу.

При цьому, за основу суд бере до уваги покази обвинуваченого, вважає їх належними, допустимими та достовірними, послідовними, котрі у взаємозв`язку доводять фактичні обставини підроблення посвідчення водія з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою группою осіб, а також використання завідомо підробленого документа.

Обвинуваченому судом роз`яснено, що він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, що повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації №6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Висновки суду

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження стосовно обвинуваченого, допитавши останнього, дослідивши письмові матеріали, долучені прокурором відповідно до встановленого порядку, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у підробленні посвідчення водія, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документа доведена повністю та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 358 та ч. 4 ст. 358 КК України.

Обставини, що пом`якшують чи обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди в кожному випадку мають суворо додержувати вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно з п. 3 вищевказаної Постанови, визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст. 12 КК України), а також з особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо).

Процес призначення покарання, а саме врахування усіх факторів, які мають бути взяті до уваги для обрання виду та розміру покарання, слід розцінювати як сукупність етапів, послідовність яких має значення для прийняття обґрунтованого судового рішення в цій частині. При цьому первинним етапом має бути оцінка ступеня тяжкості злочину, який має значною мірою звузити межі для прийняття конкретного рішення щодо виду та розміру покарання. Своєю чергою, наступним етапом вже є врахування обставин, які позитивно або негативно характеризують особу винного, та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Так, вчинені ОСОБА_4 кримінальні правопорушення згідно зі ст. 12 КК України є нетяжким злочином (ч. 3 ст. 358 КК України) і проступком (ч. 4 ст. 358 КК України).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного, і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Європейський Суд з прав людини у рішенні від 03.10.2002 в справі «Бемер проти Німеччини» зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

У судовому засіданні були досліджені докази, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 та встановлено, що останній раніше не судимий, вчинив кримінальне правовопорушення вперше, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та служби характеризується позитивно, до своїх обов`язків ставиться

добросовісно, підвищує професійний рівень, користується повагою та авторитетом серед побратимів, є особою молодого віку, з 29.09.2021 служив солдатом на посаді водія-електрика, а з 27.04.2022 - проходить військову службу за контрактом на посаді старшого оператора апаратного взводу зв?язку роти зв?язку командного пункту польового вузла зв?язку військової частини НОМЕР_1 та має намір продовжувати військову службу, є учасником бойових дій згідно посвідчення НОМЕР_5 від 11.04.2023.

Суд вважає, що встановлені під час судового розгляду та наведені прокурором обставини, які слід врахувати при призначенні ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, є такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, в порядку ч. 2 ст. 66 КК України суд визнає дані обставини такими, що пом`якшують його покарання, оскільки обвинувачений в період воєнного часу захищає незалежність та територіальну цілісність України від збройної агресії з боку російської федерації.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ставлення обвинуваченого до скоєного, ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є нетяжким злочином і проступком; особу винного та наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання.

Разом з цим суд ураховує ставлення обвинуваченого до вчиненого, яке полягає у визнанні винуватості, засудженні своїх дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за вказаний злочин, або перехід до іншого більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу обвинуваченого він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній частині послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.

Покарання, призначене судом із застосуванням ст. 69 КК України, не може бути нижчим від мінімальної межі відповідного виду покарання, встановленої у Загальній частині КК України.

Ураховуючи конкретні обставини вчинення кримінальних правопорушень, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням відомостей про особу винного, а також зважаючи на позицію прокурора про можливість застосування ст. 69 КК України, суд вважає, що призначення обвинуваченому мінімального покарання в межах санкції ч.3 ст.358 КК України є недоцільним, та при призначенні покарання наявні підстави для застосування ст. 69 КК України.

За сукупністю вищенаведених обставин, ураховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України - більш м`яке покарання, не зазначене в санкції ч. 3 ст. 358 КК України, а саме у виді штрафу; за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в межах санкції вказаної частини статті, та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

У справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява № 10249/03) Європейський суд з прав людини зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувався.

Матеріальна шкода кримінальним правопорушенням не заподіяна.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати за проведення судово-технічної експертизи документів № CE-19/109-24/8190-ДД від 13.06.2024 в сумі 4 543,68 (Чотири тисячі п?ятсот сорок три гривні шістдесят вісім копійок).

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд вважає за необхідне скасувати арешт, який був накладений ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2024, на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 08.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 , яке визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 100, 124, 174, ч. 3 ст. 349, 369, 371, 373-374, 382, 392, 395 КПК України,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (Сімнадцять тисяч) гривень;

- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (Вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_4 остаточно призначити покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (Сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави на відшкодування процесуальних витрат на залучення експерта Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України для проведення технічної експертизи документа - 4 543,68 (Чотири тисячі п?ятсот сорок три гривні шістдесят вісім копійок).

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 10.06.2024 на посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 08.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 шляхом заборони вчиняти будь-які дії по відчуженню, розпорядженню та користуванню посвідченням водія - скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 08.04.2022 на ім`я ОСОБА_4 , залишити у Івано-Франківському НДЕКЦ МВС для проведення перевірок.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Яремчанський міський суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК Українине може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуюча суддя: ОСОБА_7