Номер провадження: 11-кп/813/876/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0005148 від 12.12.2017 року за апеляційною скаргою прокурора Київської оружної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 06.09.2024 року відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєв, громадянина України, з неповною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який має на утримані одну малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до затримання проживав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз:

- 16.09.2022 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185; ч.3 ст.185; ч.1 ст.70 до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднане не відбуте покарання за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 05.12.2016 року, в якому ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 28.06.2022 року звільнення від відбування покарання з випробуванням було скасовано та направлено засудженого ОСОБА_8 для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі. Остаточно визначено до відбування 4 роки 1 місяць позбавлення волі, початок строку відбування покарання - з дня набрання вироком законної сили, тобто з 27.11.2022 року;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України та йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного цим вироком, більш суворим, призначеним з вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 16.09.2022 року, визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015р.), у строк відбування покарання ОСОБА_8 , зарахований строк його попереднього ув`язнення за період з 20.11.2017 року по 06.03.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Також, у строк відбування ОСОБА_8 покарання, відповідно до ч.1 ст.72 КК України, зарахований строк попереднього ув`язнення за вироком Малиновського районного суду м.Одеси від 16.09.2022 року, з урахуванням ухвали Малиновського районного суду від 02.11.2022 року про виправлення описки, за періоди: з 07.07.2016 року до 29.11.2016 року, із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі; з 04.04.2018 року до 13.04.2018 року із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі; з 16.09.2022 року до набрання вироком законної сили (27.11.2022 року), із співвідношення: одному дню попереднього ув`язнення відповідає два дні позбавлення волі.

Вироком вирішено питання стосовно процесуальних витрат, речових доказів та із заходами забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись з вироком суду прокурор Київської оружної прокуратури ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати в частині зарахування на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону №838-VIII від 26.11.2015р.), строку попереднього ув`язнення з 20.11.2017 року по 06.03.2018 року - у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити в цій частині новий вирок, яким на підставі ч.5 ст.72 КК України (в ред. Закону №2046-VІІІ від 18.05.2017 року), зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за період з 20.11.2017 року по 06.03.2018 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі. В іншій частині прокурор просить вирок залишити без змін.

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 26.09.2025 року, обвинувачений ОСОБА_8 не з`явився.

Апеляційний суд намагався сповістити ОСОБА_8 про дату, час та місце судового засідання шляхом надсилання повістки про виклик до суду на адресу за якою згідно повідомлення з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» останній вибув після відбуття строку покарання ( АДРЕСА_3 ).

Разом з тим, поштове відправлення адресату вручене не було та повернуто на адресу суду з позначкою про те, що обвинувачений за вказаною адресою не проживає

Враховуючи наведені обставини, прокурор ОСОБА_6 звернувся до апеляційного суду з клопотанням про привід обвинуваченого в наступне судове засідання.

Заслухавши та обговоривши доводи клопотання прокурора про привід обвинуваченого, колегія суддів дійшла висновку про таке.

Обвинувачений ОСОБА_8 без поважних причин не з`явився в судове засідання апеляційного суду, яке було призначене на 10 годину 26.09.2025 року, та не повідомив про причини своєї неявки.

Згідно з ч.4 ст.401 КПК України обвинувачений підлягає обов`язковому виклику в судове засідання для участі в апеляційному розгляді, якщо в апеляційній скарзі порушується питання про погіршення його становища або якщо суд визнає обов`язковою його участь, а обвинувачений, який утримується під вартою, - також у разі, якщо про це надійшло його клопотання.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про погіршення становища ОСОБА_8 , а тому відповідно до ч.4 ст.401 КПК України, участь обвинуваченого під час апеляційного розгляду даного кримінального провадження а є обов`язковою.

У свою чергу неявка обвинуваченого в судове засідання апеляційного суду призводить до безпідставного затягування судового процесу та є перешкодою для розгляду кримінального провадження в розумні строки, передбачені ст.28 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.323 КПК України, якщо обвинувачений, до якого не застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не прибув за викликом у судове засідання, суд відкладає судовий розгляд, призначає дату нового засідання і вживає заходів до забезпечення його прибуття до суду. Суд також має право постановити ухвалу про привід обвинуваченого.

Беручи до уваги неявку обвинуваченого ОСОБА_8 у судове засідання апеляційного суду та ту обставину, що в апеляційній скарзі прокурора порушується питання про погіршення становища обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне відповідно до положень ст.140 КПК України задовольнити клопотання прокурора та застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 привід у наступне судове засідання апеляційного суду.

Керуючись ст.ст.140, 323, 401 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання прокурора ОСОБА_9 .

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 , привід у судове засідання Одеського апеляційного суду, призначене на 11:00 год 21.11.2025 року.

Виконання приводу покласти на співробітників ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

Контроль за виконанням ухвали суду про привід обвинуваченого покласти на прокурора ОСОБА_6 .

Копію ухвали направити: начальнику ОРУП №1 ГУНП в Одеській області для виконання в порядку ст.143 КПК України; прокурору ОСОБА_6 для контролю за виконанням приводу.

Розгляд справи відкласти на 11 годину 21.11.2025 року.

Повідомити учасників судового провадження про дату та час розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4