ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1753/25 Справа № 194/1350/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

судді -доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

в режимі відеоконференції

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 28 серпня 2025 року, щодо

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючому за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця в спеціальному званні старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенанта поліції ОСОБА_10 , внесене до ЄРДР за №0000388 від 28.08.2025 року, за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Задоволено клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 місяці, до 29 жовтня 2025 року.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що ОСОБА_8 працездатного віку, але офіційно не працевлаштований, військовослужбовець в спеціальному званні старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий. Слідчий суддя вказав, що у кримінальному провадженні на даний час не зібрано доказів щодо вчинення потерпілим правопорушення саме за ч.4 ст.187 КК України, а також матеріали містять дані про можливість кваліфікації дій підозрюваного ОСОБА_8 у формі приватного обвинувачення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу Тернівського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року та обрати стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 днів.

Обґрунтовуючи заявлені в апеляційній скарзі вимоги прокурор посилається на те, що 29 серпня 2025 року ОСОБА_8 обґрунтовано повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, у розбої, спрямованому на заволодіння майном, вчинений групою осіб, в умовах воєнного стану. Вказав, що наявні ризики вчинення підозрюваним дії, передбачених ст. 177 КПК України. Крім того, зауважив, що під час перебування поза межами тримання під вартою, підозрюваний як особа, що не має підстав для звільнення з військової служби, зобов`язаний буде повернутися до підрозділу, в якому він проходить службу, тобто до місця, де також проходять службу свідки, що беззаперечно створить умови для здійснення тиску на них.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який просив задовольнити вимоги його апеляційної скарги та скасувати ухвалу слідчого судді, підозрюваного та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили ухвалу слідчого судді залишити без зміни, перевіривши надані матеріали та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В силу ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його проживання, в тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 § 1(с) Конвенції.

Відповідно до норм ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу, слідчий суддя заслухав доводи сторін кримінального провадження і дійшов висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на строк до 29 жовтня 2025 року з покладанням на нього певних обов`язків у відповідності до вимог ст.194 КПК України, посилаючись на наявність обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Як слідує з матеріалів провадження, в провадженні СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000388 від 28 серпня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

29 серпня 2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, що виразилося у нападі з метою заволодіння чужим майном, вчиненого групою осіб, поєднаного із насильством, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненого в умовах воєнного стану.

Відповідно до п.3 ч.1 статті 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється у випадку наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину апеляційний суд зважає на те, що як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Згідно матеріалів, долучених до клопотання, враховуючи наведену правову позицію, слідчим суддею належним чином і в повній мірі досліджені у сукупності наявні докази, які є достатньо вагомими на підтвердження обґрунтованості підозри.

Отже, судом наявність долучених до клопотання слідчого доказів і відомостей визнано достатніми для підтвердження обґрунтованості підозри, повідомленої ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 187 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд, оскільки такий висновок є законним і таким, що відповідає фактичним обставинам цього провадження, а обґрунтованість підозри підтверджується доказами у провадженні у їх сукупності, що дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.

Слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

Застосовуючи до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, відповідно до вимог ст. 178 КПК України слідчий суддя врахував вагомість доказів винуватості підозрюваного, наявність ризику, передбаченого ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що останній може незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний проходить військову службу з одним із свідків у кримінальному провадженні, а також те, що ОСОБА_8 працездатного віку але офіційно не працевлаштований, військовослужбовець в спеціальному званні старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий, та прийшов до висновку, що прокурором не доведено те, що підозрюваний має намір перешкоджати ходу досудового розслідування у такий спосіб, що застосування більш м`якого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

З урахуванням наведеного апеляційний суд погоджується з доводами слідчого судді та оцінює критично доводи прокурора про те, що відомості про особу підозрюваного дають підстави для скасування застосованого до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження.

При цьому, апеляційним судом враховується, що слідчим суддею покладено на підозрюваного обов`язок прибувати за першою вимогою до слідчого СВ ВП №1 Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області та/або суду, що на думку суду апеляційної інстанції, свідчить про маловірогідність можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування.

У рішенні по справі Александровська проти України від 25 березня 2021 року ЄСПЛ відзначив, що Конвенція вимагає, щоб під час обрання запобіжного заходу суди розглядали також і не пов`язані з позбавленням свободи заходи. При цьому рішення про тримання під вартою чи його продовження не може ґрунтуватися винятково на серйозності висунутих обвинувачень, а його обґрунтування не може бути абстрактним, узагальненим чи стереотипним.

Європейський суд з прав людини неодноразово, в тому числі у його «пілотному» рішенні від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», рішенні від 29 вересня 2011 року у справі «Третьяков проти України», рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Єлоєв проти України» зазначав, що тримання особи під вартою у кожному випадку повинне мати безсумнівне обґрунтування, а також що за будь-яких обставин суд зобов`язаний розглянути можливість застосування менш обтяжливих альтернативних запобіжних заходів.

На переконання апеляційного суду, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про неможливість застосування до ОСОБА_8 іншого більш м`якого запобіжного заходу та підстави, згідно з якими він просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження, не аргументовані переконливими обставинами та носять формальний характер, здебільшого посилаючись на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя при обранні запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 у відповідності до вимог ст.ст. 193, 194 КПК України дослідив та достатньою мірою взяв до уваги фактичні обставини, що підлягають врахуванню згідно ст.178 КПК України. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що всі обставини, враховані судом, у сукупності дають достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 177, 178, 183 КПК України, тому апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою, вмотивованою і такою, що не підлягає скасуванню, а отже в задоволенні вимог апеляційної скарги прокурора слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Західної окружної прокуратури м.Дніпра ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Тернівського міського суду Дніпропетровської області від 29 серпня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ _________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4