г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/6607/25
Номер провадження 1-кс/213/629/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника - ОСОБА_5 , розглянув у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в Дніпропетровській області в режимі відеоконференцзв`язку клопотання слідчого ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке подане в межах кримінального провадження №0040802 від 03 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч.4 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у

м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, не одруженого, водія 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, судимості не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

У С Т А Н О В И В:

Обставини, викладені в клопотанні слідчого.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи на посаді водія 2 мотопіхотного відділення 3 мотопіхотного взводу 1 мотопіхотної роти 1 мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, 05 січня 2024 приблизно о 22:00 годині був відсутнім під час перевірки особового складу, в районі виконання завдання із забезпечення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії поблизу АДРЕСА_1 , тобто покинув без поважних причин тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 , командуванню про причини свого вибуття ОСОБА_4 , не повідомив, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, та був незаконно відсутній на службі, до моменту виявлення його працівниками поліції, тобто до 18 грудня 2025 року, чим припинив вчиняти кримінальне правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби, так як був затриманий на підставі ст. 208 КПК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ст. 408 ч. 4 КК України, як дезертирство, тобто самовільне залишення місця служби, з метою ухилення від військової служби, вчинене в умовах воєнного стану.

18 грудня 2025 року ОСОБА_4 затримано в порядку ст.208 КПК України.

19 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч.4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлена наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховатись від органу досудового розслідування та/або суду, може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, продовжити вчинене кримінальне правопорушення, в якому підозрюється.

В обґрунтування зазначених ризиків слідчий в клопотанні вказує таке.

Ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ч. 6 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, санкція яких передбачає виключно позбавлення волі на строк від 05 до 12 років. Підозрюваний може вільно переміщатися по території України, переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що в свою чергу може унеможливити забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду. Також під час досудового розслідування встановлено, факт самовільного покинення підозрюваним військової частини, який мав місце під час проходження останнім військової служби, що також вказує на характеристику підозрюваного та його особисте ставлення до покладених на нього обов`язків, беручи до уваги покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, зазначені факти можуть спонукати останнього до переховування. Також зазначає що підозрюваний, не дивлячись на його увільнення від зайнятої посади, офіційно залишається військовослужбовцем та має на руках військовий квиток із зазначенням місцем проходження військової служби та у випадку перевірок на блок-постах або будь-яких інших перевірок має змогу його пред`явити, що дозволяє йому вільно переміщатись по території України.

Ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України обгрунтовує тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідки та ризик втечі для нього, перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності може вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. В той же час, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 , від органів досудового розслідування або суду на території, які не підконтрольні Українській владі.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України слідчий вказує, що вчиняючи особливо тяжкий злочин в умовах воєнного стану, з метою уникнення покарання за вчинений ОСОБА_4 злочин, може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення у якому він підозрюється.

Просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 строком на 60 діб.

У судовому засіданні:

- прокурор дане клопотання підтримав, вважав, що є достатні підстави для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою за наявності ризиків вказаних в клопотанні.

- підозрюваний заперечував щодо клопотання прокурора. Зазначив, що ні від кого не ховався, живе своє життя, влаштувався на роботу. На даний час готовий повернутись на службу.

- захисник просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора. Вказала, що доводи прокурора необґрунтовані та не доведені. На даний час готується відношення щодо продовження військової служби ОСОБА_4 .

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Заслухав думку сторін кримінального провадження, дослідив копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, приходжу до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанням.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ст. 178 ч. 1 п. 2 КПК України - слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і тяжкість покарання, за умови, що застосування іншого запобіжного заходу не забезпечить запобіганню ризикам, зазначеним у статті 177 КПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

В ході розгляду клопотання встановлено, що пред`явлена органами досудового розслідування ОСОБА_4 підозра за ст. 408 ч. 4 КК України відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», відображеним зокрема у п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 вересня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

В клопотанні та доданих до нього матеріалах міститься достатньо фактів та інформації, які дають підстави дійти висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому в провину кримінального правопорушення, яке розслідується, зокрема: копія повідомлення військової частини НОМЕР_1 від 05 лютого 2024 року про виявлені кримінальні правопорушення, передбачені ч.5 ст.407 КК України, копія Акту службового розслідування військової частини НОМЕР_1 від 31 січня 2024 року, копія доповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 06 січня 2024 року про самовільне залишення війської частини ОСОБА_4 , копії пояснень заступника командира роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_7 та заступника командира роти з морально-психологіного забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 19 січня 2024 року, копії витягів з наказу командира військової частини НОМЕР_1 за №913 від 22 листопада 2023 року, за №937 від 30 листопада 2023 року, за №1015 від 26 грудня 2023 року, за №15 від 05 січня 2024 року, за №18 від 06 січня 2024 року, за №78 від 08 січня 2024 року, за №728 від 31 січня 2024 року, копії протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 09 вересня 2025 року, копії протоколів допиту свідків ОСОБА_11 від 10 грудня 2025 року, свідка ОСОБА_12 від 11 грудня 2025 року, свідка ОСОБА_13 від 08 грудня 2025 року, свідка ОСОБА_14 від 14 грудня 2025 року.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи характер та обставини вчинення злочину, як про те сформульовано в повідомлені про підозру, приходжу до висновку про наявність обставин, передбачених ч. 4 ст. 408 КК України, та достатньої підстави вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може: переховатись від органу досудового розслідування та/або суду, вчинити самокалічення або симулювати хворобу, а також продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, оскільки підозрюваний не одружений, за місцем служби характеризується посередньо, за зареєстрованим місцем проживання характеризується позитивно, не має міцних соціальних зв`язків, судимості не має, що в сукупності дає підстави для висновку про схильність ОСОБА_4 до скоєння кримінальних правопорушень та неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402 - 405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

З огляду на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України, що відповідно до вимог ч. 8 ст. 176 КПК України, передбачає застосування виключного запобіжного заходу, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість застосування іншого запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З огляду на вищевикладені норми законодавства, а також обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, відсутність міцних соціальних зв`язків, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення розміру застави.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 193-194, 196, 197, 309, 310, 395 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого ВП №6 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , яке подане в межах кримінального провадження №0040802 від 03 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 408 ч.4 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів - по 15 лютого 2026 року включно, в умовах Державної установи «Криворізька установа виконання покарань №3» .

Розмір застави не визначати.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом 05 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1