УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.12.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчої ОСОБА_3 , представника особи, щодо майна якої вирішується питання про накладення арешту ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001002 від 10.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001002, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.09.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.191 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснює Спеціалізована екологічна прокуратура (на правах управління) Одеської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, службові особи КП «Міськзелентрест» () за попередньої змови з наразі невстановленим особами розробили протиправний механізм направлений на заволодіння бюджетними коштами підприємства під час здійснення господарської діяльності.

Службові особи КП «Міськзелентрест» розробили протиправний механізм направлений на заволодіння коштами від продажу дров, без їх оприбуткування в касі підприємства. Зокрема працівники підприємства у змові з керівництвом підприємства після видалення зелених насаджень, без оприбуткування наявності деревини у бухгалтерській звітності підприємства, передачі її на склад здійснюють підшукання потенційних покупців та без укладання договорів купівлі-продажу з підприємством відчуження на користь приватних осіб із подальшим заволодінням коштів від продажу деревини.

Зокрема до вказаних дій причетні ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та колишній працівник ОСОБА_9 . Кошти від клієнтів зараховують на картку дружини ОСОБА_7 - ОСОБА_10 , які потім розподіляють між собою.

Крім того, під час виконання доручення УСБУ встановлено, що директор КП «Міськзелентрест» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фіктивно працевлаштував 6 чоловіків призовного віку з метою їх бронювання, які фактично жодних робіт не виконують.

В ході проведення досудового розслідування, 04.12.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 за місцем мешкання працівника кадрів КП Міськзелентрест ОСОБА_4 виявлено та вилучено мобільний телефон «Iphone 16 Pro» imеі 1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 у корпусі срібного кольору з сім-карткою НОМЕР_3 , який належить останній.

Слідча у клопотанні зазначає, що у вилученому у працівника відділу кадрів КП Міськзелентрест ОСОБА_4 мобільному телефоні може знаходитися інформація яка може мати відношення до кримінального правопорушення, зокрема встановлення інформації що останній фіктивно працевлаштований співробітник підприємства.

Далі, вилучені речі на підставі винесеної постанови від 05.12.2025, визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів.

Слідча звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, арешт на вилучене майно є необхідним, з метою подальшого детального огляду, використання в ході проведення необхідних судових експертних досліджень, зокрема розрахунків розміру шкоди, пов`язаними з нарахування заробітних плат працівникам.

Слідча в судовому засіданні клопотання підтримала, просила задовольнити, надала копії протоколів допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , відповідно до яких останні підтвердили факти та обставини, що досліджуються в рамках кримінального провадження, щодо фіктивно працевлаштування службовими особами КП «Міськзелентрест» чоловіків призовного віку з метою їх бронювання, які фактично жодних робіт не виконують та заволодіння бюджетними коштами підприємства під час здійснення господарської діяльності. Надала копію постанови від 17.12.2025 року про призначення комп`ютерно-технічної експертизи, об`єктом дослідження якої визначено вилучений мобільний телефон «Iphone 16 Pro» imеі 1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 у корпусі срібного кольору з сім-карткою НОМЕР_3 .

Представник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначивши, що вилучений телефон не використовувався в якості знаряддя вчинення злочину, не відповідає критеріям визначеним в ст.98 КПК України. Зауважив, що накладення арешту на майно ОСОБА_4 порушить її право, як власника майна, вільно ним володіти та користуватися. Просили відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон необхідно для проведення його детального огляду, з метою підтвердження або спростування факту здійснення протиправної діяльність посадових осіб КП «Міськзелентрест», спілкування між фігурантами та з метою призначення ряду судових експертиз, які неможливо провести без наявності у органу досудового розслідування вилученого майна, з метою встановлення наявності доказів, що можуть мати суттєве значення для кримінального провадження.

На цей час стороною обвинувачення у порядку, передбаченому ст.ст.91-93 КПК України, здійснюється збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

При цьому, норми КПК України не визначають чітких термінів для призначення та виконання експертного дослідження вилученого майна, а також не передбачають такої підстави для відмови у накладенні арешту, як відсутність станом на час розгляду клопотання висновку призначеної судової експертизи.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що накладення арешту на вилучене майно на даному етапі досудового розслідування є першочерговим заходом, яке забезпечить дієвість кримінального провадження, збереження речових доказів та надасть стороні обвинувачення можливість встановити всі обставини кримінальних правопорушень, причетних осіб до їх вчинення, суму завданих збитків.

Також, матеріалами клопотання підтверджено, що в даному випадку мають місце відповідні ризики щодо майна, а саме можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, доведено необхідність виконання завдання арешту майна, а саме запобігання можливості таких ризиків.

Крім того, арешт майна у даному кримінальному провадженню є необхідним для забезпечення всебічності, повноти та об`єктивності дослідження усіх обставин кримінального провадження, тобто для забезпечення виконання завдань кримінального провадження.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.4 ст.191 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 05.12.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Доводи представника власника майна що вилучений телефон не має відношення до кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування є передчасними, а тому вважаю, що накладення арешту на нього є необхідним.

Матеріали провадження не містять жодних відомостей про те, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження призведе до надмірного обмеження права власності на зазначене майно, шляхом заборони його використання, розпорядження та відчуження, оскільки на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001002 від 10.09.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.364 КК України задовольнити.

Накласти арешт на вилучений 04.12.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , мобільний телефон «Iphone 16 Pro» imеі 1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 у корпусі срібного кольору з сім-карткою НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 ,

шляхом заборони будь-кому відчужувати, розпоряджатися та користуватися зазначеним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1