Справа № 346/4452/25
Провадження № 1-кп/346/684/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/346/684/25, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17.07.2025 року за № 0000570 щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платників податків: НОМЕР_1 , уродженця смт. Заболотів Коломийського (Снятинського) району Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні нікого не має, раніше судимого 28.08.2024 року вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області за ч.4 ст.185 КК України до покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці (покарання відбув - 06.01.2025 року звільнений з місць позбавлення волі по відбуттю строку покарання),

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

обвинувачений вчинив таємне викрадення майна (крадіжку), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022 року «Про загальну мобілізацію» ОСОБА_6 21.11.2022 року ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано на військову службу за призовом під час мобілізації до Збройних Сил України.

У відповідності до наказу № 175 від 19.06.2025 року командира військової частини НОМЕР_2 , солдата ОСОБА_6 , військовослужбовця у розпорядженні командира віійськової частини НОМЕР_3 , колишнього стрільця-санітара 2 відділення кулеметного взводу роти вогневої підтримки, який 25.02.2023 року самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , 27.01.2025 року повернувся до військової частини НОМЕР_4 , призначеного наказом начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 16.06.2025 року №1101-РС на посаду солдата резерву взводу резерву рядового складу роти резерву рядового складу військової частини НОМЕР_4 , вважати таким, що переведений до нового місця служби у АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Проходячи військову службу у вищевказаній військовій частині, ОСОБА_6 відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції та законів України, військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати свої службові обов`язки, які визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, в Україні з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року введено воєнний стан строком на 30 діб на всій території України, який в подальшому продовжено по теперішній час.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Однак, ОСОБА_6 , який раніше засуджений за вчинення злочинів проти власності, востаннє 28.08.2024 року Коломийським міськрайонним судом за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 3 місяці, на шлях виправлення на став, правильних висновків не зробив та повторно, під час непогашеної судимості, вчинив нове кримінальне правопорушення проти власності.

Так, 15.07.2025 року близько 21:36 год., ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Експрес», що в м.Коломия, по вул. Стефаника, 7, Івано-Франківської області, умисно, повторно, в умовах правового режиму воєнного стану в Україні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «SPARK», моделі «Joy», вартістю 4 075 грн., який належить потерпілій ОСОБА_5 , та з викраденим майном покинув місце вчинення кримінального правопорушення і розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду в зазначеному розмірі.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, вказані в обвинувальному акті. Він також пояснив, що, перебуваючи в м. Коломия, біля магазину «Експрес», взяв (викрав) вищевказаний велосипед, оскільки у нього була пробита нога, проїхався ним та приблизно через 20-30 хв. залишив біля іншого магазину «Експерес» в м. Коломия Івано-Франківської області, в районі магазину «Чемпіон», далі сів в таксі та поїхав додому. Розуміє, що вчинив неправильно, шкодує про свій вчинок, йому стидно за нього, у вчиненому щиро розкаюється, просить його суворо не карати, а також просить пробачення в потерпілої. Якщо б була можливість звільнити його під домашній арешт, вжив би заходів щодо придбання нового велосипеду для повернення потерпілій, яка не має до нього претензій, за що їй щиро дякує.

Прокурор просить визнати обвинуваченого винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк - 5 років; вирішити питання про долю речових доказів.

Захисник обвинуваченого зазначає, що обвинувачений шкодує про вчинений злочин, готовий відшкодувати потерпілій завдану шкоду, тому просить признати останньому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Крім визнання обвинуваченим своєї вини, пред`явлене йому обвинувачення повністю доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_5 , яка пояснила, що її син ОСОБА_8 , 2008 року народження, в м. Коломия, біля школи №4, Івано-Франківської області, приблизно о 21:00 -21:30 год. їхав (катався) вищевказаним велосипедом, який залишив запаркованим біля магазину «Експерес», а коли вийшов з нього, то побачив, що його не має. Надалі він зателефонував їй та повідомив, що велосипед викрали. Претензій до обвинуваченого не має, просить його не карати чи покарати по закону, а також повернути велосипед.

- даним наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 10.06.2025 року №166, відповідно до якого тимчасово прибулих військовослужбовців, які відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.05.2024 року №7038 та розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2024 року №6837 прибули із самовільного залишення військової частини, для подальшого проходження військової служби, зокрема, солдата ОСОБА_6 (як колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , який самовільно залишив частину 25.02.2023 року) з 10.06.2025 року зараховано на продовольче забезпечення та тимчасовий облік до військової частини НОМЕР_4 (а.п. 46);

- даними наказу командира військової частини НОМЕР_4 (по стройовій частині) від 19.06.2025 року №175, згідно з яким тимчасово прибулих військовослужбовців, які відповідно до бойового розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 11.05.2024 року №7038 та розпорядження Головнокомандувача Збройних Сил України від 08.05.2024 року №6837 прибули із самовільного залишення військової частини, для подальшого проходження військової служби, зокрема, солдата ОСОБА_6 (як колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ) з 19.06.2025 року знято з продовольчого забезпечення та тимчасового обліку у військовій частині НОМЕР_4 у зв`язку із самовільним залишенням частини та вибуттям з військової частини НОМЕР_4 (а.п. 47);

- даними протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 16.07.2025 року, згідно з яким потерпіла ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вказала, що 15.07.2025 року в період з 21:30 год. по 22:00 год. невідома особа шляхом вільного доступу вчинила крадіжку спортивного велосипеду марки «SPARK», сірого кольору, який її син ОСОБА_8 залишив на парковці для велосипедів, поруч магазину «Експрес», що знаходиться за адресою: м. Коломия, вул. Стефаника, Івано-Франківської області (а.п. 72);

- даними протоколу огляду предмету від 18.07.2025 року, а також оглянутого безпосередньо в судовому засіданні відеозапису з камер відео спостереження, відповідно до якого проведено огляд оптичного диску відео файлів з відео фіксацією на вулиці біля магазину «Експрес», що за адресою: м. Коломия, вул. Стефаника, 7, Івано-Франківської області (камери розміщені на фасаді вказаного магазину над входом-виходом), згідно з яким відео фіксація проводиться 15.07.2055 року та о 21:36:10 год. з магазину через вхідні двері вибігає особа чоловічої статі, одягнена у шорти чорного кольору та шкарпетку чорного кольору на лівій нозі, яким як встановлено виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який о 21:36:30 год. підходить до велосипеду, що запаркований на велосипедній парковці, неподалік вхідних дверей у магазин; з наступного відео файлу встановлено, що відео фіксація проводиться 15.07.2025 року та камера відео спостереження розташована на фасаді магазину «Експерес», а саме видно прилеглу до магазину територію, частину велосипедної парковки, що біля входу-виходу, та о 21:36:18 год. на території біля магазину знаходиться ОСОБА_6 , який, перебуваючи у зоні ведення відео спостереження, о 21:36:30 год. підходить до велосипеду, який запаркований на велосипедній парковці, що неподалік вхідних дверей у магазин, де бере вказаний велосипед, сідає на нього та їде у невідомому напрямку, а о 21:36:49 год., ОСОБА_6 , їдучи на велосипеді, зникає у «сліпу» зону камери відео спостереження (а.п. 78-80);

- даними протоколу пред`явлення особи для впізнання від 15.08.2025 року, відповідно до якого в присутності двох понятих свідок ОСОБА_8 впізнав особу ОСОБА_9 (на фото № 2), за загальними рисами обличчя, на якого звернув увагу під час його перебування в приміщені магазину «Експрес» (а.п. 74-77);

- даними висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/109-25/10766-ТВ від 25.07.2025 року, згідно з яким ринкова вартість не наданого на дослідження вживаного велосипеда марки «SPARK», моделі «Joy», станом на 15.07.2025 року становила 4 075 грн. (а.п.54, 65-71).

Учасники вважали недоцільним виклик в судове засідання свідка ОСОБА_10 .

Аналізуючи та оцінюючи усі докази, надані стороною обвинувачення, в їх сукупності та кожен зокрема з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що кожен доказ, а саме показання обвинуваченого, потерпілої, протоколи огляду предмету, впізнання за фотознімками, є належними, допустимими та достовірними і у своїй сукупності усі ці докази перебувають у логічному та послідовному взаємозв`язку, не є взаємосуперечливими та доповнюють і підтверджують ті об`єктивні обставини, які мали місце під час вчинення пред`явленого обвинувачення обвинуваченому ОСОБА_6 .

Отже, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення майна (крадіжку) потерпілої ОСОБА_5 , вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст.185 КК України, класифікується як тяжкий злочин.

Суд вважає, що згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, вказаною в ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Судом враховується і проміжок часу, за який було вчинено інкриміноване обвинуваченому кримінальне правопорушення, що на думку суду свідчить про свідоме нехтування обвинуваченим правилами, встановленими в суспільстві в частині охорони права власності та про його стійку антисоціальну спрямованість.

Одночасно суд враховує особу винного, який раніше судимий, відбував покарання у виді позбавлення волі, після відбуття якого 06.01.2025 року звільнився з місць позбавлення волі (а.п. 56-60) та, не зробивши для себе належних висновків, а продовжив злочинну діяльність та вчинив інкриміноване йому діяння під час непогашеної судимості; на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра КНП «Снятинська багатопрофільна лікарня» Снятинської міської ради, а також на диспансерних обліках в наркологічному та психоневрологічному кабінетах консультативно-поліклінічного відділення вказаної лікарні не перебуває (а.п. 50-52); призваний до лав ЗСУ за мобілізацією 21.11.2022 року та зарахований 11.06.2025 року до списків військової частини НОМЕР_4 , про що вказано в службовій характеристиці командира вказаної військової частини від 08.08.2025 року (а.п. 48); за медичною допомогою за час проходження військової служби не звертався, про що свідчить його медична характеристика від 08.08.2025 року (а.п. 49); ставлення обвинуваченого до вчиненого та думку потерпілої про призначення покарання на розсуд суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Суд також приймає до уваги, що 09.08.2024 року набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 року «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким були внесені зміни до ст.51 КУпАП та посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна. У зв`язку з тим, що було істотно змінено кримінальний закон щодо розміру вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність, суд враховує це як обставину, що пом`якшує покарання, оскільки розмір викраденого обвинуваченим майна наближений до мінімального розміру, з якого настає кримінальна відповідальність.

Враховуючи вищезазначене, позиції прокурора, потерпілої, обвинуваченого та його захисника, суд вважає, що встановлені в справі пом`якшуючі обставини перебувають у такому співвідношенні, що в цілому значно зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому призначення останньому навіть мінімального покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України в даному випадку є явно недоцільним і наявність кількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, розмір викраденого обвинуваченим майна з урахуванням змін, внесених вищевказаним Законом №3886-IX від 18.07.2024 року, та дані про особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого та те, що потерпіла не наполягала на призначенні йому суворого покарання, дають можливість дійти обґрунтованого висновку про те, що призначення в даному конкретному випадку покарання, яке є нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, відповідно до передбачених ст. 65 КК України загальних засад призначення покарання.

Згідно з даними матеріалів кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області, до ОСОБА_6 22.08.2025 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк тримання під вартою обчислювати з моменту взяття його під варту, тобто з 22.08.2025 року (а.п.61-64).

Необхідності зміни запобіжного заходу до обвинуваченого у виді тримання під вартою до набрання цим вироком законної сили немає. Тому суд вважає, що цей запобіжний захід слід залишити до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати в справі складають 1 337,10 грн. на залучення експерта та підлягають стягненню з обвинуваченого згідно з положеннями ст.124 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази слід вирішити згідно з правилами ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки 6 (шість) місяців.

Строк відбуття ОСОБА_6 призначеного покарання рахувати з 22.08.2025 року, тобто з дня його фактичного затримання.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 1 337 (одна тисяча триста тридцять сім) гривень 10 копійок процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Речовий докази - оптичний диск «Нр DVD+R 4,7 GB 16 х» з відеозапиcом із камер відеоспостереження, що встановлені на фасаді магазину «Експрес» ( м. Коломия, вул. Стефаника, 7, Івано-Франківської області), яке здійснювалось 15.07.2025 року в період з 21:30 год. по 21:50 год., зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1