Справа № 296/8622/22
Ухвала

Іменем України

12 листопада 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в залі суду в м. Житомирі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0001884 від 08.11.2022р. по обвинуваченню ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що 08 листопада 2022 року близько 01 год 20 хв ОСОБА_6 перебував поблизу автомобіля марки «Skoda» моделі «Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 та був розташований за адресою у м. Житомирі, вул. Бориса Лятошинського, 5, тобто в громадському місці, де в останнього виник протиправний умисел, направлений на порушення громадського порядку з пошкодженням майна.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_6 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, демонструючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих норм поведінки та моральності в суспільному житті, грубо порушуючи громадський порядок, які виражались в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і норм моральності, зневазі до оточуючих, яка виразилась в нахабному поводженні та в умисному пошкодженні майна, підійшов до автомобіля марки «Skoda» моделі «Oktavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 та, розташувавшись на капоті автомобіля, хаотичними ударами руками та ногами пошкодив лобове скло, після чого виліз на дах автомобіля та хаотичними ударами руками та ногами пошкодив його, в подальшому, спригнувши з вище вказаного автомобіля, наніс удар ногою по правому дзеркалу заднього виду.

В результаті хуліганських дій ОСОБА_7 було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 64869 грн 81 коп.

Під час розгляду даного кримінального провадження в судовому засіданні 12.11.2025 року захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 звернувся із письмовим клопотанням про закриття кримінального провадження на підставі ст.49 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено, що строки давності сплили. Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисту.

В судовому засіданні обвинувачений надав згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження по справі з наведеної нереабілітуючої підстави, наслідки зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 проти заявленого клопотання стосовно закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_6 на підставі ст.49 КК України не заперечила.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 не заперечив щодо клопотання адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.296 КК України як грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Санкцією частини 1 статті 296 КК України передбачено покарання особи у виді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арештом на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до п`яти років.

Отже, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку.

Згідно п.2 ч.1 ст.49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки, а саме:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків та відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України, якщо обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

У відповідності до вимог КПК України у судовому засіданні суд має право закрити провадження у разі встановлення підстав, визначених ч.2 ст.284 КПК України, в тому числі, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приймаючи до уваги те, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_6 , є кримінальним проступком, з 08.11.2022р. і до дня розгляду справи пройшло більше трьох років, протягом цього строку особа не вчинила нового кримінального правопорушення, яке б в розумінні ст.49 КК України порушило перебіг строків, від досудового розслідування або суду не ухилявся, надав відповідну згоду, наслідки судом роз`яснені і обвинуваченому були зрозумілі, суд приходить до висновку, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обґрунтованим та наявні підстави для закриття провадження зі звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності.

При цьому суд звертає увагу, що дійсно стороною обвинувачення під час висловлення думки з приводу клопотання захисту про можливість закриття провадження надані фактичні дані про те, що в провадженні Житомирського районного суду на стадії підготовчого судового розгляду перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 за ч.1 ст.309 КК України. Разом з тим, по даному провадженню кінцеве рішення по суті пред`явленого обвинувачення на день розгляду клопотання судом не прийнято, що підтвердили всі присутні учасники провадження.

Пунктом 2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Вказане положення становить підґрунтя для регламентації цього принципу в національному законодавстві.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Такий конституційний принцип презумпції невинуватості майже аналогічно закріплено безпосередньо в тексті закону України про кримінальну відповідальність (ч.2 ст.2 КК), а також відображено у кримінальному процесуальному законі (ст.7 та ч.1 ст.17 КПК).

Отже, згідно з чинним законодавством винуватість особи може бути встановлено лише обвинувальним вироком суду.

Судом також досліджено, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, за вчинення якого ОСОБА_6 засуджено вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 03.12.2022р., є кримінальним проступком та вчинене також 08.11.2022р. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, за вчинення якого ОСОБА_6 засуджено вироком Корольовського районного суду м.Житомира від 02.10.2023р., є кримінальним проступком. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.361-2 КК України, за вчинення якого ОСОБА_6 засуджено вироком Житомирського районного суду від 30.10.2024р., є нетяжким злочином, за яке передбачене покарання у виді не більше 2-х років позбавлення волі.

Статтею 49 частиною 3 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, перебіг строків давності не зупинявся та не переривався.

В постанові від 12 вересня 2022 року в справі №203/241/17 Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зауважила, що особа звільняється судом від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності незалежно від наявності чи відсутності факту примирення з потерпілим, відшкодування шкоди, щирого каяття тощо, тобто, по суті, від особи взагалі не вимагається визнання своєї винуватості шляхом здійснення будь-яких активних дій.

Крім того, згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження щодо неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст.62 Конституції України, ст.17 КПК України).

Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі положень ст.49 КК України у випадку, якщо обвинувачений не заперечує проти цього, є безумовним обов`язком суду, оскільки підставою для нього є саме закінчення передбачених законом України про кримінальну відповідальність строків, наданих стороні обвинувачення для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення.

При цьому, стаття 49 КК України не передбачає наявність згоди потерпілого як обов`язкової умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності, суд приймає до уваги лише тяжкість вчиненого злочину, строк його вчинення та відсутність підстав для зупинення чи перерви перебігу давності.

Сплив строків давності є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Суд також звертає увагу, що в провадження головуючої судді ОСОБА_1 матеріали кримінального провадження надійшли на підставі розпорядження керівника апарату суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи після звільнення головуючого у відставку. В ході судового розгляду допитано потерпілого, свідків, досліджено письмові докази та розглянуто клопотання сторін провадження. Також проведено комплексну комісійну судову психіатричну експертизу.

Кримінальне провадження підлягає закриттю.

З обвинуваченого ОСОБА_6 підлягають стягненню судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів в розмірі 1510 грн 24 коп.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст.5, 49 КК України, ст. ст. 284, 369-372 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.296 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001884 від 08.11.2022р., закрити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування шкоди, завданої злочином в сумі 64869, 81 грн та моральної шкоди в сумі 60 000 грн, витрат на правову допомогу адвоката залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_6 судові витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин і виробів в розмірі 1510 (одна тисяча п`ятсот десять) гривень 24 копійки.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_8