Справа № 484/5678/25
Провадження № 1-КС/484/987/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

04 грудня 2025 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0000835 старшим слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заповіти Ілліча Пушкінського району Московської області РФ, громадянина України, не працюючого, з середньою освітою, одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000835 від 10.10.2025 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

04.12.2025 року слідча за погодженням з прокурором звернулася до суду з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду; знищити, сховати чи спотворити докази у справі; незаконно впливати на свідків; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Клопотання мотивоване тяжкістю кримінального правопорушення; обґрунтованістю підозри, яка підтверджується сукупністю доказів; наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти інакше, ніж тримаючи ОСОБА_5 під вартою.

При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування або суду мотивований тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Слідчий вважає, що усвідомлюючи неминучість жорсткого покарання, наявні об`єктивні підстави для уникнення правосуддя шляхом втечі. Також підозрюваний не має постійного місця роботи та стабільного джерела доходу, що полегшує його можливість зміни місця перебування без повідомлення відповідних органів. Він не має міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, не має на утриманні неповнолітніх дітей чи інших осіб, які б могли бути стримуючим фактором від втечі; раніше неодноразово змінював місце проживання, що свідчить про його мобільність і потенційну можливість ухилення від слідства та суду.

Ризик знищення, переховування або спотворення речей і документів обґрунтований тим, що підозрюваний тривалий час проживав у будинку, де вчинено кримінальне правопорушення, тому має вільний доступ до потенційних речових доказів (предметів із можливими біологічними слідами, куль). Він обізнаний щодо кримінального провадження та залучених до нього матеріалів, тому є реальна загроза фальсифікації або підробки доказів.

Ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків мотивований знайомством підозрюваного з потерпілою та свідками, оскільки вони є родичами, що створює безпосередню загрозу їх залякування або шантажу. Свідки у справі пов`язані з ним тривалими особистими стосунками, що може спонукати їх змінити свої показання на його користь під психологічним або фізичним тиском. Відомо, що після викриття його дій ОСОБА_5 намагався виправдатися перед знайомими та родичами, наполягаючи, що вчинив самозахист, що свідчить про можливу підготовку до маніпуляції показаннями свідків.

Наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином мотивований тим, що підозрюваний намагався спотворити фактичні обставини, створюючи альтернативну версію подій.

Ризик продовження злочинної діяльності мотивований тим, що навіть після початку розслідування ОСОБА_5 не визнав своєї провини та не виявив каяття, що свідчить про його потенційну небезпеку для суспільства та можливе вчинення аналогічних злочинів у майбутньому.

У клопотанні зазначено, що на даний час такі ризики не зменшилися і виправдовують подальше тримання ОСОБА_5 під вартою. В той же час строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується 08.12.2025 року, а завершити досудове розслідування в цей строк неможливо, тому що не завершене проведення призначених молекулярних та судово-медичної експертиз, також на 30.12.2025 року заплановане проведення психіатричної експертизи, також необхідно скласти обвинувальний акт, відкрити матеріали кримінального провадження учасникам, вирішити заявлені ними клопотання тощо. Прокурором продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців, тож слідчий просить у клопотанні продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою до 10.01.2026 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував. Зазначив, що не має наміру переховуватись, впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню, спотворювати чи знищувати докази, які вже зібрані слідчим на місці події. Просив обрати йому запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем свого постійного проживання або визначити розмір застави.

Захисник підтримав думку підозрюваного, просив до з`ясування всіх обставин обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту. Зазначив, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання, проживає в одному місці останні п`ятнадцять років, не має наміру переховуватись, має міцні соціальні зв`язки, ніколи не притягувався до відповідальності, позитивно характеризується. Його дружина підтримує його і може надавати йому допомогу під час перебування під домашнім арештом, а в будинку, де сталося вбивство, вже проведений огляд і вилучено всі речові докази. Також просив суду в разі продовження тримання під вартою визначити підозрюваному розмір застави.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм обранням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

10.10.2025 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині.

При цьому досудовим розслідуванням було встановлено, що 10.10.2025 в нічний час ОСОБА_5 перебував за місцем проживання, в приміщенні літньої кухні, розташованої за по АДРЕСА_2 , де також перебував його племінник ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким він разом вживав алкогольні напої.

10.10.2025 близько 5:30 год. під час бесіди між ОСОБА_5 та ОСОБА_5 виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_5 раптово виник умисел на умисне заподіяння смерті потерпілому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_5 , ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, 10.10.2025 близько 05:45 год. (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) схопив зареєстровану зброю карабін «Сайга» МЗЕХР01 № НОМЕР_1 калібром 7,62мм та усвідомлюючи, що об`єктом його злочинного посягання є життя ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи неминучість настання смерті потерпілого та бажаючи таких наслідків, ОСОБА_5 цілеспрямовано здійснив один прицільний постріл у передню частину тулуба потерпілого - в ділянку живота, та ще один прицільний постріл у задню частину тулуба - в область попереку ОСОБА_5 , від яких остання впав на підлогу.

Під час здійснення пострілів ОСОБА_5 усвідомлював, що в ході стрільби спрямовує кулі в життєво важливі ділянки тіла потерпілого ОСОБА_5 , що неминуче тягне за собою смерть останнього та свідомо бажав настання таких наслідків.

В результаті отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_5 помер на місці.

Відповідно лікарського свідоцтва про смерть №247 від 10.10.2025 причиною смерті ОСОБА_5 став геморагічний шок та множинні відкриті рани живота і тазу.

Нанесення ОСОБА_5 пострілів в ОСОБА_5 перебуває в прямому причинно-наслідковому зв`язку із смертю останнього.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: рапортом про реєстрацію повідомлення від 10.10.2025; стенограмою повідомлення; актом судово-медичного обстеження №247 від 10.10.2025, лікарським свідоцтвом про смерть, в якому зазначено, що причиною смерті ОСОБА_5 стали множинні рани живота; протоколом огляду місця події від 10.10.2025, проведеного по АДРЕСА_2 та таблицею зображення до нього, з яких вбачається що на місці події, за місцем проживання підозрюваного було виявлено три гільзи калібром 7,62 мм; карабін Сайга; порожній карабін до нього; патрони; змиви зі слідів рідини бурого кольору, схожої на кров; дві порожніх склянки; а також труп ОСОБА_5 на вході до гаражу.

З протоколу огляду трупа від 10.10.2025 вбачається, що на тілі померлого ОСОБА_5 виявлено два вогнепальних поранення. У протоколі огляду речей від 10.10.2025 ретельно описані вилучені на місці події предмети. З протоколу допиту свідка ОСОБА_8 вбачається, що з 2021 року вона є дружиною ОСОБА_5 . Якийсь час вона жила за кордоном, а коли у 2025 році повернулася, не змогла жити з чоловіком, тому проживала з матір`ю за іншою адресою, до чоловіка приходила. 09.10.2025 року вона приходила до нього і пішла близько 22 години вечора і все було добре. О 6 ранку їй подзвонив чоловік ОСОБА_5 і попросив прийти, вона ще спала і тому не пішла. Він багато разів дзвонив, але не розказував, що сталося. Коли вона прокинулася, вдягнулася і прийшла до ного, було вже близько 10 ранку. Її чоловік сидів на дивані, на ньому була кров, поряд лежав автомат. На підлозі була кров. Вона запитала, що сталося. Чоловік відповів, що вбив свого племінника. Вона підійшла до входу у гараж. Там вона побачила тіло племінника ОСОБА_5 , який вже був мертвий. Чоловік розповів, що вночі до нього прийшов племінник ОСОБА_9 , вони розмовляли. Потім він запитав за свого брата, батька племінника ОСОБА_9 , тому що той вже давно не виходить на зв`язок, а племінник сказав, що батько позичив багато грошей і зник. Під час розмови вони посварилися і племінник почав його бити, він втратив свідомість, а коли отямився, племінника не було. Тоді він взяв карабін і коли племінник повернувся і продовжив його бити, він двічі вистрілив йому в тулуб. Також вона додала, що бачила, що пральна машина загружена речами, в ній були штани і кофта, в яких її чоловік був увечері напередодні. Вона їх добровільно видала працівникам поліції. Наведене також підтверджується заявою ОСОБА_8 про добровільну видачу.

З протоколу допиту свідка ОСОБА_10 вбачається, що вона також племінниця ОСОБА_5 і розказала, що її дядько коли вживає алкоголь, стає буйним. Померлий ОСОБА_5 - її брат, він жив у Львові. Вона у Києві. Напередодні брат приїхав до неї і сказав, що буде їхати в с. Лиса Гора. 10.10.2025 року близько 10 години їй подзвонила дружина брата і повідомила, що дядько його вбив. Вона приїхала в с. Лиса Гора. Брат за життя був спокійним, навіть коли випивав. З протоколу допиту свідка ОСОБА_11 вбачається, що вона проживає в будинку навпроти ОСОБА_5 . Вночі 10.10.2025 року вона чула три постріли, вийшла на вулицю, але вже було тихо. Подумала, що то військові працювали і повернулася в хату.

З протоколу допиту потерпілої ОСОБА_12 вбачається, що вона є дружиною вбитого ОСОБА_5 . У нього в с. Лиса Гора є рідний дядько, який зловживає алкоголем, має імпульсивний, агресивний характер, ображає свою дружину. Її чоловік підтримував свого дядька, тому що той не працював. Дядько був чотири рази одружений і ображав всіх своїх дружин. Його діти з ним не спілкуються. Його теперішня дружина розказувала, що в її день народження він приходив до неї, при ній зарядив патрон в автомат і направляв на неї, вимагаючи, щоб вона до нього повернулася. Чоловік з однією донькою поїхали в с. Лиса Гора провідати бабусю. Увечері 09.10.2025 року він на прохання дядька пішов до нього в гості. Близько 00.00 години вона йому дзвонила і все було добре. Потім вона подзвонила близько 7 години ранку, але чоловік не відповідав, його дядько також не відповідав, а пізніше їй повідомили, що чоловік мертвий.

Зі стенограми повідомлення на номер 102 вбачається, що ОСОБА_5 особисто повідомив поліції про подію, при цьому розказав, що племінник напав на нього, а він захищався і вистрілив у нього двічі, від чого той упав. Один раз стріляв вдогонку.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, тобто підозра є обґрунтованою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, із врахуванням критеріїв обґрунтованості підозри, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

При цьому версія вбивства через самозахист не спростовує обґрунтованість підозри за ч.1 ст. 115 КК України, адже обидві версії потребують перевірки.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років. Він раніше не судимий. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України можливо застосувати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

10.10.2025 року о 12.00 годині відбулось фізичне затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 12.10.2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 08.12.2025 року.

Постановою керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області від 03.12.2025 року строк досудового розслідування в наданому кримінальному провадженні продовжено до10.01.2026 року.

На думку суду продовження строків досудового розслідування виправдане, оскільки у справі призначені декілька судово-біологічних експертиз та психіатрична експертиза, висновки яких мають істотне значення для встановлення всіх суттєвих обставин в наданому кримінальному провадженні, однак такі експертизи досі не завершені. Крім того, учасників кримінального провадження необхідно ознайомити з матеріалами кримінального провадження, вирішити їх клопотання, скласти обвинувальний акт, що потребує часу.

ОСОБА_5 має посередню репутацію. Згідно характеристики виконкому Мигіївської сільської ради ОСОБА_5 характеризується посередньо, алкогольними напрями не зловживає, скарг на нього не надходило. Але така характеристика спростовується наведеними вище поясненнями свідків. Тож дійсна репутація підозрюваного підлягає встановленню під час досудового розслідування. На даний час об`єктивно встановлено, що ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, не працює, однак має підсобне господарство і дохід від здачі землі в оренду. Обставини вчиненого ним злочину свідчать про можливість з його боку агресивної поведінки, вчинення насильства по відношенню до інших людей. Також встановлено, що під час вчинення злочину ОСОБА_5 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин суд вважає, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування і від суду з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років. Також він може впливати на свідків і потерпілу у вказаному кримінальному провадженні з метою зміни їхніх показів, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні, оскільки такі особи ще не давали свої покази безпосередньо суду. Суд звертає увагу на те, що свідки і потерпіла є близькими особами як підозрюваного, так і потерпілого. ОСОБА_5 знайомий з ними, має на них вплив. Такі особи ще не опитані і тому є великий ризик, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе впливати на їх пояснення. Також суд погоджується з тим, що підозрюваний зможе знищити, сховати чи спотворити докази у справі, оскільки злочин вчинено в будинку за місцем проживання ОСОБА_5 , де саме і наявні сліди злочину, які хоч і зафіксовані на даний час, але може виникнути потреба в додатковому дослідженні місця події. Прокурор повідомив в судовому засіданні, що не знайдено досі одну кулю. Крім того, обставини вчиненого ОСОБА_5 злочину свідчать про можливість його спонтанної агресивної поведінки, спрямованої на інших людей. І хоча продовження злочину неможливе, тому що смерть потерпілого вже настала, однак суд погоджується з тим, що ОСОБА_5 може вчинити інші протиправні, в тому числі і злочинні дій, спрямовані на приховування вчиненого ним злочину.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується посередньо; підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції». ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке посягає на одну з центральних цінності будь-якого правового суспільства життя та здоров`я особи. В цьому і полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

За таких обставин, на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставини, що перешкоджають триманню ОСОБА_5 під вартою, відсутні.

Наведені обставини свідчать про наявність підстав вважати, що подальше тримання ОСОБА_5 під вартою є виправданим, а зазначені вище обставини перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід продовити до 10.01.2026 року, оскільки він не може перевищувати строку досудового розслідування.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розміру застави, що може бути внесена протягом строку тримання під вартою, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Заповіти Ілліча Пушкінського району Московської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 10 січня 2026 року включно.

Строк дії ухвали до 10 січня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: