Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 279/6023/25
Провадження № 1-кп/279/700/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м.Коростень

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , із секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції), обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції), захисника ОСОБА_5 , розглянувши у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 15.06.2022 Коростенським міськрайонним судом Житомирської області за злочини, передбачені ч.З ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, та будучи звільненим 31.05.2024 від відбування покарання згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області із невідбутою частиною покарання строком 1 рік 3 місяці 3 дні належних висновків не зробив. Після цього вчинив новий майновий злочин, за фактом чого обвинувальний акт скеровано до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області. Однак, після цього, знову належних висновків не зробив, та повторно вчинив злочин за викладених обставин. Так, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що на території України у зв`язку з військовою агресією російської федерації введено воєнний стан, 25.09.2025 близько 19 год. 00 хв., знаходячись в квартирі, що за адресою: АДРЕСА_1 , під час спільного розлиття спиртних напоїв з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 помітив у ОСОБА_10 мобільний телефон марки "Xiaomi" мадель "Redmi 13". У подальшому, ОСОБА_4 , помітивши, що ОСОБА_11 внаслідок вживання алкогольних напоїв, втратив увагу, та потребував відпочинку, провів останнього до сусідньої кімнати цієї ж квартири та поклав на ліжко спати, в той час як ОСОБА_8 та ОСОБА_9 знаходилися на кухні. Після чого ОСОБА_4 повернувся до ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та продовжили вживати спиртні напої. Згодом, ОСОБА_4 діючи з прямим умислом, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає та він залишається непоміченим, зайшов до кімнати, де спав ОСОБА_11 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, повторно, з нагрудної правої кишені джинсової куртки ОСОБА_7 , у яку був одягнутий останній, витягнув мобільний телефон марки "Xiaomi" мадель "Redmi ІЗ" та поклав собі у кишеню. У подальшому ОСОБА_4 , діючи з вказаного мотиву та мети умисно розпорядися викраденим телефоном на власний розсуд, здав його до ломбарду «ПТ №1», внаслідок чого завдав потерпілому майнової шкоди на суму 3580,50 грн. Наразі ОСОБА_4 обвинувачується у крадіжці, вчиненій в умовах воєнного стану, повторно, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Вина обвинуваченого доводиться доказами, що зібрані в ході досудового розслідування.

У клопотанні зазначено, що в ході судового розгляду кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 виникла необхідність у продовженні дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки ризик переховування ОСОБА_4 від суду обґрунтовується тим, що останній, усвідомлюючи невідворотність реального покарання, вже намагався уникнути кримінальної відповідальності за злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років шляхом переховування від органів досудового розслідування в той час коли до підозрюваного було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, тобто наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім цього, ОСОБА_4 згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 142 від 20.06.2025 знятий з усіх видів забезпечення, у зв`язку з тим, що самовільно залишив військову частину з 17.06.2025 і станом на 24.10.2025 у військову частину не повернувся. Вказаний факт підтверджує суспільну небезпеку ОСОБА_4 , який продовжує скоювати кримінальні правопорушення. Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_4 вже притягувався до кримінальної відповідальності. Таким чином, сторона обвинувачення приходить до висновку, що згідно п.5 ч.І ст.177 КПК України існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки він на даний час не має постійного місця роботи, не має джерела доходів, сталих соціальних зав`язків, тому не виключається, що останній в подальшому може продовжити злочинну діяльність, пов`язану з крадіжками майна громадян.

Також, згідно п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України орган досудового розслідування не виключає можливості, що обвинувачений ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме шляхом неприбуття та несвоєчасного прибуття на вимоги суду, оскільки є діючим військовослужбовцем та може повернутись на військову службу, що буде унеможливлювати його участі в судовому засіданні.

Таким чином, встановлено реальні ризики того, що ОСОБА_4 , у разі застосування до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, буде переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення та перешкоджати провадженню іншим чином. Більше того, основні свідки даного кримінального провадження являються товаришами обвинуваченого, з якими він тісно спілкується, отже, може переконати таких змінити покази, які вони мають надати в суді. Лише продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе запобігти усім вищевказаним ризикам. Застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, таких як особисте зобов`язання, особиста порука, домашній арешт, будуть недостатніми для запобігання зазначеним ризикам, оскільки запобіжний захід у вигляді домашнього арешту він вже порушив і не дотримався покладених судом вимог. Наявність вищевказаних ризиків свідчить про неможливість їх запобігання шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону затверджено обвинувальний акт, який направлено для розгляду до Коростенського міськрайонного суду Житомирської області. Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області обвинувальний акт призначений до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 10.12.2025 року.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні зазначив, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обгрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч.4 ст.185 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, а також про наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшилися, не перестали існувати, вказав, що обвинувачений, знаючи про тяжкість та безальтернативність покарання, що йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, може ухилятися від суду, а також може вчинити інше правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Попередньо застосований до нього запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту обвинувачений порушив. Із зазначених вище підстав клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечив щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказав, що ОСОБА_4 є учасником бойових дій, має поранення, а також захворювання, тому тримання під вартою шкодить його здоров`ю. Вказав, що ризики, зазначені прокурором не підтверджуються матеріалами клопотання. Вважає, що більш м`який запобіжний захід, зокрема, цілодобовий домашній арешт за місцем проживання АДРЕСА_2 здатний забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та запобігатиме ризикам, зазначеним у ч.1 ст.177 КПК України.

Обвинувачений в судовому засідання свою причетністю до вчинення кримінального правопорушення не визнав, заперечив щодо продовження строку тримання його під вартою, вказав, що факт переховування його від досудового розслідування та суду не підтверджений доказами, просив застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту з нічним режимом. Зазначив, що має на утриманні двох малолітніх дітей.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, перевіривши доводи клопотання долученими до нього доказами, суд дійшов такого висновку.

У силу ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Метою застосування запобіжних заходів згідно ч.1 ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Оскільки станом на час розгляду клопотання судом не встановлена вина особи у вчиненні інкримінованих правопорушень, то у питанні визначення наявності обґрунтованої підозри суд враховує рішення ЄСПЛ, зокрема "Нечипорук і Йонкало проти України" (п. 175) в якому зазначено, що термін "обґрунтована підозра" означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчините правопорушення. При цьому тлумачення поняття «обґрунтованості» буде залежати від усіх обставин справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних праповорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, що підтверджується обвинувальним актом у кримінальному провадженні № 0000592 від 09.08.2025 року, а також обвинувальним актом № 0000701 від 27.09.2025 року, які об`єднані в одне провадження, та які відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є тяжкими злочинами, зокрема передбачають покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Зазначені обставини самі по собі можуть бути спонукаючим мотивом та підставою для обвинуваченого переховуватися від суду з метою уникнення від покарання у разі засудження його до позбавлення волі.

Крім того, згідно з ухвалою слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 28.10.2025 року було застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього шляхом заборони цілодобово залишати житло, за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 28.10.2025 до 25.12.2025.

Відповідно до ухвали слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 07.11.2025 року зазначено, що підозрюваний ОСОБА_4 покладені на нього слідчим суддею обов`язки не виконував, а саме: не повідомив орган досудового розслідування про зміну місця свого проживання. Під час здійснення контролю за його поведінкою працівниками Національної поліції, було встановлено відсутність підозрюваного ОСОБА_4 за місцем проживанняза адресою: АДРЕСА_2 , про що складені рапорти про порушення цілодобового домашнього арешту 03.11.2025 о 19 годині, 04.11.2025 о 17 годині, 05.11.2025 о 10 годині та 06.11.2025 року. Зважуючи на викладене, слідчий суддя ухвалою змінив підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№8)" на строк 60 днів до 05.01.2026 року включно.

Також суд звертає увагу, що в підготовче судове засідання у даному провадженні, призначене на 10:00 годин 04.11.2025 року, тобто під час дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, обвинувачений не з`явився, направлена за його місцем проживання судова повістка повернулася без вручення з позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Суд враховує, що ОСОБА_4 , будучи раніше судимим 15.06.2022 вироком Коростенського міськрайонного суду Житомирської області (справа № 279/1386/22) за злочини, передбачені ч.З ст.185, ч. 2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком 3 роки 6 місяців, та будучи звільненим 31.05.2024 від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом згідно ухвали Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 23.05.2024 року із невідбутою частиною покарання строком 1 рік 3 місяці 3 дні, належних висновків не зробив, що підтверджено відомостями військової частини про самовільне залишення військової частини та обвинувальними актами, направленими до суду, та свідчить про наявність підвищеного ризику в суспільно-небезпечній поведінці обвинуваченого.

Також суд бере до уваги, що обвинувачений своєї вини в інкримінованих йому правопорушеннях не визнає, потерпілі та свідки в даному кримінальному провадженні не допитані, отже, існує реальний ризик незаконного впливу на них ОСОБА_4 з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведені прокурором аргументи та інформація, отримана судом з долучених до клопотання документів, обвинувального акта, а також пояснень учасників провадження, свідчить, на переконання суду, про існування ризиків, передбачених п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Пунктом 5 ч.2 ст.183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , особливу небезпеку кримінальних правопорушень, вчинених в умовах воєнного стану, а також наявність кількох ризиків, передбачених ст.177 КПК України, з огляду на положення п.5 ч.2 ст.183, ст.199 КПК України суд, оцінивши в сукупності всі обставини, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Беречи до уваги вагомість наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження обгрунтованості підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, тяжкість злочину, особу обвинуваченого, який має постійне місця проживання, не працює, розлучений, хоча і має двох малолітніх дітей, однак з ними не проживає, суд, оцінивши в сукупності всі обставини, зокрема попередню поведінку ОСОБА_4 , дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи стосовно обвинуваченого на даному етапі розслідування не забезпечать його належну процесуальну поведінку та не сприятимуть досягненню цілей та завдань кримінального провадження.

Доводи захисника про наявність міцних соціальних зв`язків, постійного місця проживання суд оцінює недостатніми чинниками для зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки будучи у статусі підозрюваного ОСОБА_4 свідомо порушив умови обраного йому більш м`якого запобіжного заходу, що стало підставою для його зміни на тримання під вартою.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу слід задовольнити, а саме продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів по 07.02.2026 року.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, його стан здоров`я, а також ризиків, передбачених ст.177 КПК України, відповідно до ч.5 ст.182 КПК України, суд визначає заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що, на його думку, буде відповідати принципам достатності та виваженості і буде гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.176-178, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 315,395 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_12 про продовження строку застосування до обвинуваченого у кримінальному провадженні за ч.4 ст. 185 КК України ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 на строк 60 днів по 07.02.2026 року включно.

Визначити заставу у розмірі 20 (двадцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою.

Застава може бути внесена на депозитний рахунок суду :

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26278626

Банк отримувача ДКСУ, м.Київ

Код банку отримувача (МФО) 820172

Рахунок отримувача UA0000277 з призначенням платежу "застава ПІБ особи, за яку вноситься застава, № справи, суд, який постановив ухвалу про застосування запобіжного заходу".

У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де проживає, без дозволу суду;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, у разі їх наявності.

Строк дії обов`язків у разі внесення застави по 07.02.2026 року.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Ухвала суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити уповноваженій особі місця попереднього ув`язнення.

Суддя ОСОБА_13