Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1740/25
Провадження № 1-кс/542/348/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2025 року селище Нові Санжари

Слідчий суддя Новосанжарського районного суду Полтавської області

ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в селищі Нові Санжари клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 01 жовтня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , уродженця смт Веселе, Веселівський район, Запорізька область, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, не є військовослужбовцем, раніше судимого:

13.04.2018 Веселівським районним судом Запорізької області за частиною 1 статті 185 КК України до громадських робіт, терміном 80 годин;

09.11.2018 Веселівським районним судом Запорізької області за частиною 2 статті 389 КК України до арешту, строком 3 місяці, на підставі статті 71 КК України приєднано невідбуте покарання, призначене Веселівським районним судом Запорізької області від 13.04.2018, остаточне покарання - арешт на 3 місяці 7 днів;

28.10.2019 Веселівським районним судом Запорізької області за частиною 3 статті 297 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до статей 75,76 КК України, встановлено іспитовий строк 1 рік 6 місяці;

30.03.2021 Веселівським районним судом Запорізької області за частиною 3 статті 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі статті 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком цього ж суду від 28.10.2019, останочне покарання - 4 років 3 місяців позбавлення волі,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України,

В С Т А Н О В И В:

26 листопада 2025 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшло клопотання слідчого СВ ВнП № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 01 жовтня 2025 року, про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України.

Клопотання обґрунтоване такими обставинами.

На території України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року, який продовжує діяти.

24 вересня 2025 року у ОСОБА_4 , який проживає у будинку ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виник злочинний умисел на крадіжку чужого майна - бензинового грунтофрезу марки «Forte 1050G» з серійним номером № 0168195, що знаходився у господарському приміщенні за вищевказаною адресою та належить ОСОБА_7 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, ОСОБА_4 24 вересня 2025 року, близько 15 години 00 хвилин, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб, які могли б його викрити, пройшов до господарського приміщення, розміщеного за адресою: АДРЕСА_2 , звідки, діючи повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав бензиновий грунтофрез марки «Forte 1050G» з серійним номером № 0168195, вартість якого відповідно до висновку експерта від 21.10.2025, становить 14432 грн 00 коп.

Викраденим бензиновим грунтофрезом ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , 28 вересня 2025 року, перебуваючи у будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , дізнався про наявність грошових коштів на рахунку банківської картки, емітованої АБ «УКРГАЗБАНК» за № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 .

ОСОБА_4 , розуміючи, що банківська картка та наявні на ній кошти є чужою власністю, маючи умисел, спрямований на викрадення офіційного документу та корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, маючи на меті подальше використання цієї картки у власних злочинних корисливих цілях, а саме: для заволодіння коштами, 28 вересня 2025 року близько 15 години 30 хвилин взяв без дозволу банківську картку ОСОБА_6 № НОМЕР_2 , емітовану АБ «УКРГАЗБАНК», та аркуш паперу із записаною на ньому інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), що знаходились у шафі з речами в житловій кімнаті ОСОБА_6 у будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Після цього ОСОБА_4 поклав до кишені своєї куртки банківську карту ОСОБА_6 та вийшов з будинку.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст. 1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів України», ч. 4 ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», примітки ст. 358 КК України, п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» платіжні банківські картки є електронними платіжними документами та відносяться до офіційних документів, оскільки документом визначається будь-який матеріальний носій, що містить інформацію, функціями якого є її збереження та передавання у часі та просторі, а засобами доступу до банківських рахунків (платіжним інструментом) є засоби певної форми на паперовому електронному чи іншому виді носія інформації, використання якого ініціює переказ грошей з відповідного рахунку.

Вчинивши викрадення банківської картки, ОСОБА_4 позбавив ОСОБА_6 можливості використовувати зазначену банківську картку за призначенням.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у привласнені офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що на території України діє воєнний стан, 28 вересня 2025 року близько 15 години 40 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Продукти», розташованого за адресою: вулиця Старосанжарська, 81, село Старі Санжари, Полтавський район, Полтавська область, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, протиправно, з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, маючи у користуванні раніше викрадену банківську карту № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_6 , володіючи інформацією про персональний ідентифікаційний номер платіжної карти (пін-код), таємно викрав з банківського рахунку НОМЕР_3 кошти в сумі 639 гривень 62 копійки, розпорядившись коштами на власний розсуд шляхом введення пін-коду та контактного розрахунку за товар через POS-термінал у вказаному магазині, спричинивши своїми умисними діями потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

У подальшому, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, ОСОБА_4 , цього ж дня близько 16 години 10 хвилин, прибув до адміністративної будівлі відділення AT «Ощадбанк» за адресою: вулиця Центральна, 29, селище Нові Санжари, Полтавський район, Полтавська область, де таємно, шляхом введення пін-коду банківської карти № НОМЕР_2 на банкоматі AT «Ощадбанк», розміщеному у вищевказаній адміністративній будівлі, та зняття готівки, викрав із банківського рахунку НОМЕР_3 грошові кошти в сумі 10 000 гривень.

Викраденими грошовими коштами ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 10 000 гривень.

Отже, ОСОБА_4 своїми умисними та протиправними діями заподіяв потерпілій ОСОБА_6 матеріальні збитки на загальну суму 10639 гривень 62 копійки.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статтею 185 КК України.

ОСОБА_4 25 листопада 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, частиною 1 статті 357 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності.

Підставою застосування запобіжного заходу є: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 статті 177 КПК України.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти вплив на потерпілих та свідків в даному кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, доцільно застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, у зв`язку з чим слідчий звернувся до суду з даним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання з викладених у ньому підстав, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, заслухавши думку учасників процесу та дослідивши надані докази, дійшов висновку про задоволення клопотання, виходячи з такого.

З метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи забезпечення цього провадження, до яких згідно з пунктом 9 частини 2 статті 131 цього кодексу віднесені також запобіжні заходи. Порядок їх застосування визначений главою 18 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 176 КПК України, запобіжними заходами є, зокрема: особисте зобов`язання.

Відповідно до статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до приписів частини 1 статті 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до частини 5 статті 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, зокрема: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду (пункт 2 частина 5 статті 194 КПК України), утримуватись від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкування з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом (пункт 4 частина 5 статті 194 КПК України).

Системний аналіз норм чинного законодавства свідчить про те, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу дослідженню підлягають чотири групи обставин: чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні особою кримінального правопорушення; чи наявні ризики кримінального провадження; чи наявні обставини, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною 1 статті 176 КПК України може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам; індивідуальні обставини підозрюваного, передбачені статтею 178 КПК України.

Оскільки чинне законодавство не розкриває поняття обґрунтованої підозри, враховуючи статті 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Слідчим суддею встановлено, що відділення поліції № 3 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 01 жовтня 2025 року зачастиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України (а.с. 13).

ОСОБА_4 25 листопада 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України (а.с. 85-89).

У матеріалах, доданих до клопотання містяться достатні дані, які вказують на причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, висунута підозра є обґрунтованою. При цьому слідчим суддею при обранні запобіжного заходу лише перевіряється наявність вагомих доказів, що можуть свідчити про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень. Питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не є предметом розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Так, у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 КК України, що підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 01.10.2025 (а.с. 19), протоколом огляду місця події від 01.10.2025 (а.с. 20-22), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 від 02.10.2025 (а.с. 23), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 08.10.2025 (а.с. 24), протоколом огляду місця події від 08.10.2025 (а.с. 26-27), постановою про визнання речовим доказом бензинового грунтофрезу марки «Forte 1050G» з серійним номером № 0168195 від 08.10.2025 (а.с. 28), протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 07.11.2025 (а.с. 29-30), протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2025 (а.с. 31-33), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 07.11.2025 (а.с. 34-35), протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2025 (а.с. 36-38), протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 07.11.2025 (а.с. 39-40), протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 15.11.2025 (а.с. 41-42), висновком експерта від 21.10.2025 № СЕ-19/117-25/23108-ТВ (а.с. 43-49), протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 30.09.2025 (а.с. 52), протоколом огляду місця події від 02.10.2025 (а.с. 54-55), протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 від 01.10.2025 (а.с. 56-57), випискою з рахунку ОСОБА_6 (а.с. 58-59), протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 15.11.2025 (а.с. 60-61), протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 30.10.2025 (а.с. 62-63), протоколом огляду від 03.11.2025 (а.с. 64-67), протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 17.11.2025 (а.с. 68), протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 17.11.2025 (а.с. 69), протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 17.11.2025 (а.с. 70), протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 17.11.2025 (а.с. 71), протоколом проведення слідчого експерименту від 25.11.2025 (а.с. 72-73), протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 25.11.2025 (а.с. 90-93).

Досліджуючи підстави застосування запобіжних заходів, передбачених статтею 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, враховує високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Проаналізувавши доводи слідчого в обґрунтування обрання запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що доведеним є наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 ніде не працює, не має легального джерела доходів та місця роботи, має слабкі соціальні зв`язки. Отже, з метою уникнення покарання підозрюваний може змінити місце проживання, не повідомивши про це слідчого, слідчого суддю, суд.

Наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_11 проживають в одному населеному пункті, а свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 перебувають у дружніх відносинах із підозрюваним. Отже, ОСОБА_4 може вплинути на процесуальну поведінку свідків з метою мінімізувати свою участь у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення також доведено достатні підстави наявності ризику, передбаченого пунктом 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: ризику вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_4 є особою, яка раніше притягалась до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого корисливого кримінального правопорушення, однак на шлях виправлення не став, що свідчить про його умисел продовжувати свою злочинну діяльність. Отже, це дає підстави вважати, що підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Отже, слідчий суддя погоджується, що існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України.

На даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою запобігання доведених ризиків.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя доходить висновку про вагомість на даному етапі доказів причетності підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України та частиною 1 статті 357 КК України. Також, суд враховує те, що інкриміновані злочини за частиною 4 статті 185 КК України, відносяться до тяжких.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання мінімізує заявлені ризики, та на етапі досудового розслідування, являється ефективним та здатним забезпечити виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

Захід забезпечення кримінального провадження, застосування якого ініціює слідчий відносно підозрюваного, є найбільш м`яким із запобіжних заходів.

Слідчий суддя також вбачає доцільним покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Це необхідно з метою забезпечення дієвості запобіжного заходу, запобігання ризиків, які було обґрунтовано раніше та ефективності здійснення кримінального провадження.

З огляду на положення частини сьомої статті 194 Кримінального процесуального кодексу України у зв`язку із застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання суд покладає на нього обов`язки у межах строку, передбаченого статтею 194 КПК України та у межах строку досудового розслідування, що визначений пунктом 4 частини 3 статті 219 КПК України до 25 січня 2026 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід - особисте зобов`язання, поклавши на нього обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України.

Отже, клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись статтями 131, 132, 177, 178, 179, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372, 376 КПК України,

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого СВ відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 , погоджене прокурором Новосанжарського відділу Решетилівської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000258 від 01 жовтня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- не відлучатися з населеного пункту - села Старі Санжари, Полтавський район, Полтавська область, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- з`являтися до слідчого, прокурора та суду за кожним викликом;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_8 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ відділення поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області лейтенанта поліції ОСОБА_5 .

Строк дії ухвали слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, враховуючи строк досудового розслідування, встановити по 25 січня 2026 року.

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання вказаних в ухвалі суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений 27 листопада 2025 року о 10 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_14