Справа № 446/2152/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.11.2025 м.Кам`янка-Бузька

Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені 19.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001145 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, Громадянина України, уродженця с. Батятичі, Кам`янка-Бузького району, Львівської області, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, одруженого, не судимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший сержант»

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,-

встановив:

наказом командира військової частини НОМЕР_2 №40 від 25.02.2022 старшого сержанта ОСОБА_4 , зараховано до списків особового складу частини та призначено на посаду начальника сховища взводу матеріального забезпечення роти матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_2 та вважається таким, що справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

Будучи військовослужбовцем по мобілізації військової частини НОМЕР_2 солдат старший сержант ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст.ст. 11,16,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст.1 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, старший сержант ОСОБА_4 , діючи умисно, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виховання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 29.10.2024 близько 08.00 год. без поважних причин самовільно залишив військову частину НОМЕР_2 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_2 та лише 29.08.2025 повернувся на військову службу і продовжив свою службу у військовій частині НОМЕР_1 . В період 29.10.24-29.08.2025 військовослужбовець ОСОБА_4 проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував. Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_2 старший сержант ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це зробити. Таким чином, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_2 старший сержант ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України.

Таким чином, дії ОСОБА_4 органами досудового слідства кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 подане клопотання, в якому просить суд звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження закрити. В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ОСОБА_4 добровільно виявив намір повернутися до військової частини та командиром військової частини НОМЕР_1 надано згоду на погодження військової служби у вказаній військовій частині. Крім того, відповідно до вимоги другого СВ ТУ ДБР розташованого у м. Львові, яка наявна в матеріалах кримінального провадження, ОСОБА_4 раніше не судимий. Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, вчинив вперше, а тому відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України його може бути звільнено від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України. У зв`язку з цим, вважає, що доцільність застосування до ОСОБА_4 заходів кримінально-правового впливу відпала, а тому його необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України закрити.

В підготовчому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання з підстав зазначених в ньому підтримала та просила його задоволити.

Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому засіданні вину у вчиненому визнав повністю, клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження підтримав в повному обсязі та просив суд його задоволити.

Судом були роз`яснені ОСОБА_4 підстави, правові наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження відповідно до ч.5 ст.401 КК України за нереабілітуючими підставами, на що обвинувачений надав згоду на закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 44 КК України та ст. 285 КПК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності, у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності, у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, абз. 2 ч. 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Статтею 288 КПК України визначено що, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

24 лютого 2022 року Президентом України було видано Указ № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», відповідно до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на даний час.

Відповідно до вимог Закону України «Про оборону України», особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

07 вересня 2024 року набрав чинності Закон України № 3902-IX від 20.08.2024 «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407,408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2025 № 1884/45/0100/10961, командування військової частини НОМЕР_1 повідомило про надання згоди на подальше проходження військової служби ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_4 , підтвердив у судовому засіданні добровільність згоди на продовження військової служби, необхідність виконання ним свого обов`язку щодо захисту Батьківщини.

Згідно зі ст. 65 Конституції України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Враховуючи, що ОСОБА_4 . раніше до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України не притягався, добровільно звернувся до суду з клопотанням про намір повернутися на військову службу до військової частини НОМЕР_1 , наявна письмова згода командира в/ч НОМЕР_1 на проходження ОСОБА_4 військової служби, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Згідно з абз.12 ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій ч. 5 ст. 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази, процесуальні витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 401 ч. 5, 407 ч. 5 КК України, ст.ст. 284, 285, 286, 288, 370-372, 395 КПК України, суд, -

ухвалив:

клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 - задоволити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Закрити кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001145 від 19.11.2024 року відносно ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на військовій службі, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після набрання такою ухвалою законної сили не пізніше 72 годин зобов`язати прибути до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1