Справа № 932/3761/25
Провадження № 1-кп/932/474/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Шевченківського районного суду міста Дніпра угоду про визнання винуватості по кримінальному провадженню (внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000432 від 03 квітня 2025 року) за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дніпропетровську, громадянина України, із неповною середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 1) 31 березня 2025 року Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік; 2) 15 вересня 2025 року Шевченківським районним судом міста Дніпра за ч.4 ст. 185, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі; 3) 25 вересня 2025 року Шевченківським районним судом міста Дніпра за ч.2 ст. 190, ч.4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 30 березня 2025 року, приблизно о 19 год. 47 хв., прибув до приміщення магазину «Єва № 41», який розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Панікахи, буд. 36 Д, при цьому достовірно знаючи, що на всій території України з 24.02.2022 указом Президента України №64/2022, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжено та діє на теперішній час, побачив на торгівельних полицях вказаного магазину чоловічу туалетну воду «Versace Pour Homme» 100 мл., визначив його об`єктом свого злочинного посягання та у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Після чого, ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаний час та у вказаному місці, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, вчиняючи злочин повторно, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, підійшов до полиць з товаром, звідки шляхом вільного доступу взяв майно, яке належить ТОВ «Руш», а саме чоловічу туалетну воду «Versace Pour Homme», 100 мл., в кількості 1 шт., вартістю 3229 грн. 33 коп., яку поклав до своєї сумки з метою подальшого виносу товару без оплати, тим самим його таємно викрав, чим спричинив ТОВ «Руш» матеріальну шкоду на вказану суму.

Після чого ОСОБА_6 , утримуючи при собі викрадене майно, покинув приміщення магазину «Єва № 41», отримавши можливість розпорядитися викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України.

21 жовтня 2025 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000432 від 03.04.2025 року за ч.4 ст.185 КК України, та обвинуваченим ОСОБА_6 , за згодою потерпілого, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з даною угодою ОСОБА_6 під час судового провадження зобов`язався беззастережно та в повному обсязі визнати свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України. Сторони узгодили покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі ч.4 ст. 70 КК України поглинути менш суворе покарання більш суворим за вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 25.09.2025 та визначити остаточне покарання у вигляді у вигляді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

При цьому ОСОБА_6 , якому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні просив вказану угоду з прокурором затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого покарання у разі затвердження угоди, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Захисник ОСОБА_4 та законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні вважали, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просили цю угоду затвердити.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена угода про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: 1) кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; 2) особливо тяжких злочинів, віднесених до підслідності Національного антикорупційного бюро України за умови викриття підозрюваним чи обвинуваченим іншої особи у вчиненні злочину, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, якщо інформація щодо вчинення такою особою злочину буде підтверджена доказами; 3) особливо тяжких злочинів, вчинених за попередньою змовою групою осіб, організованою групою чи злочинною організацією або терористичною групою за умови викриття підозрюваним, який не є організатором такої групи або організації, злочинних дій інших учасників групи чи інших, вчинених групою або організацією злочинів, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами. Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість в інкримінованому діянні та сприяв судовому провадженню; також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести обвинувачений.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_6 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України, віднесено до тяжких злочинів.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст. 472 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом; йому роз`яснені наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Суд, шляхом опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України. Також судом з`ясовано, що потерпіла ОСОБА_7 , відповідно до ч.4 ст. 469 КПК України, надала письмову згоду прокурору на укладення даної угоди про визнання винуватості.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а саме: пропонується у межах встановлених в санкції частини статі Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, відомості щодо особи обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий; на обліку у лікаря психіатра не перебуває; під наглядом у лікаря нарколога не знаходиться; активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення; у скоєному щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 , суд вважає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; щире каяття у скоєному; вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Враховуючи, що угода про визнання винуватості була укладена обвинуваченим добровільно, відповідає закону і не порушує права, свободи, інтереси сторін та інших осіб, форма та зміст угоди відповідають вимогам КПК України та КК України, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання, яке відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і є достатньою для його виправлення та попередження скоєнню нових кримінальних правопорушень, відповідає загальним засадам призначення покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим у присутності захисника, законного представника та за згодою потерпілого.

Цивільний позов не пред`являвся.

Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст. 100, 373, 374, 468, 469, 475 КПК України, -

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості, що укладена 21 жовтня 2025 року між прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_6 затвердити.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 21 жовтня 2025 року покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим за цим вироком та за вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 25 вересня 2025 року, остаточно призначити ОСОБА_6 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 рахувати з дня ухвалення вироку суду - з 10 листопада 2025 року.

Зарахувати засудженому ОСОБА_6 у строк покарання, відповідно до вимог ч.5 ст. 72 КК України, строк попереднього ув`язнення, починаючи з 17 червня 2025 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо правил складання покарань та зарахування строку попереднього ув`язнення» № 2046-VIII від 18 травня 2017 року.

Захід забезпечення кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов не заявлено.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 на користь держави у відшкодування витрат на залучення експертів (проведення судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/113-25/2263-ТВ від 08 квітня 2025 року) 1591 (одну тисячу п`ятсот дев`яносто одну) грн. 80 коп.

Речовий доказ по справі - диск з відеоматеріалами з технічних засобів відеофіксації обставин подій, що мали місце 30.03.2025 у період часу з 19:40 год. до 20:00 год. в приміщенні магазину «Єва» № 41, який долучено до матеріалів кримінального провадження, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя