У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.09.2025 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, раніше не судимої, що мешкає АДРЕСА_1 ,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст. 368 КК України,

обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 25.11.2025р., з покладенням певних обов`язків,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5

(в режимі відео-конференції з використанням власних технічних засобів в системі «EasyCon»)

підозрювана ОСОБА_6

захисник ОСОБА_7

В с т а н о в и в :

Короткий зміст вимог апеляційної скарги прокурора.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції:

Ухвалою слідчого судді до підозрюваної ОСОБА_6 , застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк до 25.11.2025р., покладено на неї наступні обов`язки:

-з`являтися за кожною вимогою слідчого прокурора на весь час досудового розслідування,

-повідомляти про зміну місця мешкання та засобів зв`язку,

-утриматися від спілкування зі свідками та підозрюваними зазначеними в клопотанні про обрання запобіжного заходу;

-не виїжджати за межі м. Київ, здати на зберігання паспорт для виїзду за кордон.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

Вважає, ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою та винесеною з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Зазначає, що слідчим суддею не в повній мірі надано оцінку сукупності наявних у справі обставин, передбачених ст.178 КПК України.

Вказує, що відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого про обрання підозрюваній запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею не в повній мірі враховано наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_6 , інкримінованого кримінального правопорушення, наявність ризиків передбачених п.1,3,4,5 ч.1 ст.177 КПК України, тяжкість покарання, що їй загрожує в разі визнання винуватою та те, що обрання менш суворого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

Під час розгляду клопотання слідчого про обрання відносно ОСОБА_6 , запобіжного заходу, слідчим суддею встановлені наступні обставини.

СВ УСБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 18.09.2024р. ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

За версією органу досудового розслідування,у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 березня 2023 року у начальника Іванівської селищної військової адміністрації ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на систематичне вимагання та одержання неправомірної вигоди від працівників Іванівської селищної військової адміністрації за виплату щомісячних премій у збільшеному розмірі та не створення перешкод під час преміювання останніх шляхом безпідставного зменшення його розміру. До виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 залучив першого заступника начальника Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_6 та начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_9 , яким довів свій розроблений злочинний план. Згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, ОСОБА_8 , як начальник Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підшукали осіб з числа підлеглих працівників, готових під загрозою безпідставного зменшення щомісячного преміювання надавати його частину останнім в якості неправомірної вигоди. Діючи, умисно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 через ОСОБА_6 довів до підлеглих керівників та працівників Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області інформацію про необхідність надання йому неправомірної вигоди у вигляді частини щомісячного преміювання, яке будуть отримувати останні, зазначивши при цьому, що у випадку відмови, підлеглих буде позбавлено премій та всіх видів грошових винагород. З метою конспірації дій ОСОБА_10 , грошові кошти у вигляді неправомірної вигоди працівники Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області повинні перераховувати на карткові рахунки ОСОБА_9 . В свою чергу остання, на виконання заздалегідь розробленого ОСОБА_8 плану, отримані грошові кошти у вигляді неправомірної вигоди перераховувала на картковий рахунок ОСОБА_8 . У випадку ненадання підлеглими працівниками Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 частини щомісячного преміювання у вигляді неправомірної вигоди, ОСОБА_8 надавав вказівку ОСОБА_9 не нараховувати премії та інші види забезпечення останнім.

Так, на виконання спільного злочинного умислу, службові особи Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи групою осіб у період часу з 28.03.2023 по 28.10.2024, шляхом перерахування працівниками Іванівської селищної військової адміністрації грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 № НОМЕР_1 , одержали неправомірну вигоду від ОСОБА_11 у розмірі 91200 гривень, від ОСОБА_12 у розмірі 72300 гривень, від ОСОБА_13 у розмірі 79600 гривень, від ОСОБА_14 у розмірі 47000 гривень, від ОСОБА_15 у розмірі 25800 гривень, від ОСОБА_16 у розмірі 69700 гривень, від ОСОБА_17 у розмірі 75300 гривень, від ОСОБА_18 у розмірі 75900 гривень, від ОСОБА_19 у розмірі 80900 гривень, від ОСОБА_20 у розмірі 81200 гривень, від ОСОБА_21 у розмірі 77300 гривень, від ОСОБА_22 у розмірі 20000 гривень, від ОСОБА_23 у розмірі 48900 гривень. Всього, у період з 28.03.2023 по 28.10.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебуваючи у адміністративній будівлі Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області одержали неправомірну вигоду від вказаних вище працівників загальною сумою 930 017 гривень. У подальшому, у період з 28.03.2023 по 28.10.2024 ОСОБА_9 зі своєї платіжної картки переказала грошові кошти у вигляді неправомірної вигоди на загальну суму 907,84 тис. грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_8 , який відкрито в АТ КБ «Приватбанк», який в подальшому отримані грошові кошти розподілив між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

У вказаному кримінальному провадженні 25.09.2025р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення та про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Задовольняючи частково клопотання слідчого, слідчий суддя вказав, що прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваною інкримінованого злочину, наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, разом з тим з урахуванням даних про особу підозрюваної запобігти їм можливо шляхом обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового процесу, вивчивши матеріали судового провадження, апеляційний суд дійшов наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Крім того, слід зазначити, що ст. 184 КПК України вимагає від сторони обвинувачення в клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зазначити не лише наявні ризики, а також вказати обставини, на підставі яких слідчий, прокурор дійшов висновку що запобігти їм в змозі цей вид запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження,СВ УСБ України в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000048 від 18.09.2024р. ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

За версією органу досудового розслідування, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28 березня 2023 року у начальника Іванівської селищної військової адміністрації ОСОБА_8 , виник злочинний умисел, спрямований на систематичне вимагання та одержання неправомірної вигоди від працівників Іванівської селищної військової адміністрації за виплату щомісячних премій у збільшеному розмірі та не створення перешкод під час преміювання останніх шляхом безпідставного зменшення його розміру. До виконання свого злочинного умислу ОСОБА_8 залучив першого заступника начальника Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_6 та начальника відділу бухгалтерського обліку та звітності головного бухгалтера Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_9 , яким довів свій розроблений злочинний план. Згідно заздалегідь розробленого злочинного плану, ОСОБА_8 , як начальник Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області, за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_9 підшукали осіб з числа підлеглих працівників, готових під загрозою безпідставного зменшення щомісячного преміювання надавати його частину останнім в якості неправомірної вигоди. Діючи, умисно за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 через ОСОБА_6 довів до підлеглих керівників та працівників Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області інформацію про необхідність надання йому неправомірної вигоди у вигляді частини щомісячного преміювання, яке будуть отримувати останні, зазначивши при цьому, що у випадку відмови, підлеглих буде позбавлено премій та всіх видів грошових винагород. З метою конспірації дій ОСОБА_10 , грошові кошти у вигляді неправомірної вигоди працівники Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області повинні перераховувати на карткові рахунки ОСОБА_9 . В свою чергу остання, на виконання заздалегідь розробленого ОСОБА_8 плану, отримані грошові кошти у вигляді неправомірної вигоди перераховувала на картковий рахунок ОСОБА_8 . У випадку ненадання підлеглими працівниками Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 частини щомісячного преміювання у вигляді неправомірної вигоди, ОСОБА_8 надавав вказівку ОСОБА_9 не нараховувати премії та інші види забезпечення останнім.

Так, на виконання спільного злочинного умислу, службові особи Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , діючи групою осіб у період часу з 28.03.2023 по 28.10.2024, шляхом перерахування працівниками Іванівської селищної військової адміністрації грошових коштів на картковий рахунок ОСОБА_9 № НОМЕР_1 , одержали неправомірну вигоду від ОСОБА_11 у розмірі 91200 гривень, від ОСОБА_12 у розмірі 72300 гривень, від ОСОБА_13 у розмірі 79600 гривень, від ОСОБА_14 у розмірі 47000 гривень, від ОСОБА_15 у розмірі 25800 гривень, від ОСОБА_16 у розмірі 69700 гривень, від ОСОБА_17 у розмірі 75300 гривень, від ОСОБА_18 у розмірі 75900 гривень, від ОСОБА_19 у розмірі 80900 гривень, від ОСОБА_20 у розмірі 81200 гривень, від ОСОБА_21 у розмірі 77300 гривень, від ОСОБА_22 у розмірі 20000 гривень, від ОСОБА_23 у розмірі 48900 гривень. Всього, у період з 28.03.2023 по 28.10.2024 ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 перебуваючи у адміністративній будівлі Іванівської селищної військової адміністрації Генічеського району Херсонської області одержали неправомірну вигоду від вказаних вище працівників загальною сумою 930 017 гривень. У подальшому, у період з 28.03.2023 по 28.10.2024 ОСОБА_9 зі своєї платіжної картки переказала грошові кошти у вигляді неправомірної вигоди на загальну суму 907,84 тис. грн. на картковий рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_8 , який відкрито в АТ КБ «Приватбанк», який в подальшому отримані грошові кошти розподілив між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 .

У вказаному кримінальному провадженні 25.09.2025р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_6 в обґрунтування клопотання зазначив, про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого кримінального правопорушення та про наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.

Надані суду матеріали кримінального провадження на даний час містять відомості, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали слідчий суддя дотримався вимог закону та обґрунтовано зазначив, що існує певна ймовірність ризиків передбачених п. 1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання винуватою, того що місцем реєстрації останньої є окупована частина Херсонської області, а наразі остання проживає у м. Києві; беручи до уваги що останній відомі свідки та інші підозрювані у даному кримінальному провадженні, які є її колегами за місцем роботи; зважаючи на стадію досудового розслідування, направлену на встановлення повного кола осіб-свідків, інших можливих підозрюваних, збирання речових доказів та документації у підтвердження обставин вчиненого злочину, наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, враховуючи те, що підозрювана маючи об`єктивну можливість переховуватися, не виїхала на непідконтрольну Україні територію, в подальшому не була затримана в порядку ст. 208 КПК України, навпаки переїхала до м. Києва, де продовжила виконання своїх посадових обов`язків. Є раніше не судимою, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце мешкання, добровільно з`являється за викликами слідчого та суду, надає докладні покази щодо відомих їй обставин події, встановлені вище ризики, передбачені ст. 177 КПК України є вкрай незначними, а утримання підозрюваної під вартою є недоцільним.

Апеляційний суд, враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Таким чином, слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу обґрунтовано прийшов до висновку про достатність такого запобіжного заходу як особисте зобов`язання, для досягнення мети запобіжного заходу.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги прокурора щодо незаконності та необґрунтованості ухвали слідчого судді є безпідставними.

Істотних порушень вимог КПК України, які б перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

Апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, а відтак не вбачає підстав для її скасування, у зв`язку з чим, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 26.09.2025 року, щодо ОСОБА_6 , - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді