ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.12.2025 Володимирський міський суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Володимирі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000618 від 04.11.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Нововолинськ, Володимирського району, Волинської області, українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , одруженого, не судимого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст.358, ч.4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 влітку 2023 року, точні дата та час досудовим розслідуванням не встановлено, знаходячись за місцем свого проживання, маючи злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, звернувся до невстановленої досудовим розслідуванням особи, з якою заздалегідь домовився про виготовлення вказаного документа. При цьому, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказаний документ буде підроблений, реалізуючи свій злочинний намір, за допомогою месенджера «Viber» надав невідомій особі свої персональні дані у виді фотографії паспорта громадянина України, та власний фотознімок для внесення відомостей у посвідчення водія.

У подальшому, невстановлена досудовим розслідуванням особа, у невстановлені досудовим розслідуванням часі та місці, використовуючи реквізити Сервісного центру МВС 0541 умисно виготовила підроблений офіційний документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.04.2023 року вказавши в ньому завідомо недостовірні відомості про право ОСОБА_4 на керування транспортними засобами категорії «А1».

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, погодився з кваліфікацією інкримінованих злочинів, підтвердивши фактичні обставини справи і зібрані по ній докази. Пояснив, що хотів отримати посвідчення водія без проходження навчання, у незаконний спосіб. З цією метою за допомогою соціальної мережі знайшов оголошення, замовив підроблене посвідчення водія, надав для цього копію свого паспорту, фотокартку. Через десять днів у відділенні Нової почти отримав замовлення, за що сплатив 5000грн. Користувався підробленим документом протягом півроку та був зупинений працівниками поліції за порушення ПДР, які в ході перевірки документів виявили підробку посвідчення. Усвідомлював, що діє в порушення закону, зробив для себе відповідні висновки, щиро кається у вчиненому, просить суворо не карати. Також додав, що з липня 2025 призваний на військову службу по мобілізації до ВЧ НОМЕР_1 , де зараз проходить службу.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даних кримінальних правопорушень визнав повністю, переконавшись у добровільності та істинності його позиції за згодою сторін, у відповідності до ч.3ст.349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає можливим обмежити обсяг дослідження доказів допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

При цьому суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим змісту цих обставин, з`ясував, чи не має сумнівів в добровільності його позиції, а також роз`яснив обвинуваченому, що він буде позбавлений права оспорювати ці обставини та кваліфікацію інкримінованих правопорушень справи в апеляційному порядку.

Таким чином, аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого у підробленні офіційного документа, який видається установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, з метою його використання, вчиненими за попередньою змовою групою осіб, а також у використанні завідомо підробленого документу, доказана повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст. ст.65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, його поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Отже, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення, перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

При обранні міри покарання суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які, згідно з ст.12 КК України, відносяться до категорії кримінальних проступків та нетяжких злочинів, дані про особу винного, який вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місцем реєстрації та проживання, за яким характеризується позитивно, як не конфліктна людина, підтримує добросусідські відносини з сусідами, проживає з матір,ю, працює, відомості щодо його неправомірної поведінки, порушення громадського порядку або притягнення до адміністративної відповідальності відсутні, з 2001 перебуває на обліку у лікаря-психіатра, разом з тим, згідно висновку судово-психіатричної експертизи №15 від 03.12.2024 як на час вчинення інкримінованих йому протиправних дій так і в даний час на будь-який психічний розлад не страждав і не страждає, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, стан психічного здоров,я не обумовлює його суспільної небезпечності. Крім того, є військовослужбовцем і проходить військову службу в ЗСУ, за посадою стрілець. Вину у вчинених злочинах визнавав як в ході досудового слідства так і в ході розгляду справи, засуджує себе за вчинене діяння, зробив для себе відповідні висновки, щиро кається.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд вважає можливим визнати активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття у вчиненому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні.

Відповідно до постанови пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Суд, призначаючи ОСОБА_4 покарання також враховує вимоги ч.2 ст.61 Конституції України про те, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер, що відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, думки сторони публічного обвинувачення, обставин, які пом`якшують покарання винного, зокрема активне сприяння розкриттю злочину та щире каяття, поведінка після вчинення злочинів, ставлення до скоєного, та відсутність обтяжуючих обставин, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч.3 ст.358 КК України застосувати ст.69 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу, та за ч.4 ст.358 КК України - у виді штрафу в мінімальних межах, установлених санкцією статті, оскільки саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчиненню нових злочинів.

За вимогами ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються з державного бюджету України. Суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що під час досудового розслідування для залучення експерта з метою проведення технічних експертиз документів(висновок №СЕ-19/103-24/14647-ДД від 14.11.2024) витрачено 2785,65грн., які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.11.2024 року, слід скасувати.

Керуючись ст. ст.368,370,374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень і призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.358 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень;

-за ч.4 ст.358 КК України у виді штрафу в розмірі в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточне покарання у виді штрафу в розмірі 2000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави: ГУК у Волинській області, м.Луцьк; банк отримувач:Казначейство України ІBAN:UA0003550, , судові витрати за проведення технічної експертизи документів висновок №СЕ-19/103-24/14647-ДД від 14.11.2024 в розмірі 2785,65грн (дві тисячі сімсот вісімдесят п,ять),65 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 14.11.2024 року - скасувати.

Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 23.04.2023, виданого на ім,я ОСОБА_4 , яке зберігається в кімнаті зберігання речових доказів Володимирського РВП ГУНП у Волинській області знищити; мопед моделі «VIPER», реєстраційний номер НОМЕР_3 , він-код НОМЕР_4 , який поміщений на спеціалізований майданчик в смт.Іваничі, Володимирського району, Волинської області повернути власнику ОСОБА_4 .

На вирок суду може бути подана апеляція до Волинського апеляційного суду через Володимирський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6