Справа № 496/6940/24
Провадження № 1-кп/496/425/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, робітник з благоустроюв КП «Благоустрій», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.02.2025 року Біляївським районним судом Одеської області за ч.1 ст.162 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом встановлено, що 10.06.2024 року, близько 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, що введений У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» 24.02.2022 року Указом президента України №64/2022, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року на території України введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено на підставі указів Президента України ОСОБА_5 14.03.2022 року №133/2022, 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 01.05.2023 року № 254/2023, від 26.07.2023 року №451/2023, від 06.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/2024, від 06.05.2024 року №271/2024 строком на 90 діб, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження паркану з сітки проник на подвір`я вищевказаного будинку, де заволодів проточним водонагрівачем марки «Atlantic Ivory IV202 5.5 kW» вартістю 2266 гривень 67 копійок, міні цепною електропилою марки «UKC S4-IO» вартістю 1233 гривень 33 копійок, шуруповертом марки «Bosh PSR 1200» вартістю 1221 гривень 67 копійок, що належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім того, судом встановлено, що 16.06.2024 року, близько 20 годин 30 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_2 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом пошкодження паркану з сітки проник на подвір`я вищевказаного будинку, де заволодів велосипедом марки «Azimut Aqua» вартістю 5662 гривень 50 копійок, автомобільним акумулятором марки «Vesna» вартістю 3200 гривень, що належить потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану.

Також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.01.2025 року, близько 17 годин 00 хвилин, перебуваючи поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 , переслідуючи злочинний умисел, спрямований на протиправне викрадення чужого майна з метою особистого збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що діє в умовах воєнного стану, що введений на території України 24.02.2022 року Указом Президента України №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», та який продовжено на підставі Указів Президента України від 18.04.2022 року № 259/2022, від 17.05.2022 року № 341/2022, від 12.08.2022 року №573/2022, від 07.11.2022 року № 757/2022, від 06.02.2023 року №58/2023, від 06.05.2023 року № 254/2023, від 27.07.2023 року №451/2023, від 10.11.2023 року №734/2023, від 05.02.2024 року №49/2024, від 06.05.2024 року №271/2024, від 23.07.2024 року 469/2024, від 28.10.2024 року №740/2024, пересвідчившись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом віджиму вікна проник до приміщення будинку, де почав знімати - вартістю 9553 гривень 88 копійок, виконавши тим самим всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, однак кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, що не залежали від його волі, оскільки на місці був викритий свідком, разом з викраденим при ньому чужим майном, що належить потерпілій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого суд оцінює як достовірні та такі, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинене в умовах воєнного стану та за ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України - закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднана з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд керується загальними принципами призначення покарання, зазначеними в ст.ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого.

При цьому, визначаючи щире каяття обвинуваченого пом`якшуючою покарання обставиною, суд враховує, що окрім визнання ОСОБА_4 факту вчинення кримінального правопорушення, відбулося ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання ним своєї провини у вчиненому злочину, про що він, ОСОБА_4 , висловив щирий жаль з приводу цього та заявив про публічний осуд своєї поведінки в суді. Про щирість каяття, на думку суду, свідчить і факт надання обвинуваченим в суді правдивих показів, готовність нести покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів.

При обранні виду та визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, характер та підвищену ступінь суспільної небезпечності скоєних ним злочинів, передбачених ч.4 ст. 185 КК України, який відповідно д ост. 12 КК України є тяжким. Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, і вчинення ним чергового тяжкого злочину, свідчить про тенденцію з боку обвинуваченого до вчинення злочинів і про небажання ставати на шлях виправлення.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65, 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, те що він вину визнав повністю, та те, що він офіційно не працевлаштований, під наглядом у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем мешкання характеризується задовільно, позитивну харектиристику з КП «Благоустрій» Нерубайської сільської ради Одеського району Одеської області, має батька похилого віку 1961 року народження ОСОБА_8 і брата військового ЗСУ ОСОБА_9 , до адміністративної відповідальності не притягувався, а також вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, неможливим виправлення обвинуваченого без позбавлення волі. Саме покарання у виді позбавлення волі, на думку суду, буде відповідатиме вимогам ст. 65 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження нових злочинів.

При цьому в судовому засіданні при дослідженні особистості обвинуваченого відповідно до положень ст. 50 КК України, підстав для призначення покарання в порядку передбаченому статей 69, 69-1, 75 КК України, не встановлено.

Крім того, як встановлено з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 був засуджений вироком Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2025 року за ч. 1 ст.162 КК України і йому на підставі ч. 1,4 ст. 71 КК України було засуджено і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців.

За ч.4 ст. 185 КК України та за ч.2 ст.15 ч.4 ст. 185 КК України, суд вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі, в межах санкції статті.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання ОСОБА_4 слід призначити за правилами ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за вироком Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2025 року та за даним вироком.

За пп. «б», п.1 ч.1 ст.72 КК України - при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення - два дні обмеження волі відповідають одному дню позбавлення волі.

Вирішуючи питання про зарахування до строку покарання ОСОБА_4 строку його попереднього ув`язнення, суд виходить з положень ст. 72 КК України, а саме відповідно до ч.7 ст. 72 КК України зарахувати у строк призначеного покарання цілодобовий домашній арешт, визначений ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 12.02.2025 року з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі за період з 12.02.2025 року по 20.03.2025 року.

Процесуальні витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільні позови не заявлені.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень п.п.2 п.4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення обвинуваченим дій, передбачених ст. 177 КПК України, із метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 369 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 5 (п`ять) місяців.

Остаточне покарання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначити на підставі ч.4 ст.70, 72 КК України, шляхом часткового складання покарання, призначеного за даним вироком суду, та призначеного вироком Біляївського районного суду Одеської області від 26.02.2025 року, у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Крім того, на підставі ч.7 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання період знаходження його під цілодобовим домашнім арештом з 12.02.2025 року по 20.03.2025 року (37 днів) з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 05.02.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, а саме - на проведення судової експертиз (висновок № СЕ-19/116-24/20617-Д від 09.10.2024 року) у сумі 3183,60 гривень.

Речові докази, а саме:

- велосипед марки «Азимут», шуруповерт марки «Bosh PSR 1200», міні цепну електричну пилу - вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнивши її від обов`язків за зберігальною розпискою;

- корпусгазової колонки марки «Termet AQUAHEAT Electronic», яка передана на зберігання до камери речових доказів ВП № 2 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області - повернути власнику ОСОБА_7 ., ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На вирок може бути подана сторонами апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч.15 ст. 615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку з врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_1