Провадження № 1-кп/522/3480/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000121 від 13.08.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшли матеріали кримінального провадження № 0000121 від 13.08.2025 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання учасники просили призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт надійшов до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, встановлено наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

Адвокат ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання про зміну запобіжного заходу.

Прокурор не заперечувала щодо задоволення клопотання захисника.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши обвинуваченого, його захисника, прокурора, приходжу до висновку, що необхідно змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з наступних підстав.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 25.08.2025 року за клопотанням слідчого відносно підозрюваного ОСОБА_5 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із застосуванням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у сумі 908400 грн.

У наявності перебувають матеріали досудового розслідування, які були відсутні під час обрання запобіжного заходу, а саме документи щодо зміни обвинувачення з ч. 3 ст. 368 КК України на більш м`яку - ч. 2 ст. 369-2 КК України.

У ОСОБА_5 є постійне місце проживання у м. Одесі. У нього є неповнолітня дитина, яка знаходиться на його утриманні. ОСОБА_5 раніше ніколи не притягувався до кримінальної відповідальності, має позитивні характеристики. Військову службу в Збройних сила України ОСОБА_5 проходить з початку 2022 року. Має нагороди.

Захворювання ОСОБА_5 та стан його здоров`я, який постійно погіршується, свідчать про те, що кваліфіковане лікування ОСОБА_5 в умовах СІЗО - не можливе.

Він буде чітко підтримуватися всіх обов`язків, які будуть покладені на нього судом.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Водночас, у рішенні ЄСПЛ у справі «Бессієв проти Молдови» суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Отже, в розумінні практики ЄСПЛ тяжкість обвинувачення і покарання не є самостійними підставами для утримання особи під вартою, а тому в сукупності із ними, суд зобов`язаний врахувати й інші чинники.

Стосовно оцінки суворості можливого покарання у сукупності з оцінкою особи підозрюваного, то слід вказати, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, він не має документів, які дають йому змогу виїхати за межі країни, тим більше, в умовах воєнного стану.

Його майновий стан не дає йому змогу існувати в умовах переховування навіть у короткий проміжок часу, він не має громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; у нього відсутні члени родини чи інші близькі особи, які проживають в іншій місцевості, і які можуть надати йому тимчасовий чи постійний притулок; має достатньо стійкі і стабільні соціальні зв`язки, що вказує на можливість застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, без будь-якого обтяження для членів його родини, які здатні здійснювати над ним спільний з поліцією нагляд з метою недопущення порушення процесуальних обов`язків. При цьому ОСОБА_5 цілком усвідомлює, що є учасником кримінального провадження у статусі обвинуваченого, і несе визначені КПК України і судом обов`язки.

У сукупності, вищевказане свідчить про мінімізацію ризику втечі і переховування від суду, з огляду й на наявність в Україні воєнного стану, що значно ускладнює будь-яке переховування, зокрема, й через те , що він достойно проходить військову службу в Збройних силах Україні.

На момент обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ризик впливу на свідків був установлено слідчим суддею як реальний.

Дійсно, на початковому етапі досудового розслідування кількість свідків, їх особи, можливість/неможливість давання ними показань, так само, як і зміст та суть їхніх показань не були чітко установлені.

Наразі досудове розслідування, а саме етап допиту свідків, вже завершене. Всі свідки допитані. ОСОБА_5 не має наміру впливати на свідків в подальшому, що вказує на істотне зниження ризику впливу на свідків, які вже надали свої показання на досудовому розслідуванні.

Вважаю, що на етапі досудового розслідування, всі ризики на які посилається сторона обвинувачення, є припущеннями і не підтверджується доказами як того вимагає Європейський суд з прав людини, де вказано, що кожен ризик повинен бути підтверджений доказами.

Отже, наведене вище у своїй сукупності свідчить на користь можливості пом`якшення відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт з огляду, зокрема, на таке: ризик втечі та ризик впливу на свідків є настільки мінімальним, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання цілком достатнім аби убезпечити кримінальне провадження від можливості їх реалізації; само по собі покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним, за умови її оцінки у сукупності з особою та соціальними зв`язками обвинуваченого дозволяю змінити міру запобіжного заходу на більш м`яку, не може вважатись достатньою підставою для тримання під вартою.

Керуючись гл. 18, ст.ст. 314-316, 291, 342-355 КПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, в приміщенні місцевого Приморського районного суду міста Одеси (м. Одеса, вул. Балківська, № 33, зала № 222) на 10:00 годину 26 листопада 2025 року.

В судове засідання викликати прокурора, захисника та обвинуваченого.

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу задовольнити.

Змінити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на шістдесят діб, а саме до 17.01.2026 р. включно, із зобов`язанням виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із Одеської області, в якій він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця роботи/проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свої паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_5 здійснює прокурор.

Виконання ухвали покласти на прокурора.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1

18.11.2025