Справа № 577/5481/25
Провадження № 1-кп/577/481/25

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 листопада 2025 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області
головуючого судді ОСОБА_1
судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
адвоката ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Положеннями ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України.
Згідно з ст.1 Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06.12.1991 року та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-ХІІ від 21.10.1993 року особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчені воєнних дій.
Указом Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» від 17.03.2014 року, того ж дня затвердженого Верховною Радою України, на території України оголошено часткову мобілізацію у зв`язку з чим в Україні розпочався особливий період, який діє до теперішнього часу.
Відповідно до Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 65/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» № 2105-ІХ від 03.03.2022 року, на території України оголошено повну мобілізацію протягом 90 діб із дня набрання чинності Указу Президента України № 65/2022.
У подальшому цей строк неодноразово продовжувався, зокрема за Указом Президента України «Про продовження строку проведення загальної мобілізації» від 15.04.2025 року № 236/2025, затвердженого Законом України від 16.04.2025 року № 4357-ІХ, строк мобілізації був продовжений з 09.05.2025 року на 90 діб.
Положеннями ч. 9 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року № 2232-ХІІ визначено, що військовозобов`язаними є особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави. Призов військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року № 3543-ХІІ. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку (ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу»).
Відповідно до Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2024 року, на військову службу під час мобілізації, на особливий період призиваються резервісти та військовозобов`язані, які придатні до військової служби за станом здоров`я та не мають права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».
Громадянин України ОСОБА_5 з 01.04.2014 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (далі по тексту ІНФОРМАЦІЯ_3 ) і є військовозобов`язаним.
За наслідками медичного огляду позаштатної військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби відповідно до вимог ст. 46в, графи ІІ Розкладу хвороб ТДВ «Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України», затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402, про що складено довідку № 2025-0606-1212-0259-0 від 06.06.2025.
17.06.2025 року близько 15:34 год. ОСОБА_5 прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де уповноважена особа намагалася вручити обвинуваченому повістку за № 012794 на відправку того ж дня о 19:00 год. для отримання мобілізаційного розпорядження та вибуття до місць проходження військової служби.
Проте, ОСОБА_5 17.06.2025 близько 17:09 год. під відеозапис в присутності працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 , з посиланням на релігійні переконання, відмовився отримати зазначену повістку, у зв`язку з чим, відповідно до п. 47 Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого Постановою КМУ № 560 від 16.05.2025, військовослужбовцями згаданого територіального центру був складений Акт відмови від отримання повістки від 17.06.2025, який оголошений ОСОБА_5 разом з текстом повістки про необхідність явки на 19:00 годину 17.06.2025 до ІНФОРМАЦІЯ_5 . У наведений в повітці час ОСОБА_5 до територіального центру також не з`явився без поважних причин.
Таким чином, ОСОБА_5 , будучи військовозобов`язаним, придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, будучи попередженим про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 336 КК України та належним чином повідомленим про необхідність явки за повісткою для відправки до військової частини, не прибув за викликом на 19 год. 00 хв. 17.06.2025 року до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тобто свідомо ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.
Отже, ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення визначене ст. 336 КК України - ухилення від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період.
У судовому засіданні ОСОБА_5 винним себе визнав частково. При цьому підтвердив, що дійсно відмовився отримати бойову повістку про необхідність явки до ІНФОРМАЦІЯ_5 на 19:00 годину 17.06.2025 і навмисно не з`явився в указаний строк для відправки у військову частину, оскільки за релігійними переконаннями (є членом церкви Євангільських Христиан бабтистів «Голос Істини») не може брати в руки зброю.
Не зважаючи на часткове визнання провини, вина ОСОБА_5 повністю доводиться наступними доказами.
Так, згідно картки обстеження та медичного огляду, довідки військово-лікарської комісії, облікової картки, а також військового квитка військовозобов`язаний ОСОБА_5 визнаний придатним до військової служби (а.с. 32, 33, 34, 35-42), у зв`язку з чим 17.06.2025 року уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с. 47-49) у приміщенні зазначеного територіального центру була спроба вручити обвинуваченому повістку № 012794 про виклик з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою: АДРЕСА_2 , кабінет № 6 на 19:00 год. 17.06.2025 року (а.с. 43, 44-45). Проте, ОСОБА_5 під відеозапис з посиланням на релігійні переконання категорично відмовився від отримання цієї повістки (а.с. 51-54) про що згаданими військовослужбовцями територіального центру 17.06.2025 року був складений Акт відмови від отримання повістки (а.с. 46).
Наведені обставини також підтвердили і допитані в якості свідків військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_7 і ОСОБА_8 кожен із яких пояснив, що 17.06.2025 року дійсно намагалися вручити ОСОБА_5 повістку про виклик з метою призову на військову службу під час мобілізації та відправлення до місць проходження військової служби, але останній, посилаючись на релігійні переконання, відмовився отримати про що був складений відповідний Акт. У подальшому підсудний не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 у визначений в повістці день та час, поважність причин неявки не сповістив.
Згідно повідомлення ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від громадянина ОСОБА_5 звернень з приводу повторного проходження військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також скарги на рішення ВЛК при районному ТЦК та СП не надходило (а.с. 57).
Слід наголосити, що зазначені обставини підтверджені і самим підсудним, який з посиланням на норми ст. 35 Конституції України, повідомив, що саме внаслідок релігійних переконань дійсно відмовився отримати повістку та у визначений час не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 для відправлення до місця проходження служби.
Оскільки ОСОБА_5 не прибув до центру комплектування, то начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 04.07.2025 року було направлено повідомлення до Конотопського МРВ ГУНП в Сумській області про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України (а.с. 33).
Відтак, сторона обвинувачення представила достатньо доказів для доведеності вини підсудного у скоєнні злочину, передбаченого ст. 336 КК України, а тому останній повинен понести покарання за вчинене.
Щодо посилання сторони захисту на релігійні переконання несумісні із проходженням військової служби (є членом Конотопської громади церкви Євангельських Христіан Бабтистів «Голос Істини» з 2021 року (а.с. 56)), як підставу для сумлінної відмови від проходження військової служби, то суд звертає увагу на правові висновки викладені у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.10.2025 року у справі № 573/838/24 (провадження № 51-603кмо25) згідно яких
законодавство України не передбачає можливості відмови від виконання обов`язку проходити військову службу за призовом під час мобілізації, яка ґрунтується на релігійних або інших переконаннях. Такі переконання не можуть бути підставою для звільнення особи від кримінальної відповідальності у разі її ухилення від мобілізації у значенні статті 336 КК України. Призов на військову службу під час мобілізації не скасовує права на сумлінну відмову від носіння та/або використання зброї.
З огляду на викладене доводи обвинуваченого про неможливість військової служби внаслідок релігійних переконань і посилання останнього на положення ст. 35 Конституції України є непереконливими та не заслуговують на увагу суду.
Згідно із ст. 65 КК України при призначенні покарання суд ураховує ступінь тяжкості скоєного злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
Обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено.
До пом`якшуючих - слід віднести те, що раніше обвинувачений до кримінальної відповідальності не притягувався, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Ураховуючи фактичні обставини вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого, який не маючи передбачених законодавством підстав на відстрочку від призову чи інших поважних причин, в період воєнного стану, при оголошеній загальній мобілізації, умисно проігнорував конституційний обов`язок по захисту Батьківщини, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, а саме запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як підсудним, так і іншими особами, буде захід примусу у вигляді реального позбавлення волі.
За таких обставин висновок органу пробації про можливість виправлення ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства та пропозиція захисника застосувати до підсудного положення ст. 75 КК України є неприйнятними.
Процесуальні витрати відсутні.
Керуючись: ст.ст. 368, 370, 371, 374 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Визнати винним ОСОБА_5 за ст. 336 КК України та призначити покарання у виді трьох років позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обраховувати з моменту затримання на виконання вироку суду.
Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1