Провадження №1-кп/523/1695/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року м.Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому закритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт від 28.08.2025 року та додані до нього документи у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001302 від 30.07.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Ізмаїл Одеської області, громадянки України, зі середньо-спеціальною освітою, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не має судимості в силу ст.89 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України, а також угоду про визнання винуватості від 28.08.2025 року, укладену між прокурором вказаної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 та зазначеною обвинуваченою, за участю її захисника ОСОБА_4 , -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з обвинувальним актом, під час досудового розслідування встановлено, що всупереч вимогам ст.36 Закону України «Про медіа», якими на території України в медіа та на платформах спільного доступу до відео заборонено поширювати , поміж іншого, порнографічні матеріали, обвинувачена ОСОБА_5 у невстановлений час і місці, при невстановлених обставинах, будучи обізнаною про те, що виготовлення, зберігання та поширення продукції порнографічного характеру в Україні заборонено, маючи протиправний умисел, спрямований на зберігання з метою збуту фотозображень порнографічного характеру, усвідомлюючи суспільну небезпечність і протиправність своїх дій, вирішила самостійно виготовити зображення порнографічного характеру з метою подальшого їх збуту, шляхом фотографування своїх статевих органів у вульгарно-натуралістичній цинічній та непристойній формі у наближеному ракурсі, які зберігала в подальшому на своєму мобільному телефону марки «Samsung Galaxy A16», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Так, 15.05.2025, у вечірній час, обвинувачена ОСОБА_5 , перебуваючи у невстановленому місці, діючи умисно і з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A16», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , підключений до всесвітньої мережі Інтернет, будучи зареєстрованою у мобільному додатку «Telegram» під обліковим записом « ОСОБА_7 », запропонувала придбати фотографії порнографічного характеру користувачу мобільного додатку «Telegram» ОСОБА_8 за грошові кошти в розмірі 300 гривень.

В свою чергу, ОСОБА_8 , перебуваючи по вул.Марсельська 25 в м.Одесі, того ж дня отримав від обвинуваченої ОСОБА_5 фотозображення порнографічного характеру в кількості 11 штук, виготовлені обвинуваченою за власною участю при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, місці та часу, за грошову винагороду в розмірі 300 гривень, які були перераховані обвинуваченій на належний їй рахунок за банківською карткою № НОМЕР_3 , відкриту в АТ «А-Банк», за отриманий порнографічний фотоматеріал.

Отже, за обвинувальним актом, ОСОБА_5 висунуте обвинувачення у виготовленні, зберіганні зображень порнографічного характеру з метою збуту, а також збут зображень порнографічного характеру, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України.

На розгляд Пересипського районного суду м.Одеси з Пересипської окружної прокуратури м.Одеси, одночасно з обвинувальним актом за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України, також надійшла угода про визнання винуватості від 28.08.2025 року, укладена між зазначеною обвинуваченою в присутності її захисника ОСОБА_4 з одного боку, та прокурором вказаної прокуратури ОСОБА_6 , - з іншого.

Відповідно до означеної угоди про визнання винуватості, обвинуваченій ОСОБА_5 було роз`яснено наслідки укладення цієї угоди та її невиконання, підстави та обмеження права оскарження обвинувального вироку, ухваленого за результатами затвердження угоди, а також узгоджене питання призначення обвинуваченій покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, із застосуванням спеціальної конфіскації до мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A16», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 .

Обвинувачена ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні повністю визнала свою провину в інкримінованому діянні та просила суд призначити узгоджене сторонами угоди покарання, а будучи ознайомленою судом зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про визнання винуватості, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, підтвердила добровільність укладення угоди, не оспорюючи при цьому час, місце, спосіб та мотиви вчиненого нею при наведених вище обставинах, а також фактичні обставини інкримінованого кримінального правопорушення та докази, які містяться в матеріалах досудового розслідування.

Так, обвинувачена ОСОБА_5 під час пояснень в суді показала, що дійсно за викладеними в обвинувальному акті обставинах вона з використанням свого мобільного телефону «Samsung» зробила фотознімки своїх статевих органів, які в подальшому розмістила у мобільному додатку ««Telegram»» та збула із застосуванням цього додатку 11 фотозабражень її статевих органів раніше незнайомій їй особі за 300 гривень. У скоєному кається, обіцяє більше такого не повторяти та просить затвердити угоду при визнання винуватості.

Разом із тим, суд вважає, що винність обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні нею кримінального правопорушення, фактичні обставини якого нею та ніким із учасників процесу не оспорюються, об`єктивно та повністю підтверджується наявними в матеріалах досудового розслідування доказами, дослідження яких, окрім її показів в суді, не здійснювалось в силу положень п.1 ч.3 ст.314, ч.2 ст.474 КПК України.

При цьому, вияснивши правильність розуміння обвинуваченою ОСОБА_5 та іншими учасниками судового розгляду змісту вказаних обставин, а також роз`яснивши їм про наслідки затвердження угоди про визнання винуватості та ухвалення за результатами цього обвинувального вироку, суд упевнився в добровільності та істинності їх позиції.

Приймаючи до уваги наведені обставини, дослідженням обвинувального акту та угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , судом встановлено, що зазначені процесуальні документи в цілому відповідають вимогам ст.ст.291, 472 КПК України, а відтак суд погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування умисних дій вказаної обвинуваченої за ч.1 ст.301 КК України, за ознаками виготовлення, зберігання зображень порнографічного характеру з метою збуту та збут зображень порнографічного характеру.

Так, з огляду на ч.1 ст.301 КК України, кримінальна відповідальність за цією нормою закону настає за ввезення в Україну творів, зображень або інших предметів порнографічного характеру з метою збуту чи розповсюдження або їх виготовлення, зберігання, перевезення чи інше переміщення з тією самою метою, або їх збут чи розповсюдження, а також примушування до участі в їх створенні, що караються штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Відповідно до ч.2 ст.50, ч.ч.1, 2 ст.65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень, та при призначенні покарання суду слід врахувати ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також слід виходити з того, що покарання має бути призначене відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу й у межах санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, яке передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення та має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Наряду із означеним, ч.5 ст.65 КК України встановлює, що у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

Отже, при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 , суд враховує вимоги ст.373, ч.1 ст.475 КПК України, ч.5 ст.65 КК України та умови розглядуваної угоди про визнання винуватості в частині узгодженого між сторонами виду й розміру покарання зазначеній обвинуваченій, яке відповідає санкції інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК, що за приписами ст.12 цього ж Кодексу відноситься до категорії нетяжких злочинів у сфері громадського порядку і моральності та мало місце під час дії воєнного стану в Державі, а також суд приймає до уваги характеризуючі особу обвинуваченої дані.

З аналізу матеріалів судового провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_5 свою провину під час досудового розслідування та в суді в обсязі висунутого обвинувачення визнала повністю; не має судимості в силу ст.89 КК України, раніше притягалась до кримінальної відповідальності; заміжня; офіційно не працевлаштована; на обліку КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я» ООР не перебуває; забезпечена місцем реєстрації в Одеській області, але фактично проживає на території м.Одеси, зі слів на обліку в центрі зайнятості не значиться.

В порядку ст.ст.66, 67 КК України, до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 , як зазначено в обвинувальному акті та з чим погоджується суд, слід віднести щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а обставин, що обтяжують покарання вказаної обвинуваченої, не встановлено.

На підставі викладеного, з дотриманням принципів законності, справедливості та індивідуалізації покарання, при визначенні виду та розміру покарання у даному кримінальному провадженні, суд доходить висновку про те, що покарання обвинуваченій ОСОБА_5 має відповідати узгодженим в угоді вимогам, а виправлення вказаної особи і недопущення вчинення нею нових кримінальних правопорушень можливе в умовах суспільства, з призначенням покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.301 КК України і у визначеному в розглядувані в угоді розмірі.

Вирішуючи питання щодо застосування за розглядуваною угодою спеціальної конфіскації до речового доказу у цьому кримінальному провадженні, зокрема мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A16», суд виходить з такого.

Відповідно до ст.96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само в інших передбачених цією нормою закону випадках, а спеціальна конфіскація застосовується на підставі, зокрема обвинувального вироку суду.

Згідно зі ст.96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно, зокрема у випадку якщо вони були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання, а спеціальна конфіскація не застосовується до грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у цій статті, які згідно із законом підлягають поверненню власнику (законному володільцю) або призначені для відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Таким чином, зважаючи на встановлені під час судового розгляду обставини вчинення обвинуваченою ОСОБА_5 кримінального правопорушення з використанням при цьому мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A16» з протиправною корисливою метою, суд вважає, що означений предмет, який на стадії досудового розслідування визнаний речовим доказом, підлягає спеціальній конфіскації в дохід держави в порядку ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Питання щодо долі інших речових доказів та арешту майна у кримінальному провадженні, суд вирішує за правилами ст.ст.100, 174 КПК України, а щодо процесуальних витрат на залучення експерта, - в порядку ст.ст.124, 126 цього ж Кодексу.

Керуючись ст.ст.100, 124, 126, 174, 314, 369-371, 373-374, 475-476 КПК України, ст.ст.96-1, 96-2 КК України, суд

У Х В А Л И В:

Угоду про визнання винуватості від 28.08.2025 року, укладену в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001302 від 30.07.2025 року, між прокурором Пересипської окружної прокуратури м.Одеси ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , обвинуваченою у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.301 КК України, за участі захисника останньої адвоката ОСОБА_4 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.301 КК України, призначивши узгоджене між сторонами угоди про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В порядку ст.26 Кримінально-виконавчого кодексу України, виконання вироку в частині контролю сплати засудженою ОСОБА_5 призначеного штрафу, покласти на Київський районний відділ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області.

Згідно зі ст.174 КПК України, арешт на майно, накладений за ухвалою слідчого судді від 12.06.2025 року на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A16», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , а аткож мобільний телефон марки «Redmi», imei: НОМЕР_4 , після набрання вироком законної сили, - скасувати.

Відповідно до ст.96-1, 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію до речового доказу у кримінальному провадженні мобільного телефону марки «Samsung Galaxy A16», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , який зберігається в камері схову речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №0308 від 21.08.2025), шляхом звернення зазначеного майна на користь держави.

На підставі ст.100 КПК України, інші речову докази у кримінальному провадженні - мобільний телефон марки «Redmi», imei: НОМЕР_4 , який зберігається в камері схову речових доказів ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області (квитанція №0308 від 21.08.2025), - повернути за належністю власникові, а носій інформації micro-sd об`ємом 32 GB, який зберігається в матеріалах досудового розслідування, - залишити зберігати в означених матеріалах.

З огляду на ст.ст.124, 126 КПК України, процесуальні витрати у кримінальному провадженні в розмірі 3565,60 гривень, за проведення експертного дослідження, - стягнути з ОСОБА_5 , на користь держави.

Копії вироку вручити під розписку прокурору та ОСОБА_5 , направити до Одеського районного відділу №3 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області Міністерства юстиції України та до ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для виконання в частині, що стосується їх відповідних повноважень, а також надати для відома іншим заінтересованим особам.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження та подання апеляції через Пересипський районний суд міста Одеси до Судової палати по кримінальних справах Апеляційного суду Одеської області, протягом 30 днів з дня проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1