Справа № 301/2850/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"04" листопада 2025 р. м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючої ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Іршава кримінальне провадження, що внесене 10 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000361 відносно

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осій, Іршавського району, Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, громадянина України, раніше не судимого, із середньою освітою, не одруженого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

04 жовтня 2025 року близько 23 години ОСОБА_3 , знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає потерпілий ОСОБА_5 , під час словесного конфлікту з останнім, на ґрунті особистих неприязних відносин, реалізовуючи злочинний умисел, направлений на умисне нанесення тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком в ліве око, після чого, знаходячись з лівої сторони від потерпілого та тримаючи його лівою рукою за область передпліччя, повалив ОСОБА_5 вниз на доріжку, після чого взутою у кросівки правою ногою наніс численні удари потерпілому ОСОБА_5 в область голови, тулуба, рук та ніг з лівого боку.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_3 спричинив потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження, що мають незначні скороминучі наслідки тривалістю не більше як 6 днів, легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше 21 дня, та середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, що призвело до тривалого розладу здоров`я більше як 21 день.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі, фактичні обставини справи не оспорював та показав, що 04.10.2025 року пізно ввечері йому подзвонила сестра, яка є дружиною потерпілого, і поскаржилася на дії чоловіката просила її захистити. У зв`язку із скаргою сестри, він приїхав до потерпілого додому, щоб розібратися. Знаходячись в будинку потерпілого та будучи розлюченим на нього, наніс ОСОБА_5 один удар кулаком у ліве око, а коли потерпілий впав на землю, наніс йому ногами кілька ударів по різним частинам тіла. У вчиненому щиро покаявся, просив вибачення у потерпілого, обіцяв більше не порушувати закон, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 у судовому засіданні показав, що 04.10.2025 року посварився з дружиною, яка є сестрою обвинуваченого. Коли біля 23 години до них додому приїхав обвинувачений, в ході сварки він почав бити потерпілого: наніс удар кулаком в ліву сторону обличчя, а коли потерпілий впав, продовжив ногами наносити удари по його тулубу. З обвинуваченим примирився, просив його суворо не карати.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. Учасникам судового провадження було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Заслухавши покази обвинуваченого та потерпілого, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 доведена в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та дії обвинуваченого правильно кваліфіковані за ч.1 ст.122 КК України.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Те, що обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення суд враховує як обставини, що пом`якшують його покарання.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , по справі не встановлено.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує особу винного, а саме: ОСОБА_3 вину визнав, у вчиненому щиро покаявся, є несудимим, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, конкретні обставини справи.

Враховуючи наведене, а також, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства. Суд вважає, що покарання у виді обмеження волі на мінімальний строк, що передбачений санкцією ч.1 ст.122 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, визначених ст. 76 ч.1 КК України, буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд вважає, що підстав для призначення більш суворого покарання, не має.

Цивільний позов потерпілим не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст. 368-370, 374, 615 ч.15 КПК України,

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, та призначити покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього на підставі ч.1 ст.76 КК України обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду через Іршавський районний суд.

Копія вироку суду після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Потерпілий має право отримати копію вироку в суді.

Головуюча: ОСОБА_1