УХВАЛА

19 січня 2026 року м. Рівне

Слідчий суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

слідчого - ОСОБА_4

захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майора юстиції ОСОБА_4 , яке погоджено прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ватутіно Невельського району Сахалинської області рф, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України,,-

в с т а н о в и в:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області майор юстиції ОСОБА_4 , звернувся до суду з клопотанням яке погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Слідчий в обґрунтуванні клопотання зазначає, що Відповідно до Конституції України, Україна є суверенною і незалежною, суверенітет якої поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

Упродовж квітня 2014 року невстановленими особами на території Донецької та Луганської областей, з метою зміни меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, утворено незаконні збройні формування, з метою здійснення терористичних актів, які відповідно до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичними групами.

Керівництвом зазначених терористичних груп, з метою приховування вказаної злочинної діяльності, а також отримання підтримки серед місцевого населення Донецької та Луганської областей, пропаганди і поширення ідеології створення псевдодержавного утворення на території південно-східної частини України, отримання фінансування та подальшої легітимізації терористичної діяльності, спрямованої на зміну меж території та державного кордону України, в порушення порядку, встановленого Конституцією України, 07.04.2014 утворено організацію під назвою «Донецька народна республіка» (далі «днр») та 27.04.2014 утворено організацію під назвою «Луганська народна республіка» (далі «лнр»), яка відповідно ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», є терористичною.

Контроль та координація діяльності цієї терористичної організації, як і її фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та збройних сил рф.

З 07.04.2014 більшу частину території Донецької та Луганської області захоплено військовослужбовцями зс рф, у томі числі на протязі 2014 та до лютого 2015 року захоплено м. Дебальцево Донецької області та м. Антрацит Луганської області, яке знаходиться під окупацією держави-агресора.

Відповідно до п. 7 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована рф територія України це частини території України, в межах яких збройні формування рф та окупаційна адміністрація рф встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування рф встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

З 24.02.2022 рф здійснено повномасштабне військове вторгнення на територію України та розпочато ведення агресивної війни проти України та захоплення її території.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 год 30 хв 24.02.2022, який діє по даний час.

Відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад на території України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», вся територія Горлівського району Донецької області та Ровенківського району Луганської області включено до переліку територій, які тимчасово окуповані рф з 07.04.2014 по даний час.

До складу Горлівського району входить Дебальцівська міська громада, а до складу Ровенківського району Луганської області входить Антрацитівська міська громада.

Достовірно знаючи про вищевказані обставини, які є загальновідомим фактом, громадянин України ОСОБА_5 , будучи радикально налаштованою особою, яка не сприймає державну владу в Україні, підтримує злочинні наміри терористичної організації днр та лнр, що діють на окупованій території Донецької та Луганської областей, діючи умисно, добровільно, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 14.07.2014 перебуваючи на території Луганської області, більш точне місце не встановлено, здійснив перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, а саме вступив до незаконного збройного формування терористичної організації «лнр» та «днр» - «Казачья национальная гвардия Всевеликого войска Донского», на посаду заступника командира, отримав стрілецьку вогнепальну зброю з бойовими припасами до неї та військову амуніцію.

ОСОБА_5 , вступаючи до складу вищевказаного незаконного збройного формування терористичної організації «днр», був достовірно обізнаним, що воно відноситься до збройних формувань, створення яких не передбачене Законами України, яке має організаційну структуру військового типу (поділяються на структурні підрозділи (управління, частини, підрозділи, групи, відділення та ін.) з визначенням особового складу кожного з них, які носять формений одяг військового типу), діють на принципах єдиноначальності та субординації, використовують знаки розрізнення, мають воєнізований характер завдань та методів.

З моменту вступу на службу до складу вищевказаного незаконного збройного формування ОСОБА_5 виконував покладені на нього завдання, обов`язки й повноваження у складі зазначеного незаконного збройного формування, а саме: функції силового блоку, в тому числі, щодо збройного опору, незаконної протидії та перешкоджання виконанню службових обов`язків співробітниками правоохоронних органів України та військовослужбовцями Збройних Сил України, силового сприяння та забезпечення діяльності терористичної організації на тимчасово окупованій території України, діючи таким чином на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності й державній безпеці України, у тому числі останній брав участь в складі вищевказаної терористичної організації у бойових діях проти підрозділів сил оборони України на території Донецької та Луганської областей, займаючи посади як заступника командира так і посаду начальника штабу, що говорить про його участь у діяльності відповідної організації на керівних ланках, тобто останній здійснював координацію та керування особовим складом на виконання вищеописаної незаконної мети.

Крім цього, громадянин України ОСОБА_5 , будучи радикально налаштованою особою, яка не сприймає державну владу в Україні, підтримує злочинні наміри терористичної організації днр та лнр, що діють на окупованій території Донецької та Луганської областей, діючи умисно, добровільно, підтримуючи воєнну агресію рф на території України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.12.2014 перебуваючи на території Луганської області, більш точне місце не встановлено, здійснив перехід на бік ворога у період збройного конфлікту, а саме перебуваючи у лавах незаконного збройного формування терористичної організації «лнр» та «днр» - «Казачья национальная гвардия Всевеликого войска Донского», став комендантом м. Антрацит Луганської області.

Відповідні повноваження не були врегульовані українським законодавством і базувалися на внутрішніх «наказах» та силовому контролі:

Підтримання «порядку»:

Контроль за громадським порядком, патрулювання, комендантська година (якщо вводилась).

Контроль пересування:

Перевірка документів, обмеження в`їзду/виїзду з міста, робота блокпостів.

Координація збройних підрозділів:

Взаємодія з місцевими бойовими формуваннями, розміщення особового складу та техніки.

Вплив на цивільну адміністрацію:

Фактичний контроль або нагляд за роботою «міських» служб (ЖКГ, транспорт, ринки), призначення або усунення місцевих керівників.

Накази та розпорядження:

Видача обов`язкових до виконання наказів для населення й підприємств (часто без чіткої правової процедури).

Затримання та «перевірки»:

Участь у затриманнях, допитах, обшуках (поза рамками українського права).

Надалі, прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури у встановленому КПК України порядку, а саме - шляхом розміщення 24.12.2025 на сайті Офісу Генерального прокурора та 25.12.2025 у газеті «Урядовий кур`єр» відповідних повісток, здійснено виклик ОСОБА_5 на 29 грудня 2025 року для проведення слідчих (процесуальних) дій, однак ОСОБА_5 не з`явився і причини неявки не повідомив.

29.12.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений вимогами КПК України 03.01.2026.

Крім цього шляхом розміщення 03.01.2026 на сайті Офісу Генерального прокурора та 03.01.2026 у газеті «Урядовий кур`єр» відповідних повісток, здійснено виклик ОСОБА_5 на 07-09 січня 2026 року для проведення слідчих (процесуальних) дій, однак останній не з`явився і причини неявки не повідомив.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 за викликами не з`явився та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території з метою уникнення кримінальної відповідальності.

12.01.2026 ОСОБА_5 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 3 відділу ГВ ЗНД Управління СБУ в Рівненській області.

Відповідно до відповіді на доручення ГВ ЗНД Управління СБ України в Рівненській області № 67/5/3/2-106 від 13.01.2026, на даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Боково-Хрустальне, Ровеньківського району Луганської області та періодично виїжджає на територію рф, що дає достатні підстави вважити, що останній переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності.

Обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Викладене вище вказує на те, що підозрюваний ОСОБА_5 ухиляється від явки на виклик прокурора, оголошений у розшук та перебуває у м. Боково-Хрустальне, Ровеньківського району Луганської області та періодично виїжджає на територію рф, тобто на території, яка відповідно до Наказу Міністерства розвитку громад на території України № 376 від 28.02.2025 «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією», внесена до вказаного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією.

Зважаючи на наявні матеріали, шляхом неодноразової публікації в газеті «Урядовий Кур`єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора розміщувалися повідомлення про виклик ОСОБА_5 для вручення йому повідомлення про підозру та проведення слідчих дій, зокрема на 29.12.2025, 07.01.2026, 08.01.2026, 09.01.2026, однак останній жодного разу не прибув, про причини неявки не повідомив, що вочевидь свідчить про переховування ОСОБА_5 від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території України.

Крім того, в ході досудового розслідування зібрано докази, які свідчать, що підозрюваний ОСОБА_5 переховується з 2014 року на тимчасово окупованій території України та території російської федерації по даний час.

Вищенаведені обставини підтверджуються протоколами огляду інформації розміщеної у мережі Інтернет, які додаються до даного клопотання та допитами свідків.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення, яке характеризуються латентністю його вчинення, складністю та вичерпною можливістю збирання доказів у зв`язку з окупацією російською федерацією території на якій вчинено злочин, співпраці підозрюваного з окупаційними органами влади та державою-агресором, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для пошуку фактичних обставин, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки останній може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення інших злочинів пов`язаних з окупацією території України, про факти які йому стали відомі у ході слідства, а також впливати іншим чином.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 23 КПК України, суд досліджує докази безпосередньо та показання учасників кримінального провадження отримує усно, що не виключає ризику впливу ОСОБА_5 на свідків після дачі ними показань у ході досудового розслідування до початку судового розгляду.

З метою забезпечення у повному обсязі вимог ч. 2 ст. 2, ст.ст. 91-94 КПК України, а також інших положень цього Кодексу, доцільно врахувати особливу складність даного кримінального провадження, наявність факту вчинення зазначеного кримінального правопорушення на території тимчасово непідконтрольній Україні, крім того активну участь останнього у підтриманні окупаційного режиму на окупованих територіях, що свідчить про наявність в ОСОБА_5 документів, що дають право перебувати та проживати на території російської федерації, яка здійснює контроль на тимчасово окупованих територіях України та інших документів створених ним, при проведенні відповідної протиправної діяльності, які останній може знищити.

Також, у даному кримінальному провадженні наявний значний суспільний інтерес, з огляду на той факт, що ОСОБА_5 пред`явлена підозра за вчинення злочину проти громадської безпеки, а тому безпосередньо стосується запиту громадянського суспільства на дотримання вимог Конституції України.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_5 вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

На підставі викладеного, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а також наявність вищенаведених ризиків, та для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні своє клопотання підтримали та просили суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного адвокат в судовому засіданні заперечив з приводу задоволення клопотання.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, захисника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених до нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно вплинути на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно зі ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Судом встановлено, що в провадженні старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Рівненській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000084 від 22.05.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України.

Прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Рівненської обласної прокуратури у встановленому КПК України порядку, а саме - шляхом розміщення 24.12.2025 на сайті Офісу Генерального прокурора та 25.12.2025 у газеті «Урядовий кур`єр» відповідних повісток, здійснено виклик ОСОБА_5 на 29 грудня 2025 року для проведення слідчих (процесуальних) дій, однак ОСОБА_5 не з`явився і причини неявки не повідомив.

29.12.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, яке вручено у спосіб, передбачений вимогами КПК України 03.01.2026.

Крім цього шляхом розміщення 03.01.2026 на сайті Офісу Генерального прокурора та 03.01.2026 у газеті «Урядовий кур`єр» відповідних повісток, здійснено виклик ОСОБА_5 на 07-09 січня 2026 року для проведення слідчих (процесуальних) дій, однак останній не з`явився і причини неявки не повідомив.

Оскільки підозрюваний ОСОБА_5 за викликами не з`явився та жодним чином не повідомив про причини неявки, у зв`язку з чим є всі підстави вважати, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування на тимчасово окупованій території з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Відповідно до відповіді на доручення ГВ ЗНД Управління СБ України в Рівненській області № 67/5/3/2-106 від 13.01.2026, на даний час ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Боково-Хрустальне, Ровеньківського району Луганської області та періодично виїжджає на територію рф, що дає достатні підстави вважити, що останній переховується від органу досудового розслідування з метою уникнення відповідальності.

Наведене дає підстави для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 за його відсутності.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 КПК України після зупинення досудового розслідування проведення слідчих (розшукових) дій не допускається, крім тих, які спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину, а тому до підозрюваного ОСОБА_8 може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень.

Вказані ризики існують, оскільки на даний час у зазначеному провадженні не встановлено всіх фактичних обставин вчинення особливо тяжкого злочину, який характеризуються латентністю його вчинення, складністю та вичерпною можливістю збирання доказів у зв`язку з окупацією російською федерацією території на якій вчинено злочин, співпраці підозрюваного з окупаційними органами влади, у зв`язку з чим необхідний тривалий період часу для пошуку фактичних обставин, які можуть бути використані під час судового розгляду як докази, а перебування підозрюваного на волі призведе до неможливості повного та об`єктивного досудового розслідування з вищенаведених причин, оскільки останній може перешкоджати досудовому розслідуванню шляхом впливу на свідків та інших осіб з метою приховування вказаної протиправної діяльності шляхом схиляння останніх до надання органу досудового розслідування неправдивих показань, повідомлення інших осіб, які причетні до вчинення інших злочинів пов`язаних з окупацією території України, про факти які йому стали відомі у ході слідства, а також впливати іншим чином.

Запобігти вказаним ризикам неможливо шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою тому, що реалізувати вказані ризики можливо лише перебуваючи на волі.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Як встановлено в судовому засіданні, що 12.01.2026 ОСОБА_5 оголошено у розшук, проведення якого доручено оперативним співробітникам 3 відділу ГВ ЗНД Управління СБУ в Рівненській області.

Відповідно до ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 19 січня 2026 року надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000084 від 22.05.2024 стосовно підозрюваного громадянина України ОСОБА_5 .

Відповідно до положення ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, лише у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, буде доведено, що підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук.

З урахуванням наведеного, є необхідним клопотання задовольнити та обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно із вимогами статті 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Абзацом 7 ч. 4 ст. 183 КПК України, передбачено, що при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Крім того, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, суд має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 186, 193 КПК України, -

У х в а л и в:

Клопотання - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Ватутіно Невельського району Сахалинської області рф, остання відома адреса проживання: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.258-3 КК України, оголошеного в державний розшук, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Після затримання ОСОБА_5 , доставити його до слідчого ізолятора управління Державної пенітенціарної служби України в Рівненській області та/або органу досудового розслідування, який здійснює кримінальне провадження.

Після затримання ОСОБА_5 не пізніше сорока восьми годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, доставити його до Рівненського міського суду для розгляду питання про застосування обраного запобіжного заходу або зміну на більш м`який.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_9