Справа № 496/8143/25
Провадження № 1-кс/496/115/26
У Х В А Л А

23 січня 2026 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Біляївка клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0000386 від 04.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

УСТАНОВИВ:

Захисник підозрюваного звернувся до слідчого судді з клопотанням в якому просить змінити відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2025 року по справі № 496/8143/25 (пров. № 1-кс/496/2137/25) в рамках кримінального провадження № 0000386 від 04.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, на запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, та звільнити підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти, та покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що обраний підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовано без достатніх правових підстав, тобто за відсутності доказів, що підтверджують наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для гарантування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Вказане також підтверджується текстом ухвали, в якій не наведеного належного обґрунтування жодного з ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та не зазначено обставин, яка б підтверджувала наявність таких ризиків. Наявність ризику переховування від суду обґрунтована виключно формальним посиланням на тяжкість злочину інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворістю санкції, що само собою не може свідчити про наявність ризику передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 171 КПК України. Підозрюваний, ОСОБА_5 не має реальних та ефективних можливостей та засобів, які б допомогли йому вчинити будь-які протиправні дії, а тому наведений ризик є гіпотетичним та не може слугувати підставою для подальшого застосування або продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_5 , має міцні соціальні зв`язки, глибоку інтеграцію у сімейне й суспільне життя. ОСОБА_5 одружений з громадянкою України ОСОБА_6 та на його утриманні перебуває четверо дітей, троє з яких є неповнолітніми. Наймолодшій доньці лише один рік, інші діти також потребують його постійної участі у вихованні, догляді та матеріальному забезпеченні. Крім того, ОСОБА_5 є майстром спорту з самбо, здійснює тренерську діяльність з дзюдо, у тому числі працює з дітьми, має стабільні соціальні зобов`язання, позитивну репутацію у спортивному середовищі та несе відповідальність перед вихованцями і їхніми батьками. Сукупність зазначених обставин свідчить про те, що висновки про можливість його переховування є формальними та безпідставними. Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення зазначає наступне. Будь-які речі чи документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення вилучені та перебувають під процесуальним контролем органу досудового розслідування, що повністю виключає можливість будь-якого втручання з боку підозрюваного, ОСОБА_5 . На даний час органом досудового розслідування вже проведено відповідні слідчі (розшукові) дії, у ході яких вилучено всі предмети, речі та документи, які, на думку слідства, можуть мати значення для кримінального провадження, у тому числі наркотичні засоби, засоби їх зберігання, мобільні телефони та інше майно. Відтак підозрюваний, ОСОБА_5 , об`єктивно позбавлений будь-якої можливості знищити, сховати або спотворити докази, оскільки вони перебувають у фактичному володінні органу досудового розслідування та приєднані до матеріалів кримінального провадження. Окрім того, той факт, що органом досудового розслідування на даний час не встановлено джерело походження наркотичного засобу, а також осіб, яким підозрюваний нібито планував здійснити його збут, може свідчити не про наявність ризиків, а, навпаки, про відсутність таких обставин взагалі. Не встановлення слідством будь яких джерел придбання, домовленостей, контактів чи інших підготовчих дій, спрямованих на збут наркотичних речовин, вказує на відсутність у підозрюваного, ОСОБА_5 , умислу на їх продаж. Сам факт того, що слідством ще не встановлено джерело походження наркотичного засобу або коло можливих осіб, яким планувався збут, не може автоматично свідчити про існування відповідних ризиків та не є наслідком поведінки підозрюваного. Аналогічно щодо твердження про ризики перешкоджання кримінальному провадженню та вчинення іншого кримінального правопорушення ґрунтуються виключно на гіпотетичних припущеннях. За відсутності доказів системності, організованості або спрямованості дій підозрюваного на збут, твердження сторони обвинувачення про відповідні ризики ґрунтуються виключно на припущеннях та не можуть вважатися належним обґрунтуванням для висновку про намір вчинення іншого кримінального правопорушення чи перешкоджання кримінальному провадженню. Таким чином, за відсутності реальних та доведених обставин, які б свідчили про можливість знищення доказів, перешкоджання кримінальному провадженню чи вчинення нового кримінального правопорушення, заявлені стороною обвинувачення ризики є абстрактними та не можуть слугувати підставою для застосування або продовження запобіжного заходу. В даній справі жодним чином не обґрунтовано, чому застосування менш суворого запобіжного заходу буде недостатнім для запобігання ризикам. Слідчий суддя у своїй ухвалі обмежився лише формальною констатацією того, що не вбачає підстав для обрання підозрюваному менш суворого запобіжного заходу, оскільки такий запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти зазначеним вище ризикам, при цьому не наводячи будь-яких більш конкретних аргументів про те, в чому саме полягає таке переконання. Сторона захисту вважає, що ризику переховування від суду може запобігти покладання відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного обов`язків. Вважає, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить в повному обсязі виконання процесуальних обов`язків підозрюваного та зможе запобігти будь-яким ризикам, наявність яких припускає сторона обвинувачення. Окрім того, зміна запобіжного заходу на більш м`який буде належним та пропорційним заходом реагування на недостатній рівень аргументації сторони обвинувачення. Більше того, застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є явно надмірним та таким, що не відповідає принципу пропорційності, з огляду на стан його здоров`я. ОСОБА_5 страждає на хронічний бронхіт та має шийні грижі, відповідно потребує постійного медичного нагляду, належних побутових умов, тепла та регулярного лікування. Натомість, неналежні умови перебування у слідчому ізоляторі, зокрема холод, відсутність електропостачання протягом довгих періодів часу та обмежений доступ до медичної допомоги створюють реальну загрозу істотного погіршення стану здоров`я та завдання значної, а в подальшому й невідворотної шкоди. За таких обставин подальше тримання під вартою не є вкрай необхідним для досягнення цілей кримінального провадження, а також порушує право особи на охорону здоров`я та гуманне поводження. Натомість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є достатнім і співмірним, оскільки дозволить забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного без створення непропорційного ризику для його життя та здоров`я.

В судовому засіданні захисник на вказаному клопотанні наполягав.

Підозрюваний підтримав клопотання захисника та наполягав на задоволенні клопотання.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання посилаючись на те, що ризики наразі не відпали та продовжують існувати. Просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, дослідивши клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 201 КПК захисник підозрюваного, до якого застосовано запобіжний захід, має право подати клопотання про зміну запобіжного заходу. Згідно із ч. 4 цієї статті таке клопотання розглядається слідчим суддею згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

При цьому, кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а ст. 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.

Зміна запобіжного заходу може полягати у зміні виду запобіжного заходу, скасуванні, зміні або покладенні додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК, чи у зміні способу виконання цих обов`язків.

Під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу, а заявниками не можуть ставитися під сумнів висновки, які були покладені в основу такого рішення слідчого судді. Зміна запобіжного заходу передбачає виникнення після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу нових обставин, які свідчать про зміну обставин підозри, зміну або зменшення встановлених ризиків та впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Тому слідчий суддя не переглядає рішення про застосування запобіжного заходу, а на підставі наданих сторонами відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до підозрюваного відповідний захід або його виконання та які виникають у зв`язку з плином часу досудового розслідування.

Тому, при розгляді питання про зміну запобіжного заходу слідчий суддя має виходити з того, чи доводить особа, яка подала відповідне клопотання, наявність обставин, які безпосередньо можуть вплинути на висновок про наявність обґрунтованої підозри або свідчать про зміну, зменшення чи збільшення встановлених ризиків кримінального провадження та/або впливають на виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, такі обставини мають бути новими, тобто які з`явилися після постановлення попередньої ухвали про застосування/продовження запобіжного заходу, або не були відомі суду.

В судовому засіданні було встановлено, що ухвалою слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05 грудня 2025 року відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07.01.2026 року ухвалу слідчого судді Біляївського районного суду Одеської області від 05.12.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 залишено без змін.

Доводи сторони захисту, викладені у клопотанні, за своїм змістом зводяться до незгоди з висновками слідчого судді, покладеними в основу ухвали від 05.12.2025 року, та фактично спрямовані на повторну оцінку обґрунтованості застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що не відповідає предмету розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу відповідно до ст. 201 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що обставини, на які посилається сторона захисту, зокрема наявність у підозрюваного сім`ї, неповнолітніх дітей, соціальних зв`язків, були відомі суду на момент постановлення попередньої ухвали та були враховані при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, а тому не можуть вважатися новими обставинами у розумінні ст. 201 КПК України.

Посилання сторони захисту на стан здоров`я підозрюваного не підтверджені належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність тяжких захворювань, що унеможливлюють його подальше тримання під вартою або потребують надання медичної допомоги, яка не може бути забезпечена в умовах установи попереднього ув`язнення, у зв`язку з чим зазначені доводи не можуть бути підставою для зміни запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту про зайнятість підозрюваного його спортивну діяльність та позитивну характеристику також нічим не підтверджені.

Так, стороною захисту не надано жодних нових доказів на підтвердження обставин, які не були предметом дослідження слідчим суддею та колегією суддів Одеського апеляційного суду під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Посилання сторони захисту, викладені у клопотанні, за своїм змістом не свідчать про необґрунтованість підозри, зникнення, зменшення або істотну зміну ризиків, встановлених ухвалою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також підтверджених ухвалою Одеського апеляційного суду під час апеляційного перегляду відповідного судового рішення.

Враховуючи вище викладене, застосування більш м`якого запобіжного заходу, у тому числі у вигляді домашнього арешту, за наведених обставин не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є достатнім для нейтралізації встановлених ризиків, з огляду на тяжкість інкримінованого злочину, стадію досудового розслідування та необхідність забезпечення досягнення цілей кримінального провадження.

За таких обставин підстав для зміни запобіжного заходу у виді тримання під вартою на більш м`який не встановлено, а тому клопотання сторони захисту слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 176-178, 201, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 , за матеріалами кримінального провадження № 0000386 від 04.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України залишити без задоволення.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, підозрюваному та його захисникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1