Провадження № 1-кс/752/9813/25
У Х В А Л А

21 листопада 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0003188, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,-

в с т а н о в и в:

до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Голосіївського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Голосіївської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 в якому просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з викладених підстав.

Захисник ОСОБА_4 , який бере участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заперечував проти задоволення клопотання та просив відмовити у його задоволенні, оскільки не погоджується з кваліфікацією кримінального правопорушення. Також вважав, що ризики передбачені ст. 177 КПК України відсутні.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши пояснення прокурора, з`ясувавши думку захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, приходжу до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні слідчого відділу Голосіївського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві знаходиться кримінальне провадження №0003188, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 20.11.2025 року приблизно о 08 год. 30 хв., більш точний час досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в приміщенні магазину «Лоток», який розташований за адресою: м. Київ, вул. Михайла Стельмаха, 6-а, виник злочинний умисел направлений на вчинення нападу, з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я особи, вчиненого повторно.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на розбійний напад, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, проходячи між торговими рядами вказаного магазину, взяв з полиці товари, а саме: батон «Кулиничі» нарізаний 500 г., вартістю 27 грн. 85 коп., булочка-снек із сосискою 140 г., 2 штуки, вартістю 11 грн. 08 коп. за одиницю та піца з ковбасою та грибами 180 г., 3 штуки, вартістю 8 грн. 48 коп. за одиницю, які склав до сумки чорного кольору, яка перебувала при ньому, після чого направився в сторону каси. Намагаючись покинути касову зону не розрахувавшись за товар, ОСОБА_5 зупинила потерпіла ОСОБА_7 , яка працює на посаді старшого касира в вище вказаному магазині та виявила злочинні дії останнього та розуміючи невідворотність покарання за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_5 дістав з кишені предмет зовні схожий на гранату та демонструючи його ОСОБА_7 та оточуючим особам, з метою заволодіння чужим майном, від`єднав від неї запобіжну чеку, яку в подальшому передав до рук потерпілої, з метою залякування.

Усвідомлюючи, що потерпіла ОСОБА_7 , перебуває у свідомості та розуміє обставини вчинення на неї нападу з погрозою застосування насильства небезпечного для життя та здоров`я, яка після вчинення даного кримінального правопорушення не мала змоги зупинити злочинні дії ОСОБА_5 , останній покинув приміщення вище вказаного магазину, заволодівши чужим майном, яке перебувало в його сумці чорного кольору.

Своїми протиправними діями, які виразились у нападі з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_5 завдали матеріальної шкоди ТОВ «ЛК-ТРАНС» на суму 74 грн. 45 коп.

20.11.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, затримано в порядку ст. 208 КПК Украіїни.

21.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187КК України.

Повідомлена підозра підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 20.11.2025; протоколом допиту потерпілого; протоколами допитів свідків; протоколами впізання особи; протоколами впізання особи за фотознімками; протоколом огляду предметів; речовими доказами у даному кримінальному провадженні; затриманням особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий у клопотанні посилається на те, що стосовно ОСОБА_5 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки на подальший строк досудового розслідування існують ризики передбачені ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Орган досудового розслідування вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних із обмеженням свободи, не гарантують запобігання вище вказаним ризикам.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України в сукупності із вищевказаними обставинами враховує вагомість наявних доказів про вчинення останнім інкримінованого йому кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється; характер та обставини вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, його соціальні зв`язки та приходить до висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти, передбаченим ст. 177 КПК України ризикам.

Так судом враховано суспільно небезпечні наслідки вчиненого кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, а також те, що підозрюваний неодноразово судимий, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.

Вирішуючи дане клопотання, суд своїм рішенням зобов`язаний забезпечити не тільки права підозрюваного, але і високі стандарти охорони суспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з захисту прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою судом враховуються вимоги ст. 183 КПК України.

Відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи викладене вище, наявність обгрунтованої підозри, ризиків передбачених ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, приходжу до висновку про необхідність задоволення клопотання без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 32, 110, 131, 132, 176-178, 182 - 184, 193, 372 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, а саме по 18.01.2026 року до 15-30 год. включно.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1