КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/6873/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою, з доповненнями прокурора у кримінальному провадженні № 0000400 від 01.03.2023 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 ,на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2025 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

власника майна ОСОБА_7 ,

представника власника майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2025 року поновлено прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна та відмовлено в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0000400 від 01.03.2023 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, прокурор відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, з доповненнями в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого в ході обшуку 08.07.2025 у кримінальному провадженні № 0000400 від 01.03.2023 майна третіх осіб із земельних ділянок з кадастровими номерами: 1) :02:001:0310, яка на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2024 належить ОСОБА_9 , ІПН НОМЕР_1 , та на підставі укладеного з попереднім власником чинного договору оренди від 14.04.2021 перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; 2):02:001:0311, яка з 25.04.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , та на підставі договору оренди від 14.04.2021 перебуває у користуванні ОСОБА_7 ; 3) :02:001:0312, яка на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2017 належить ОСОБА_7 на праві власності, що знаходяться на території с. Бобриця, Білогородської територіальної громади, Бучанського району, Київської області, а саме на:

- 9 (дев`ять) зразків суміші, зовні схожої на пісок, вилученої по З (три) зразки з кожної переліченої земельної ділянки, належної названим вище власникам і користувачам :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312), які є зразками, видібраними для проведення у кримінальному провадженні необхідних судових експертиз;

- мобільний телефон марки та моделі «Samsung Galaxy А 25 56», imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з абонентським номером: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- екскаватор гусеничний, реєстраційний номер НОМЕР_7 , марки Volvo EC240BNLC, 2003 року випуску, заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_9 , об`єм двигуна 7100 см. куб., масою 25 900 кг, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- саморобний плавзасіб (земснаряд) у зборі, без ідентифікуючих ознак, маркувань, що стосуються конкретного типу плавзасобу або його призначення, виробника, безпечності експлуатації, та інших характеристик, з використанням якого здійснювався незаконний видобуток (намив) піщаної маси з земельних ділянок: :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312, який під час проведення обшуку перебував у володінні і користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку позбавити права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, з доповненнями апелянт зазначає, що вказана ухвала слідчого судді є незаконною та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Апелянт вказує на те, що з метою встановлення і фіксації місць незаконного видобутку корисних копалин місцевого значення (піску), нецільового використання земельних ділянок для цих цілей, виявлення знарядь і засобів вчинення кримінального правопорушення, 08.07.2025 на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312, якими володіють і які перебувають у користуванні зазначених осіб та знаходяться на території с. Бобриця, Білогородської територіальної громади Бучанського району Київської області.

Під час вказаного обшуку виявлено та тимчасово вилучено майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення.

Вилучені речі, предмети та техніка мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні для перевірки обставин причетності зазначених вище осіб до незаконного видобутку корисних копалин місцевого значення (піску), нецільового використання земельних ділянок для таких цілей, а також інших, на цей час невстановлених осіб до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у провадженні.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 10.07.2025 вони визнані речовими доказами.

Також апелянт зазначає, що тимчасово вилучене за результатами проведеного обшуку майно в повній мірі відповідає вимогам ст. 98 КПК України, як об`єкти, щодо яких є підстави вважати їх речовими доказами, а тому їх обґрунтовано визнано такими вищевказаною постановою слідчого. Доводи оскаржуваної ухвали слідчого судді про те, що у клопотанні не наведено інформацію про відповідність майна ознакам речових доказів, передбачених ст. 98 КПК України не відповідають фактичним обставинам судової справи щодо розгляду клопотання про арешт майна.

Крім того, у самій же ухвалі слідчого судді містяться істотні суперечності між викладеними у ній твердженнями, оскільки з одного боку слідчим суддею самим констатується факт визнання слідчим тимчасово вилученого майна речовими доказами у кримінальному провадженні відповідною постановою слідчого та наявності достатніх підстав для цього (аркуш 3 ухвали, абз. 5-6 згори), однак в подальшому у якості мотивів у задоволенні клопотання вказується на, нібито, ненадання прокурором у клопотанні підтверджень цього, що як зазначено у вказаних доповненнях до апеляційної скарги вище, спростовується як самим змістом клопотання, так і долученими до нього додатками.

У сторони обвинувачення є всі підстави вважати, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене майно у вигляді заборони користування та розпорядження ним, може призвести до приховування, зникнення, втрати, пошкодження чи передачі такого майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, оскільки вони є речовими доказами у кримінальному провадженні, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представником власника майна ОСОБА_7 - адвокатом ОСОБА_8 , подано письмові заперечення на апеляційну скаргу прокурора, в яких просить відмовити у її задоволенні, а оскаржувану ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, з доповненнями та просив її задовольнити, з наведених в ній підстав, пояснення власника майна та його представника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора та просили залишити без змін ухвалу слідчого судді, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, з доповненнями, письмові заперечення на апеляційну скаргу, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга, з доповненнями прокурора не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 01.03.2023 за фактом незаконного видобування корисних копалин місцевого значення, у значних розмірах групою невстановлених осіб за попередньою змовою, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 240 КК України.

В межах даного кримінального провадження, 14.08.2025 прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, вилученого в ході обшуку 08.07.2025 у кримінальному провадженні № 0000400 від 01.03.2023 майна третіх осіб із земельних ділянок з кадастровими номерами: 1) :02:001:0310, яка на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2024 належить ОСОБА_9 , ІПН НОМЕР_1 , та на підставі укладеного з попереднім власником чинного договору оренди від 14.04.2021 перебуває у користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; 2):02:001:0311, яка з 25.04.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , та на підставі договору оренди від 14.04.2021 перебуває у користуванні ОСОБА_7 ; 3) :02:001:0312, яка на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2017 належить ОСОБА_7 на праві власності, що знаходяться на території с. Бобриця, Білогородської територіальної громади, Бучанського району, Київської області, а саме на:

- 9 (дев`ять) зразків суміші, зовні схожої на пісок, вилученої по З (три) зразки з кожної переліченої земельної ділянки, належної названим вище власникам і користувачам :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312), які є зразками, видібраними для проведення у кримінальному провадженні необхідних судових експертиз;

- мобільний телефон марки та моделі «Samsung Galaxy А 25 56», imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з абонентським номером: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- екскаватор гусеничний, реєстраційний номер НОМЕР_7 , марки Volvo EC240BNLC, 2003 року випуску, заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_9 , об`єм двигуна 7100 см. куб., масою 25 900 кг, який належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- саморобний плавзасіб (земснаряд) у зборі, без ідентифікуючих ознак, маркувань, що стосуються конкретного типу плавзасобу або його призначення, виробника, безпечності експлуатації, та інших характеристик, з використанням якого здійснювався незаконний видобуток (намив) піщаної маси з земельних ділянок: :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312, який під час проведення обшуку перебував у володінні і користуванні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме, тимчасово, до скасування у встановленому КПК України порядку позбавити права на відчуження, розпорядження та користування вищевказаним майном.

На обґрунтування вимог даного клопотання прокурор зазначив, що державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища Столичного округу під час здійснення заходу (не пов`язаного з проведенням заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства суб`єктами господарювання), спрямованого на запобігання адміністративних та кримінальних правопорушень, виявлення та усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, охорону навколишнього середовища, природних комплексів виявлено, що на території с. Бобриця, Бучанського району, Київської області в прибережній смузі річки Ірпінь, на штучній водоймі (за координатами 50.359703, 30.171131) розміщено земснаряд (плавзасіб, призначений для підводної розробки грунтів методом гідромеханізації), від якого прокладено пульпопроводи до земельних ділянок з кадастровими номерами :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312, які відповідно до відомостей Державного земельного кадастру мають категорію земель: землі сільськогосподарського призначення, на яких облаштовано території для зберігання піщаної сировини, схожої на карти намиву піщаної сировини.

Відповідно до наданих на запит слідчого інформацій Державної служби геології та надр України, в межах вищевказаних кадастрових номерів земельних ділянок спеціальні дозволи на користування надрами відсутні, родовища корисних копалин Державним балансом запасів корисних копалин України не обліковуються.

Згідно акту огляду земельної ділянки/території щодо виявлення можливих порушень вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів ДЕІ Столичного округу від 02.02.2023 - проведено огляд земельних ділянок (за координатами 50.359703, 30.171131) 3 кадастровими номерами :02:001:03 10, :02:001:0311, :02:001:0312, які знаходяться на території с. Бобриця, Білогородської територіальної громади Бучанського району Київської області, загальної площею 60 000м2 із цільовим призначенням: 01.05 - для ведення індивідуального садівництва. Результатами огляду земельних ділянок, не огороджені з кадастровими номерами :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312, що знаходяться в межах прибережної смуги річки Ірпінь, встановлено самовільне користування надрами місцевого значення (пісок). Внаслідок господарської діяльності з видобування корисних копалин місцевого значення утворилась штучна водойма, з якої за допомогою земснаряду відбувається намив піщаної сировини.

Ураховуючи викладене, у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що на даних земельних ділянках, внаслідок протизаконної діяльності, проводиться незаконний видобуток корисної копалини - піску у значних розмірах.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, земельна ділянка із кадастровим номером :02:001:0311, площею 1,7999 га із цільовим призначенням: для індивідуального садівництва, з 25.04.2017 на праві приватної власності належить ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ПН НОМЕР_3 . В ході досудового розслідування встановлено, що відповідно до реєстру ради адвокатів м. Києва, рішенням № 705 від 07.10.2019 ОСОБА_10 видано свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000711 від 21.10.2019.

На підставі договору оренди від 14.04.2021 вказана земельна ділянка була передана у користування ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ШПН , який є керівником та засновником ФГ «Селянське (фермерське) господарство «ІВАНКО» ().

Сусідня з нею земельна ділянка :02:001:0312 площею 1,8 га на підставі договору купівлі-продажу від 25.04.2017 належить ОСОБА_7 на праві власності.

Також у його користуванні на підставі договору оренди від 14.04.2021 перебуває сусідня земельна ділянка :02:001:0310 площею 1,8 га, яка на підставі договору купівлі-продажу від 27.06.2024 належить ОСОБА_9 , ІПН НОМЕР_1 .

Так, з метою встановлення і фіксації місць незаконного видобутку корисних копалин місцевого значення (піску), нецільового використання земельних ділянок для цих цілей, виявлення знарядь і засобів вчинення кримінального правопорушення, 08.07.2025 на підставі ухвал слідчого судді Печерського районного суду міста Києва проведено обшук земельних ділянок кадастровими номерами :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312, якими володіють і які перебувають у користуванні зазначених осіб та знаходяться на території с. Бобриця, Білогородської територіальної громади Бучанського району Київської області.

Під час вказаного обшуку виявлено та тимчасово вилучено майно у вигляді речей щодо яких є достатні підстави вважати, що вони виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, а також є предметом кримінального правопорушення, а саме:

- 9 (дев`ять) зразків суміші, зовні схожої на пісок, вилученої по 3 (три) зразки з кожної земельної ділянки :02:001:0310, :02:001:0311, :02:001:0312), які є зразками, відібраними для проведення, в подальшому, у кримінальному провадженні необхідних судових експертиз;

- мобільний телефон марки та моделі «Samsung Galaxy A 25 56», imei: НОМЕР_4 , imei2: НОМЕР_5 , із сім-карткою з абонентським номером: НОМЕР_6 , який належить ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт громадянина України № НОМЕР_10 , виданий 14.02.2017 Із`яславським РС УДМС України у Хмельницькій області, зареєстрований в с. Завадинці Шепетівського (колишнього Із`яславського) району Хмельницької області, на час проведення обшуку зі слів фактично проживав на території с. Бобриця, Білогородської територіальної громади, Бучанського району, Київської області;

- екскаватор гусеничний, реєстраційний номер НОМЕР_11 , марки Volvo EC240BNLC, 2003 року випуску, заводський № НОМЕР_8 , двигун № НОМЕР_9 , об`єм двигуна 7100 см. куб., масою 25900 кг, який належить ОСОБА_7 на підставі договору купівлі-продажу від 19.11.2019 № 19 /11, укладеного з ТОВ «Технолоджі машинері груп» (), та свідоцтва про реєстрацію машин серії НОМЕР_12 , виданого на ім`я вказаного ТОВ і переданого ОСОБА_7 разом придбаним екскаватором відповідно до умов п. 6 вказаного договору;

- саморобний плавзасіб (земснаряд), від якого було прокладено пульпопроводи до вище зазначених земельних ділянок та з використанням якого здійснювався незаконний видобуток (намив) піщаної маси - знаряддя вчинення кримінального правопорушення, без ідентифікуючих ознак.

В ході проведення обшуку жодних документів щодо приналежності зазначеного плавзасобу (земснаряду) в не виявлено, також встановлено відсутність маркувань, що стосуються конкретного типу плавзасобу або його призначення, виробника, безпечності експлуатації, характеристик та інших ідентифікаторів плавзасобу.

Так, в ході проведення обшуку, вище зазначений саморобний плавзасіб перебував у володінні і користуванні ОСОБА_7 , про що він повідомив учасникам обшуку та зазначив що зібрав (зробив) його самостійно для відкачування мулу з дна озера.

Наведені вище вилучені речі, предмети та техніка мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та необхідні для перевірки обставин причетності зазначених вище осіб до незаконного видобутку корисних копалин місцевого значення (піску), нецільового використання земельних ділянок для таких цілей, а також інших, на цей час невстановлених, осіб до вчинення кримінальних правопорушень, які розслідуються у провадженні.

Постановою слідчого у кримінальному провадження від 10.07.2025 вони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва від 16.07.2025, 08.08.2025 та 11.08.2025 відповідно подані процесуальними прокурорами у кримінальному провадженні клопотання про арешт вищевказаного, тимчасово вилученого в ході проведення обшуку майна повернуто прокурорам відповідно до вимог ч. 3 ст. 172 КПК України - для усунення недоліків.

Ухвала про повернення клопотання від 16.07.2025 разом з його матеріалами була отримана процесуальним прокурором у кримінальному провадженні у Печерському районному суді м. Києва 23.07.2025 о 15-45 год., ухвала від 08.08.2025 - 08.08.2025 об 11-25 год., ухвала від 11.08.2025 - 13.08.2025 о 15-19 год. відповідно. Нові клопотання після усунення недоліків в кожному випадку були подані до суду прокурорами в межах 72 год. після повернення попереднього клопотання.

Водночас, ухвала слідчого судді від 11.08.2025 № 757/37620/25-к мотивована тим, що при повторному зверненні до слідчого судді з відповідним клопотанням про арешт майна, після попереднього повернення його прокурору ухвалою слідчого судді від 08.08.2025 № 757/34907/25-к, прокурором одночасно не було ініційовано питання про поновлення строків на звернення з цим клопотанням, оскільки в попередній ухвалі слідчого судді від 08.08.2025 № 757/34907/25-к обсяг строку, який надавався прокурору для усунення недоліків, слідчим суддею взагалі не було вказано, що, на думку слідчого судді, відображеного в ухвалі від 11.08.2025 № 757/37620/25-к, є підставою для повернення клопотання прокурору для доопрацювання в строк в межах 72 годин.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк має бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду. Поважність причини пропущення строку у даному випадку пов`язана із ненаданням конкретного строку прокурору на усунення недоліків клопотання ухвалою слідчого судді від 08.08.2025 № 757/34907/25-к, що підтверджується висновками, викладеними в ухвалі слідчого судді від 11.08.2025 № 757/37620/25-к.

21.08.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва поновлено прокурору відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 строк на звернення до суду з клопотанням про арешт майна та відмовлено взадоволенні клопотання сторони кримінального провадження № 0000400 від 01.03.2023 - прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої екологічної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції, при цьому досліджено матеріали судового провадження, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

Відмовляючи у задоволенні клопотання прокурора про накладення арешту на майно, слідчий суддя послався на те, що обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину та наявність обґрунтованої підозри, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб (п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України). При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на слідчого та/або прокурора.

Разом з тим, слідчий суддя прийшов до переконання про недоведеність з боку органу досудового розслідування, використання майна як доказу у кримінальному провадженні, оскільки останнім не надано доказів, що дане майно є предметом кримінального правопорушення та має відношення до розслідуваного злочину.

Слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність з боку прокурора у необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, оскільки даний захід є неспівмірним із засобами і метою яку прагне досягти сторона обвинувачення, а відтак відсутні підстави вважати, що існує правова підстава для арешту майна, тому клопотання підлягало залишенню без задоволення.

Також слідчим суддею встановлено, що за відсутності правових підстав для арешту, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження неодмінно призведе до безпідставного обтяження.

Проте, слідчим суддею аналізуючи матеріали клопотання про арешт майна, встановлено, що строк звернення до суду з клопотанням пропущений прокурором з поважних причин, тому слідчий суддя прийшов до висновку про наявність підстав для поновлення пропущеного процесуального строку на подачу до суду клопотання про накладення арешту на майно.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, що має бути викладена у клопотанні та відповідати вимогам закону.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, виходячи з наданих прокурором матеріалів, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні. При цьому постанова про визнання майна речовим доказом не є безумовною підставою для накладення арешту на майно, оскільки таке майно має відповідати критеріям речового доказу визначених ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, у даному провадженні прокурор не навів достатніх підстав вважати, що майно, відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, а тому підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на майно не вбачається.

Також, при вирішенні клопотання прокурора про арешт майна, не встановлено доказів, як і не надано таких даних прокурором, які б свідчили про необхідність застосування такого виду обмеження права власності з метою уникнення негативних наслідків для кримінального провадження.

В ухвалі слідчого судді детально проаналізовано, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції, що жодним чином не доведено, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, має важливе доказове значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином під час розгляду вказаного клопотання прокурор не довів необхідність накладення арешту на майно, зокрема щодо відповідності такого майна критеріям речових доказів, визначеним ст. 98 КПК України, та можливості його використання як доказу у кримінальному провадженні, наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а також те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права власника майна, а тому у задоволенні клопотання обґрунтовано відмовлено.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, як про це ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, не вбачається.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 серпня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу, з доповненнями прокурора відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4