В И Р О К

іменем України

27 жовтня 2025 року м. Снігурівка

справа № 485/1877/25

провадження №1-кп/485/192/25

Снігурівський районний суд Миколаївської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у м.Снігурівка Миколаївської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) за №0000215 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Канськ Красноярського краю, громадянина України, з повною середньою освітою, військовослужбовця Збройних Сил України, військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, який перебуває на посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону, не одруженого, утриманців не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 Кримінального кодексу України (далі КК),

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

установив:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

Старший солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією та проходячи військову службу на посаді механіка-водія 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 5 механізованої роти 2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у середині травня місяця 2025 року, більш точного часу не встановлено, перебуваючи на полі поблизу насосних станцій Явкінського каналу поблизу с. Кобзарці Баштанського району Миколаївської області, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення майна Управління каналів річки Інгулець Державного агентства водних ресурсів України, переслідуючи корисливу мету та ціль незаконного збагачення, діючи умисно, усвідомлюючи перебування в умовах воєнного стану, прийшов до насосної станції, де у трансформаторній підстанції насосної станції підкачки №1, Явкінської зрошувальної системи, розташованої поблизу с. Кобзарці Баштанського району Миколаївської області, виявив дві алюмінієві пластини загальною вартістю 7590,04 грн, які розпиляв, забрав з собою та розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв Управлінню каналів річки Інгулець Державного агентства водних ресурсів України матеріальну шкоду на суму 7590,04 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Обставини вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення встановлені судом шляхом дослідження доказів, обсяг яких був визначений відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК. Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 не піддав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, а також того, що у суду не виникли сумніви у добровільності його позиції, суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого, заходів забезпечення кримінального провадження та процесуальних витрат. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Так, обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. У ході судового розгляду він детально розповів про обставини кримінального правопорушення та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, та пояснив, що він у середині травня 2025 року, точну дати не пам`ятає коли саме, перебуваючи на полі, поблизу насосних станцій Явкінського каналу поблизу с. Кобзарці Баштанського району Миколаївської області, побачив алюмінієві пластини, які були під сіткою. Дані пластини він вирішив забрати собі. За допомогою молотка та зубил, пластини розпиляв. Частину залишив, а частину поклав в рюкзак та переніс додому. Через декілька днів, повернувся та забрав решту пластин. Решту розпилених пластин поклав у рюкзак на переніс додому. Згодом здав на метал. Отримав за це десь 1600 грн. Здав, через скрутне майнове становище, оскільки не працює, виплат як військовослужбовець не отримував на той час. Цивільний позов визнав у повному обсязі, на даний час вирішує питання щодо його відшкодування.

Таким чином, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.4 ст.185 КК, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені.

Мотиви призначення покарання

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд у відповідності до ст. 65 - 67 КК враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності.

З медичних довідок вбачається, що ОСОБА_3 на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

За місцем свого проживання ОСОБА_3 характеризується позитивно.

З урахуванням вказаних обставин, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , який є раніше не судимим, за місцем проживання характеризується позитивно, приймав участь у бойових діях, отримав контузії, щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а також того, що у обвинуваченого відсутні обставини, які обтяжують його покарання, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе з призначенням йому покарання у виді позбавлення волі в нижніх межах санкції ч. 4 ст. 185 КК та зі звільненням його на підставі ст. 75 КК від відбування покарання з випробуванням з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК, оскільки, на думку суду, призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухвалені вироку

Щодо запобіжного заходу

Суд встановив, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні запобіжний захід не обирався. Клопотання про застосування запобіжного заходу до набрання вироком законної сили від прокурора не надійшло.

Щодо процесуальних витрат

Процесуальні витрати - це визначені у законі грошові витрати, які понесли сторони та інші учасники кримінального провадження у зв`язку зі здійсненням провадження, які можуть бути стягнуті з обвинуваченого, на розслідування справи якого були затрачені, або звернені на рахунок держави.

Відповідно до положень ч. 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Аналізуючи вищенаведену норму закону, можна дійти висновку, що законодавець чітко ставить вимогу перед судом у разі постановлення обвинувального вироку про необхідність стягнення з винної особи усіх документально підтверджених витрат на проведення експертиз у рамках кримінального провадження.

У силу ч.2 ст.124 КПК з ОСОБА_3 мають буті стягнуті на користь судового експерта ОСОБА_6 документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової експертизи від 04.07.2025 у загальному розмірі 424,08 грн.

Щодо цивільного позову

При вирішенні заявлених Управлінням каналів річки Інгулець до ОСОБА_3 позовних вимог про відшкодування завданої матеріальної шкоди на загальну суму 6458,40 гривень, суд приходить до таких висновків.

У судовому засіданні цивільний позивач підтримав цивільний позов, просив суд його задовольнити з підстав наведених у позові.

Цивільний відповідач у судовому засіданні цивільний позов визнав повністю, не заперечував щодо його задоволення.

Відповідно до положень виходячи зі змісту статті 128 КПК особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин. Які мають значення для вирішення справи.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У протилежному стані, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

На підтвердження завданої майнової шкоди надано довідку про матеріальні збитки.

Матеріалами кримінальної справи встановлено, що дійсно потерпілій юридичній особі Управлінню каналів річки Інгулець була заподіяна матеріальна шкода у розмірі 6458,40 грн, яку оцінено відповідно до довідки.

Таким чином, з ОСОБА_3 на користь Управління каналів річки Інгулець слід стягнути в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 6458,40 грн.

Щодо арешту майна та долі речових доказів

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК.

Арешт на майно в даному кримінальному провадженні не накладався.

На підставі викладеного та керуючись ст.369 - 371,373 - 375, ч. 15 ст.615 КПК, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування покарання, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

На підставі п.п.1,2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 27 жовтня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь судового експерта ОСОБА_7 витрати на залучення експерта у розмірі 424,08 (чотириста двадцять чотири гривні вісім копійок) гривень.

Цивільний позов Управління каналів річки Інгулець до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Управління каналів річки Інгулець 6458,40 (шість тисяч чотириста п`ятдесят вісім гривень сорок копійок) гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди.

Речові докази: алюмінієві фрагменти прямокутної продовгуватої форми, що поміщенні до спеціального пакету з пломбою № Е28082120, які передано до камери зберігання речових доказів ВП №2 Баштанського РВП ГУНП в Миколаївській області повернути власнику, а саме Управлінню каналів річки Інгулець.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Миколаївським апеляційним судом.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1