печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Печерського районного суду м. Києва клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001378 від 28.08.2024,

УСТАНОВИВ:

07.10.2025 прокурор першого відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення першого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 за допомогою засобів поштового зв`язку звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке тимчасово вилучено 06.10.2025 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить останньому, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

У судове засідання учасники кримінального провадження не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, прокурор у кримінальному провадженні подав до суду заяву про розгляд клопотання у його відсутності, вимоги підтримав.

Згідно з частиною четвертої статті 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Частиною першою статті 172 КПК України передбачено, окрім іншого, що неприбуття слідчого, прокурора у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до положень статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим ухвалити рішення по суті клопотання у відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх не прибуття не перешкоджає розгляду клопотання на підставі наданих доказів.

Вивчивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Згідно з матеріалами клопотання слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001378 від 28.08.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 361-2, ч. 3 ст. 362, ч. 2 ст. 163 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування стали матеріали УСБУ у Львівській області, якими встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , який на даний час є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_3 отримує від представників правоохоронних органів інформацію з обмеженим доступом та здійснює її незаконний збут та розповсюдження за окрему винагороду третім особам.

У ході досудового розслідування допитаний у якості свідок ОСОБА_6 повідомив, що він переїхав з міста Донецьк у місто Київ весною 2016 року та проживав там до вересня 2016 року. В цей час він познайомився та підтримував дружні стосунки з ОСОБА_7 . У вересні 2016 року ОСОБА_6 повернувся в Донецьк, де в телефонному режимі продовжував підтримувати зв`язок із ОСОБА_8 . В подальшому у травні 2018 року він переїхав у м. Львів на постійне місце проживання і зв`язок із другом ОСОБА_8 на початку 2024 року припинився без всяких його пояснень та причин. ОСОБА_6 не міг з ним зв`язатись і знайти останнього в соцмережах, а телефон його був поза зоною досяжності весь час із початку року. Зважаючи, що в них були дружні стосунки він почав переживати щоб з ОСОБА_8 нічого не сталось.

Як зазначено у клопотанні, в серпні 2024 року, шукаючи ОСОБА_8 , в Інтернеті наштовхнувся на сайт приватного детектива «ОСОБА_18» ІНФОРМАЦІЯ_2, який згідно зазначеної на веб-сайті інформації надавали різні послуги в тому числі і по пошуку людей. ОСОБА_6 вирішив поцікавитись чи зможе даний детектив допомогти із пошуком друга та скільки б могла коштувати така послуга. Зателефонувавши із свого номеру: НОМЕР_4 на номер телефону зазначеного на вед сайті приватного детектива НОМЕР_5 через електронний месенджер «Viber», в ході розмови детектив представився ОСОБА_9 , він в свою чергу запитав, як можна знайти друга, на що ОСОБА_9 сказав перетелефонувати за цим номером на соціальну мережу «Telegram» для подальшого спілкування, що ОСОБА_6 і зробив.

У ході телефонної розмови у електронному месенджері «Telegram» ОСОБА_9 сказав, що може спробувати його знайти, окрім цього надати інформацію щодо перетину кордону України - 200 доларів США, телефонних з`єднань та номерів телефону, які б міг використовувати його друг ОСОБА_8 - 600 доларів США.

Окрім цього, ОСОБА_9 сказав, що може надати інформацію, чи часом його друга ОСОБА_8 не було засуджено, чи не притягувався до іншої відповідальності та іншу інформацію, яка допоможе знайти його і за це попросив ще 300 доларів США. Після даної розмови ОСОБА_6 повідомив детективу ОСОБА_9 , що йому треба обдумати пропозицію і тоді він зв`яжтеся з ним.

Зважаючи, що така інформація мала б бути закритою і у вільному доступі її немає ОСОБА_6 видалось, що такі дії можуть бути незаконними, у зв`язку з чим вирішив звернутись до правоохоронних органів.

Крім того, у клопотанні прокурор зазначає, що додатково допитаний в якості свідка ОСОБА_6 пояснив, що о 12 год. 47 хв. 30.10.2024, діючи під контролем та з відома ВКІБ ІНФОРМАЦІЯ_9, перебуваючи на вулиці Щекавицька м. Львова, з свого номера телефону НОМЕР_6 написав у месенджер «Viber» на мобільний номер телефону, який зазначений, як контактний на сайті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та яким користується ОСОБА_5 НОМЕР_5 .

Досудовим розслідуванням установлено, що в ході листування, ОСОБА_6 здійснено замовлення наступної інформації щодо ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (користується м.н.т. НОМЕР_7 ): наявність судимостей, зав`язків, адміністративні порушення (вартість послуги 400 євро); перетин вказаною особою кордону (вартість послуги 300 євро); трафіки дзвінків телефонних з`єднань (вартість послуги 700 євро). Загальна сума замовлення скала 1400 євро. Також було обумовлено, що вказану суму потрібно буде оплатити двома частинами, зокрема 50% передоплати та решту після надання повної інформації.

Передоплату потрібно оплатити 04.11.2024, в гривневому еквіваленті, що становило 31 тис. 500 гривень.

У подальшому обумовлено, що передача коштів буде проведена в цей день о 21.30 за адресою: м. Львів, вул. Антонича, 20 «а». Кошти, у розмірі 31 тис. 500 грн. потрібно передати чоловікові на ім`я ОСОБА_11 , який користується мобільним номером телефону НОМЕР_8 . Під час зустрічі грошові кошти в сумі 31 тис. 500 грн. ОСОБА_6 передані ОСОБА_11 .

Як установлено в ході досудового розслідування, в проміжок часу з 04.11.2024 по 21.11.2024 за результатами проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_5 було придбано файл під назвою «2_877306697» у форматі «docx» із наявною інформацією відносно ОСОБА_10 , а саме: автомобільний транспорт яким володіє, об`єкт нерухомості з Реєстру речових прав на нерухоме майно, інформація щодо юридичних та фізичних осіб, які з ним пов`язані, установчі дані (адреса реєстрації, ІПН, серія та номер паспорту громадянина України, серія номер посвідчення водія); місце роботи, згадки щодо адміністративні правопорушення.

Крім того, було придбано файл під назвою «Мышко» в якому зазначались адреси базових станцій в яких реєструвався мобільний номер ОСОБА_10 ( НОМЕР_9 ), кількість реєстрацій в базових станціях, азимут місцезнаходження вказаного абоненту від базових станцій, IMEI телефонного пристрою в якому використовувалась сім-карта з номером ОСОБА_10 ( НОМЕР_9 ), номери телефонів з якими були з`єднання та їх кількість.

Також, в межах вищевказаного контролю було придбано файл під назвою «»2_462919663» у якому міститься інформація щодо активності абоненту з номером НОМЕР_9 в період з 01.05.2024 по 05.11.2024.

Крім того, ОСОБА_5 в ході переписки ОСОБА_6 надав останньому інформацію щодо перетину кордону ОСОБА_10 літом 2024 року, зокрема було зазначено дату перетину, д.н.з. транспортного засобу на якому здійснено перетин та місце перетину.

При цьому, за надану ОСОБА_5 інформацію та файли ОСОБА_6 надав грошові кошти на загальну суму 62 000 гривень.

Слідством установлено, що в проміжок часу з 22.11.2024 по 25.11.2024 за результатами проведеного контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки у ОСОБА_5 було придбано інформацію щодо осіб, які разом з ОСОБА_10 разом переринали кордон у вигляді повідомлення. За надану ОСОБА_5 інформацію ОСОБА_6 надав грошові кошти у розмірі 13000 гривень.

З метою встановлення осіб, які причетні до вчинення вказаного кримінального правопорушення, їх рольової участі в злочині, в порядку ст. 40 КПК України, надано доручення до ГУ ВБ СБ України.

Відповідно до відповіді на надане доручення досудовим розслідуванням попередньо встановлено наступних осіб:

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Харків, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , співробітник УСБУ в Харківській області, використовує службовий автомобіль марки «Kia Sportage», 2019 року випуску, VIN НОМЕР_10 , д.н.з НОМЕР_11 ;

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Харків, громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , співробітник УСБУ в Харківській області, використовує автомобіль марки «Mazda 6», 2021 року випуску VIN НОМЕР_12 , який належить на праві власності його дружині ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, колишній військовослужбовець Збройних сил України, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , використовує транспортний засіб Skoda SUPERB, 2006 р.в., д.н.з. НОМЕР_13 , VIN: НОМЕР_14 ;

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , громадянин України, військовослужбовець Регіонального правління адміністрації морської охорони ДПС України, місце роботи: кабінет сектору КА та ІАЗ ОРВ РУМО: м. Одеса, вул. Приморська, буд. 3А, адміністративна будівля № 2, другий поверх, приміщення № 23, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

06.10.2025 на підставі ухвали Печерського районного суду м. Києва слідчим Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_16 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Прокурор зазначає, що на даний час слідством установлено, що виявлені та вилучені в ході проведення обшуків вищевказані речі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

06.10.2025 постановою слідчого у кримінальному провадження - старшого слідчого в ОВС ГСУ Державного бюро розслідувань ОСОБА_17 зазначені речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Крім того, у випадку передбаченому частиною третьою статті 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуті кримінально протиправним шляхом.

Одночасно при розгляді клопотання, поданого в порядку статті 172 КПК України, слідчий суддя не вирішує питання належності та допустимості доказів, отриманих в ході досудового розслідування, оскільки оцінка допустимості доказів має бути вирішена відповідно до вимог статті 89 КК України під час ухвалення судового рішення при судовому розгляді кримінального провадження.

Відповідно до частини другої статті 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до частини другої статті 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Арешт з метою забезпечення речових доказів по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження.

З огляду на зазначені вимоги закону, слідчий суддя дійшов висновку, що майно, яке вилучено 06.10.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , відповідає критеріям речових доказів у кримінальному провадженні та є на даній стадії досудового розслідування тимчасово вилученим майном.

Матеріали клопотання свідчать, що вказане майно має відношення до кримінального провадження і, таким чином, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та для ефективного розслідування орган досудового розслідування має потребу у збереженні вказаного майна до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Зокрема, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання їх зникнення, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

При цьому, доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

За таких обставин клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 26, 98, 100, 107, 131, 132, 167, 170-173, 309, 392 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, із забороною відчуження, розпоряджання та користування, яке вилучено 06.10.2025 під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить останньому, а саме на мобільний телефон марки «Iphone 14 Pro» IMEI: НОМЕР_1 , із сім-картою оператора мобільного зв`язку з абонентським номером НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Зобов`язати слідчого/прокурора у кримінальному провадженні передати копію ухвали особі, на майно якої накладено арешт.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1