Справа №750/4351/25
Провадження №1-кп/750/696/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 жовтня 2025 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000391 від 29.01.2025, по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця

м. Чернігова, громадянина України, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з повною вищою освітою, фізичної особи-підприємця, зі слів є особою з інвалідністю 3 групи, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И В:

постановою Деснянського районного суду міста Чернігова від 10.12.2024 у справі №750/10903/24, провадження №3/750/3335/24, що набрала законної сили після апеляційного розгляду 28.01.2025, ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Проте, всупереч вказаної постанови суду, 29.01.2025 близько «11» год. «43» хв. ОСОБА_6 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність даного рішення суду та будучи ознайомлений із ним та маючи реальну можливість його виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до яких судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами та їх об`єднаннями на всій території України, керував автомобілем марки «Mersedes-Benz», моделі «Citan», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухаючись на ньому заднім ходом по проїзній частині житлової зони, поблизу будинку 5 по вулиці Всіхсвятській у місті Чернігові здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 , порушивши вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 (б), 10.9, 26.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди, чим завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження, які відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я на строк понад 21 добу.

Крім того, 29.01.2025 близько «11» год. «43» хв., автомобіль марки «Mercedes-Benz» модель «Citan» реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_6 , рухався заднім ходом по проїзній частині житлової зони, що прилягає до вулиці Всіхсвятська у м. Чернігові, зі сторони вулиці Всіхсвятська в напрямку вулиці Соборності.

Рухаючись у вказаному напрямку, поряд з будинком № 5 по вулиці Всіхсвятська у м. Чернігові, водій ОСОБА_6 проявив неуважність, не врахував дорожню обстановку (п. 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями) (далі ПДР), під час руху транспортного засобу заднім ходом, створив небезпеку іншим учасникам руху (п.п. 10.9), не надав перевагу пішоходу, який рухався по проїзній частині житлової зони (п.п. 26.1), в попутному напрямку з автомобілем під керуванням ОСОБА_6 , у зв`язку з чим здійснив наїзд на ОСОБА_4 .

У результаті дорожньо-транспортної події пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому хірургічної шийки лівої плечової кістки зі зміщенням уламків, які є наслідком одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди, та згідно висновку судово-медичної експертизи №119 від 26.02.2025 відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я, на строк понад 21 добу.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 1.7, 2.3 (б), 10.9, 26.1 Правил дорожнього руху України, що стало причиною та умовою настання події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні, після роз`яснення йому суті обвинувачення за ч.1 ст. 382, ч.1 ст. 286 КК України, підтвердив вищевказані обставини щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, свою вину визнав повністю та у повному обсязі підтвердив обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, погодившись з часом, місцем, способом, наслідками та всіма іншими обставинами щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, котрі були встановлені та вказані правильно і всі ці обставини він визнає повністю. Пояснив, що проявив неуважність, не побачив потерпілу і вона зазнала травм. Він був притягнутий до адміністративної відповідності, розуміє, що не мав право керування транспортними засобами. Щиро розкаявся, добровільно відшкодував шкоду потерпілій, вони примирились, він вибачився і потерпіла прийняла вибачення. Просив призначити мінімальне покарання в частині позбавлення права керування та штрафу, врахувати думку потерпілої, перебування на його утриманні двох дітей, та що він дуже шкодує про вчинене.

Потерпіла ОСОБА_4 в судове засідання 23.10.2025 не з`явилась, від неї надійшла письмова заява, у якій вона просить суд розглядати справу без її участі, просить призначити м`яке покарання із мінімальним штрафом та мінімальним строком позбавлення права керування транспортним засобом. В судому засіданні 02.10.2025 потерпіла показала, що її збив автомобіль, обвинувачений шкоду повністю відшкодував, претензій до ОСОБА_6 немає. Вона його вибачила, а тому просила призначити м`яке покарання.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд за вказаних обставин вважає доведеною вину ОСОБА_6 , а його дії вірно кваліфікованими за ч.1 ст. 286 КК України, оскільки він будучи особою, яка керує транспортним засобом порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження; за ч.1 ст. 382 КК України, оскільки він умисно не виконав постанову суду, що набрала законної сили.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно ст. 66 КК України, судом визнано щире каяття обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є нетяжкими злочинами, особу обвинуваченого - його вік, сімейний та матеріальний стан, наявність на утриманні дітей ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стан здоров`я, що на обліку у лікаря психіатра не перебуває, звертався до лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, наявність постійного місця проживання, дані щодо попередніх притягнень до адміністративної відповідальності, що він до кримінальної відповідальності не притягувався, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого, думку потерпілої щодо призначення покарання, досудову доповідь органу пробації, крім того, враховуються обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, у зв`язку з чим доходить висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкцій статей закону, якими передбачене покарання за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення, з позбавленням права керувати транспортними засобами, що є необхіднім і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд керується вимогами ч.1, 3 ст. 70 КК України та визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, з приєднанням додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом.

Заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі і запобіжні заходи не застосовувалися і до набрання вироком законної сили відсутні підстави для застосування відносно обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки прокурором не подавалося відповідне клопотання про це.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ст. 124 КПК України, процесуальні витрати на залучення експертів для проведення експертизи під час здійснення досудового розслідування в розмірі 4775 грн. 40 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2025 арешт на транспортний засіб Mersedec-Benz Citan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.02.2025, було скасовано в частині заборони користування таким, необхідно скасувати.

Питання щодо речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч.1 ст. 286, ч.1 ст. 382 КК України і призначити покарання:

-за ч.1 ст. 286 КК України у вигляді штрафу у розмірі 3 (трьох) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

-за ч.1 ст. 382 КК України у вигляді штрафу у розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч. 1, 3 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_6 визначити у виді штрафу в розмірі 3 (трьох) тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одна тисяча) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Речові докази:

автомобіль марки «Mersedec-Benz» моделі «Citan 109CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_11 повернути власнику;

Накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2025 арешт на транспортний засіб Mersedec-Benz Citan, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.02.2025, було скасовано в частині заборони користування таким, скасувати, після набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування для проведення судової експертизи в сумі 4775 (чотири тисячі сімдесят п`ять) грн. 40 коп.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення тридцятиденного строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1