Провадження № 1-кп/161/176/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 05 лютого 2026 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , провівши у залі суду підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 від 20.11.2023 року про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Мировичі Ковельського району Волинської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину віком 8 років, учасника бойових дій, командира ремонтного відділення взводу забезпечення полігону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «молодший сержант», раніше не судимого,

-у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

в с т а н о в и в :

Так, молодший сержант ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, перебуваючи на займаній посаді, відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, як військовослужбовець, зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг завдань, доручених йому за посадою, показувати приклад дисциплінованості. скромності і витримки, поводитися самому з гідністю і честю, не допускати і стримувати інших від негідних вчинків та протиправних дій, виконувати обов?язки, що визначаються статутами та порадниками Збройних Сил України, неухильно виконувати вимоги законодавства.

Зокрема, згідно зі ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України молодший сержант ОСОБА_7 , як військовослужбовець зобов?язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобіганню захворювання та травматизму.

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, молодший сержант ОСОБА_6 , 20 листопада 2023 року, близько 07 години 20 хвилин, керуючи технічно справним транспортним засобом - транспортною машиною марки «БОГДАН 2351» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 (на чорному фоні), рухаючись автодорогою H-22 сполученням «Устилуг-Рівне», зі сторони міста Луцька, неподалік с. Піддубці Луцького району, за межами населеного пункту, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, всупереч вимогам ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 1.5, 2.3 б), д), 12.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі - Правила дорожнього руху), проявив безпечність, не уважно стежив за дорожньою обстановкою, не переконався, що це не створить небезпеки чи перешкоди іншим учасникам руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, допустив виїзд транспортної машини марки «БОГДАН 2351» на праве узбіччя, де допустив зіткнення передньою частиною вищевказаної машини із придорожнім деревом.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир транспортного засобу - транспортної машини марки «БОГДАН 2351» реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 (на чорному фоні), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому середньої третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, закритої черепно-мозкової травми з струсом головного мозку та забійною раною чола, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості за ознакою

тривалого розладу здоров`я.

У прямому причинному зв?язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, перебувають порушення ОСОБА_6 вимог:

- ст. 14 Закону України «Про дорожній рух»: учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди громадянам;

- п. п. 1.5, 2.3 б), д), 10.1, 16.1 Правил дорожнього руху, а саме:

п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху не повинні

створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян;

п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов?язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатися від керування транспортним засобом у дорозі;

д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п. 12.1. Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Таким чином, ОСОБА_6 , обґрунтовано обвинувачується у порушенні правил водіння транспортної машини, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 415 КК

Обвинувачений ОСОБА_6 беззаперечно визнав себе винуватим у вчиненні даного кримінального правопорушення та підтвердив фактичні обставини справи. У вчиненому щиро розкаявся та повністю відшкодував завдані збитки потерпілому та військовій частині НОМЕР_1 , тому захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав до суду письмове клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, оскільки ОСОБА_6 вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілим та відшкодував завдану шкоду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 підтвердив факт повного відшкодування заподіяної шкоди, відсутність претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, а також надав свою згоду на звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України.

Заслухавши пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 , який погодився на закриття кримінального провадження з таких підстав, думку прокурора, який не заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею 46 КК України визначено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 46 КК є наявність двох елементів примирення особи, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, з потерпілим від цього кримінального правопорушення; а також відшкодування зазначеною особою завданих нею збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, що, згідно зі ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину, який вчинений з необережності, без обтяжуючих обставин, за кермом у момент вчинення кримінального правопорушення перебував тверезий, вину визнав та щиро розкаявся у вчиненому, завдана ним шкода потерпілому повністю відшкодована, потерпілий будь-яких претензій морального та матеріального характеру не має і просить звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням, про що зазначено як у письмовій заяві, так і безпосередньо у судовому засіданні, тому суд вважає за можливе, відповідно до ст.46 КК України та ч.3 ст.288 КПК України, звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити.

Згідно з ст.100 КПК України речові докази автомобіль марки «Богдан» модель 2351, н.з. НОМЕР_3 , 2019 року випуску, який належить військовій частині НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу слід вважати повернутим власнику.

Арешт, накладений на майно, відповідно до ухвали слідчого судді від 23.11.2023, на підставі ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

Судові витрати, згідно із ст. 124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 110, 284-286, 288, 372, 395, 532 КПК України, на підставі ст. 46 КК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000431 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_6 в дохід держави судові витрати за проведення інженерно-транспортної експертизи №5183-Е від 23.05.2024 у розмірі 11359 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят дев`ять) грн. 20 коп. та за проведення експертизи технічного стану транспортного засобу № СЕ-19/103-25/14087-ІТ від 17.11.2025 в розмірі 7131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривня 20 (двадцять) коп., а всього на загальну суму 18490 (вісімнадцять тисяч чотириста дев`яносто) гривень 40 (сорок) коп.

Речові докази: автомобіль марки «Богдан» модель 2351, н.з. НОМЕР_3 , 2019 року випуску, який належить військовій частині НОМЕР_1 , а також свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу слід вважати повернутим власнику.

Арешт, накладений на майно, відповідно до ухвали слідчого судді від 23.11.2023, на підставі ч.4 ст.174 КПК України, скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Луцький міськрайонний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, прокурору та потерпілому.

Суддя Луцького міськрайонного суду ОСОБА_1