ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань згідно з заявою про вчинення кримінального правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вказана скарга, у якій голова ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 просить зобов`язати посадових осіб Національного антикорупційного бюро України внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за його заявою від 22.10.2025 (вих. № 22/10/2025-4-4)про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 368-5, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

В обґрунтування скарги зазначив, що 22.10.2025 на електронну скриньку Національного антикорупційного бюро України подав вищезазначену заяву про кримінальне правопорушення, однак, викладені у вказаній заяві відомості до ЄРДР не внесені та досудове розслідування не розпочато, у зв`язку з чим заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України.

У прохальній частині скарги просив судовий розгляд здійснювати без участі заявника.

Розгляд скарги призначено на 05.11.2025, про що належним чином повідомлено учасників.

До початку судового розгляду від представника Національного антикорупційного бюро України - ОСОБА_4 до суду надійшли письмові заперечення, в яких він зазначає, що на адресу Національного антикорупційного бюро України надходила заява голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 22.10.2025 № 22/10/2025-4-4.

Водночас представник зазначає, що достатніх підстав для внесення відомостей до ЄРДР не встановлено, оскільки у змісті заяви ГО «НОН-СТОП» відсутні ознаки кримінальних правопорушень, які згідно з вимогами ч. 5 ст. 216 КПК України належать до підслідності Національного антикорупційного бюро України та відомості про вчинення яких підлягають внесенню до ЄРДР, про що було повідомлено заявника листом № 14-299/33749 від 03.11.2025.

Таким чином, просив відмовити у задоволенні скарги голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 , розглянути скаргу за відсутності представника Національного антикорупційного бюро.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведеного, слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності заявника скарги та уповноваженої особи, бездіяльність якої оскаржується, з огляду на зазначені ними відповідні прохання в скарзі та в письмових поясненнях.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Встановлено, що головою громадської організації «НОН-СТОП» ОСОБА_3 22.10.2025 подано заяву (вих.№22/10/2025-4-4) до Національного антикорупційного бюро України.

У заяві зазначалось про те, що голова Харківської міської ради - ОСОБА_5 , зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з корисливих мотивів, залучивши ряд фізичних та юридичних осіб, зокрема ОСОБА_6 (цивільну дружину ОСОБА_5 ), створив та очолив організовану злочинну групу, діяльність якої спрямована на систематичне вчинення корупційних кримінальних правопорушень, ухилення від сплати податків, легалізацію (відмивання) грошових коштів, одержаних злочинним шляхом, їх подальше виведення до країн Європейського Союзу через підконтрольні підприємства.

Діяльність організованої групи ОСОБА_5 відрізняється складною системою контролю за фінансовими потоками через підконтрольні юридичні особи. ОСОБА_6 , як цивільна дружина та довірена особа, формально керує низкою компаній, через які здійснюється перерозподіл бюджетних коштів та надходжень від комунальних підприємств. Частина операцій оформлюється через фіктивні договори на надання послуг і закупівлі за заниженою вартістю, що дозволяє приховувати реальний обсяг та походження коштів. Отримані гроші переважно переводяться на рахунки підконтрольних фізичних осіб або виводяться за кордон через міжнародні платіжні системи, здебільшого у країни ЄС.

Крім фінансових операцій, група ОСОБА_5 активно інвестує кошти у нерухомість та корпоративні права, оформлені на цивільну дружину або підставних осіб. Наприклад, ОСОБА_6 контролює низку компаній, які придбали житлову та комерційну нерухомість за заниженою ціною як в Україні, так і за її межами. При цьому фактичні доходи осіб, на яких оформлені активи, не дозволяють пояснити такі витрати, що свідчить про цілеспрямовану схему легалізації коштів, отриманих злочинним шляхом. Ці операції систематично поєднуються із використанням впливу на комунальні підприємства та органи місцевого самоврядування, що забезпечує безперешкодне укладання прямих договорів без проведення конкурентних процедур.

Фактично ОСОБА_5 створив розгалужену мережу взаємопов`язаних підприємств та осіб, через яку забезпечується акумулювання, розподіл і легалізація значних сум, що підконтрольні йому особисто та його найближчому оточенню. При реалізації вказаних злочинних схем, учасники ОЗГ, перебуваючи у злочинній змові із представниками контролюючих, правоохоронних органів, використовуючи підконтрольних юридичних осіб, що входять до складу конвертаційного центру, здійснюють ухилення від сплати податків, легалізацію грошових коштів, отриманих злочинним шляхом.

У свою чергу, представники контролюючих, правоохоронних органів, перебуваючи у злочинній змові з учасниками організованої злочинної групи, систематично отримуючи від останніх неправомірну вигоду, зловживаючи службовим становищем, умисно покривають злочинну діяльність учасників організованої злочинної групи, а саме не проводять необхідні перевірки, не здійснюють контролюючих заходів, не вносять відомості до ЄРДР, не розслідують кримінальні правопорушення, не притягають винних осіб до кримінальної відповідальності.

Тож в діях зазначених суб`єктів вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 368-5, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Вказана заява про кримінальне правопорушення від 22.10.2025 надіслана заявником електронною поштою, з накладенням ЕЦП (КЕП), з офіційної електронної пошти ГО «НОН-СТОП», а саме , на офіційну електронну пошту Національного антикорупційного бюро України .

Враховуючи, що відомості за вказаною заявою голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені не були, заявник звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність в порядку ч.1 ст.303 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Частиною 1 ст.306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

Таким чином бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину) і саме такі фактичні дані мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань і щодо них не повинно проводитися досудове розслідування.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.33-1 КПК України: «Вищому антикорупційному суду підсудні кримінальні провадження стосовно корупційних кримінальних правопорушень, передбачених в примітці статті 45 Кримінального кодексу України, статтями 206-2, 209, 211, 366-2, 366-3 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених пунктами 1-3 частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України. Слідчі судді Вищого антикорупційного суду здійснюють судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду відповідно до частини першої цієї статті».

Відповідно до вимог п.1 ч.5 ст.216 КПК України, умовою підсудності кримінального провадження Вищому антикорупційному суду є вчинення злочину особою, яка обіймає будь-яку з посад, визначених п.1 ч.5 ст.216 КПК України.

Відповідно до вимог п.п.2 та 3 ч.5 ст.216 КПК України: «Детективи Національного антикорупційного бюро України здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 364, 366-2, 366-3, 368, 368-5, 369, 369-2, 410 Кримінального кодексу України, якщо наявна хоча б одна з таких умов: 2) розмір предмета кримінального правопорушення, передбаченого статтями 354 (стосовно працівників юридичних осіб публічного права), 368, 369, 369-2 Кримінального кодексу України, у п`ятсот і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення, а також предмет кримінального правопорушення або розмір завданої шкоди у кримінальних правопорушеннях, передбачених статтями 191, 206-2, 209, 210, 211, 364, 410 Кримінального кодексу України, у дві тисячі і більше разів перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на час вчинення кримінального правопорушення (якщо кримінальне правопорушення вчинено службовою особою державного органу, правоохоронного органу, військового формування, органу місцевого самоврядування, суб`єкта господарювання, у статутному капіталі якого частка державної або комунальної власності перевищує 50 відсотків); 3) кримінальне правопорушення, передбачене статтею 369, частиною першою статті 369-2 Кримінального кодексу України, вчинено щодо службової особи, визначеної у частині четвертій статті 18 Кримінального кодексу України або у пункті 1 цієї частини».

Відповідно до вимог примітки ст. 45 КК України: «Корупційними кримінальними правопорушеннями відповідно до цього Кодексу вважаються кримінальні правопорушення, передбачені статтями 191, 262, 308, 312, 313, 320, 357, 410, у випадку їх вчинення шляхом зловживання службовим становищем, а також кримінальні правопорушення, передбачені статтями 210, 354, 364, 364-1, 365-2, 368-369-2 цього Кодексу».

Відповідно до вимог п.п.1 п.2 розділу І Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора № 298 від 30 червня 2020 року, до Реєстру вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, а також попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п.4-5 ч.5 ст.214 КПК України.

Зі змісту зазначених норм видно, що належність кримінального правопорушення до підсудності Вищого антикорупційного суду визначається сукупністю вимог до його предметної підсудності (умов підсудності), які встановлені ч.1 ст.33-1 КПК України, а саме: належністю кримінального правопорушення до переліку корупційних злочинів, зазначених у примітці до ст. 45 КК України або/та кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 206-2, 209, 211, 366-1 КК України та обов`язковою наявністю хоча б однієї з умов, передбачених п.п.1-3 ч.5 ст.216 КПК України.

Так, у своїй скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати уповноважену особу НАБУ внести до ЄРДР відомості за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч . 1 ст. 111-2, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 365, ч. 3 ст. 368, ч . 1 ст. 368-5, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 КК України, в той же час, слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 111-2, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 258-5, ч. 1 ст. 365, КК України не належать до предметної підсудності Вищого антикорупційного суду, а відповідно і до сфери здійснення судового контролю слідчими суддями Вищого антикорупційного суду, відповідно до вимог ч.1 ст.33-1 КПК України.

Із наведеного переліку кримінальних правопорушень кримінальні провадження щодо злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 368-5, ч. 3 ст. 369, ч. 2 ст. 369-2 КК України, підсудні Вищому антикорупційному суду, якщо наявна хоча б одна з умов, передбачених п. п. 1-3 ч. 5 ст. 216 КПК України.

Слідчий суддя також зазначає, що для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у заяві (повідомленні) про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України).

Разом з тим, у змісті заяви про вчинення кримінального правопорушення не зазначені будь-які обставини, що вказували б на вчинення зазначеними у заяві від 22.10.2025 особами дій, які б містили ознаки кримінальних корупційних правопорушень.

Представник Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_4 у запереченнях на скаргу зазначив, що відомості, викладені в заяві ОСОБА_3 від 22.10.2025, були перевірені уповноваженими особами та про результати розгляду такої заяви повідомлено заявника листом Національного бюро від 03.11.2025 №14-299/33749.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що з інформації, яка міститься у заяві скаржника, не вбачається наявності обов`язкових ознак (зокрема об`єктивної сторони) кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 191, 209, 364, 368, 368-5, 369, ст. 369-2 КК України, що позбавляє його можливості встановити кваліфікацію вказаних кримінальних правопорушень, а тому вимоги скарги ОСОБА_3 не можуть бути задоволені.

Відповідно до вимог ч.ч.1-2 ст.22 КПК України: «Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч.1 ст.24 КПК України: «Кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч.ч.1,3 ст.26 КПК України: «Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Таким чином на переконання слідчого судді, бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України, яка може бути оскаржена до слідчого судді в порядку, передбаченому статтею 303 КПК України, в даному випадку не встановлена.

З урахуванням викладеного, підстави для зобов`язання уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України виконати вимоги ст.214 КПК України і внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР згідно заяви голови ГО «НОН-СТОП» ОСОБА_3 від 22.10.2025 відсутні.

Керуючись статтями 9, 214, 216, 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні скарги.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1