УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження № 0000072 внесеного до ЄРДР 07.04.2025, про продовження строку дії покладених обов`язків відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Могилів-Подільський, Вінницької обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч.ч. 2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку дії покладених обов`язків відносно обвинуваченого ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 внесеному до ЄРДР 07.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч.ч. 2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході розгляду з матеріалів клопотання встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді стрільця першого стрілецького відділення третього стрілецького взводу третьої стрілецької роти, в порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Указу № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», «Правил перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57, учинив кримінальні правопорушення щодо організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України у складі організованої злочинної групи за наступних обставин.

Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , перебуваючи на посаді стрільця першого стрілецького відділення третього стрілецького взводу третьої стрілецької роти, переслідуючи корисливу мету, вчинивши самовільне залишення військової частини та не маючи постійного законного джерела заробітку, діючи умисно, всупереч вимогам указаних нормативно-правових актів, маючи умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, розробив план злочинної діяльності організованої групи, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Для реалізації поставленої мети, усвідомлюючи неможливість самостійної реалізації своїх злочинних намірів, ОСОБА_4 , свідомо взявши на себе роль організатора, для організації задуму, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше березня 2025 року, особисто підшукав та залучив до складу організованої групи для вчинення спільної злочинної діяльності в якості виконавців мешканців Могилів Подільського району Вінницької області, яких раніше особисто знав та підтримував товариські відносини, а саме: ОСОБА_7 , який, відповідно до рішення Могилів-Подільської районної територіальної виборчої комісії, являється депутатом Могилів-Подільської районної ради та ОСОБА_6 , з якими зорганізувались в стійке злочинне об`єднання організовану групу для вчинення тяжких злочинів, пов`язаних з організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, об`єднаних єдиною метою з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомого всім учасникам групи.

Завдяки своїм діловим якостям, організаторським здібностям та вольовим рисам характеру, ОСОБА_4 створив із вказаними особами згуртовану та стабільну групу, в якій користувався беззаперечним авторитетом лідера.

Не пізніше березня 2025 року, точного часу органом досудового розслідування не встановлено, отримавши добровільну згоду ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , як виконавців, на участь в організованій групі, які добровільно взяли на себе обов`язки активних членів даної організованої групи, ОСОБА_4 , як організатор, довів до відома всім учасникам організованої групи розроблений ним план злочинної діяльності та розподілив між ними ролі, визначив загальні правила поведінки та стосунки між членами організованої групи, встановив системні заходи конспірації та прикриття злочинної діяльності.

При цьому, кожен учасник організованої групи, усвідомлював характер своїх протиправних дій та дії інших членів злочинного угрупування, бажав досягнення єдиного умислу та сприяв настанню бажаного злочинного результату.

Так, відповідно до розробленого та погодженого єдиного плану злочинних дій, роль ОСОБА_4 , як організатора та керівника зазначеного злочинного об`єднання, полягала у вчиненні системних дій, направлених на створення організованої групи та керуванні її діяльністю, що виразилось в підшуканні й залученні осіб до членства у організованій групі, розподілі між ними ролей та функціональних обов`язків, у координації дій між учасниками, налагодженні зв`язку між ними і їхніми діями та безпосередності вчинення злочинів, яке полягало в здійснені запису у групі месенджеру телеграм каналу під назвою «повістки Бровари» із свого акаунту під назвою «V» у формі «допоможу виїхати чоловікам в Європу кого цікавить», таким чином здійснюючи підшукання осіб, які мають бажання за певну плату здійснити незаконний перетин державного кордону України поза межами пункту пропуску, визначення конкретного місця для перетину кордону та у подальшому роз`яснення плану дій у Республіці Молдова після незаконного перетину державного кордону України, визначення вартості організації такого перетину та подальшому розподілі незаконно отриманих грошових коштів між членами організованої групи, а також у впровадженні суворої дисципліни та загальних правил поведінки й конспіративних заходів, спрямованих на перешкоджання розкриттю діяльності очолюваної ним організованої групи правоохоронними органами та сторонніми особами.

Роль ОСОБА_7 , як співучасника організованої групи полягала в тому, що він усвідомлюючи факт існування злочинного об`єднання, до складу якого входили ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , добровільно надавши організатору ОСОБА_4 свою згоду на участь в організованій групі, за узгодженістю та координацією останнього, повинен був та виконав наступні дії: за вказівкою ОСОБА_4 , зустрічав осіб, які бажали незаконно перетнути державний кордон України у місті Могилів-Подільський, де здійснював інструктаж щодо незаконного переправлення через державний кордон, забезпечував плавзасобами, вказував на конкретне місце перетину державного кордону на річці Дністер та отримував грошові кошти за сприяння у незаконному перетині державного кордону України до Республіки Молдова, які у подальшому передавав ОСОБА_4 для розподілу між всіма учасниками організованої злочинної групи.

Роль ОСОБА_6 , як співучасника організованої групи полягала в тому, що він усвідомлюючи факт існування злочинного об`єднання, до складу якого входили ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , добровільно надавши організатору ОСОБА_4 свою згоду на участь в організованій групі, за узгодженістю та координацією останнього, повинен був та виконав наступні дії: за вказівкою ОСОБА_4 , зустрічав та здійснював перевезення осіб із міста Вінниця до міста Могилів-Подільський, оминаючи при цьому стаціонарні блок пости, де останні мали здійснити незаконний перетин державного кордону України поза пунктом пропуску через водний простір річки Дністер у місті Могилів-Подільський, Вінницької області, здійснював інструктаж осіб, які повинні були незаконно перетнути державний кордон України та по прибуттю у місто Могилів-Подільський зустрічався із ОСОБА_7 та передавав таких осіб останньому.

Стійкість організованої групи ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 забезпечувалась за рахунок її стабільного складу, централізованого підпорядкування учасників, єдиних для всіх правил поведінки, планування злочинної діяльності та чіткого розподілу ролей.

Так, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , дотримуючись раніше розробленого та погодженого єдиного плану злочинних дій, щодо організації незаконного перетину державного кордону України, в березні 2025 року, більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, познайомились з громадянами України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за допомогою месенджеру телеграм, де ОСОБА_4 повідомив, що може організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.

Надалі не пізніше 19.03.2025, ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_8 та ОСОБА_9 про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися 20.03.2025 поза пунктом пропуску через державний кордон через водний простір річки Дністер в Могилів-Подільському районі Вінницької області, зазначивши про необхідність їх прибуття до м. Вінниці, де на них буде очікувати автомобіль, який їх доставить до м. Могилів-Подільський Вінницької області з метою подальшого незаконного переправлення через держаний кордон України, а також узгодив, що вартість такої послуги буде становити 5400 доларів США за обох.

На запропоновані ОСОБА_4 умови, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 погодились та 20.03.2025 прибули на територію автовокзалу «Центральний» по вул. Київській, 8 у м. Вінниці.

Надалі 20.03.2025 близько 07 години ОСОБА_6 , діючи в інтересах організованої групи, та виконуючи роль виконавця щодо сприяння в організації незаконного переправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 через державний кордон, зустрів їх на території зазначеного автовокзалу, проінструктував про правила поведінки при перетині державного кордону України та автомобілем марки «HONDA ELEMENT» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , оминаючи встановлені на автодорозі контрольні пости, перевіз їх з міста Вінниці до міста Могилів-Подільського Вінницької області.

Того ж дня, перебуваючи у місті Могилів-Подільському ОСОБА_6 приблизно о 10.00 год. зупинив свій автомобіль біля продуктового магазину «Дністер» по проспекту Незалежності, 96А, де на них очікував ОСОБА_7 .

Діючи в інтересах організованої групи, ОСОБА_7 дістав зі свого автомобіля пакет з двома гумовими надувними матрацами та двома зіп-пакетами, сів до автомобіля ОСОБА_6 , де знаходились ОСОБА_8 і ОСОБА_9 та виконуючи свою роль виконавця пояснив їм, що надані ним матраци та зіп-пакети необхідно буде використовувати під час переправлення через річку Дністер. Передавши матраци і зіп-пакети та провівши додатковий інструктаж, щодо способу незаконного перетину, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 5400 доларів США, в якості раніше обумовленої винагороди за незаконне переправлення двох осіб через державний кордон України.

Надалі, того ж дня, ОСОБА_6 , на своєму автомобілі, перевіз ОСОБА_8 і ОСОБА_9 до місця напроти будинку № 106-Б по проспекту Незалежності в м. Могилів Подільський, де останні вийшли і попрямували до місця на березі річки Дністер, що поруч із будинком № 82 по вул. Михайла Грушевського в м. Могилів Подільський, маршрутом, який їм під час руху повідомляв ОСОБА_4 в ході спілкування по мобільному телефоні зі ОСОБА_8 .

Перебуваючи на березі, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , у невстановлений досудовим розслідуванням точний час, скориставшись відсутністю працівників прикордонної служби, за допомогою наданих ОСОБА_7 матраців, незаконно переправилися через річку Дністер на територію Республіки Молдова.

Окрім того, ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , діючи всупереч вимогам указаних нормативно-правових актів, дотримуючись раніше розробленого та погодженого єдиного плану злочинних дій спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, повторно, наприкінці квітня 2025 року, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у м. Могилів-Подільський, познайомились з громадянами України ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів, де ОСОБА_4 зв`язавшись з ними за допомогою месенджера, повідомив, що може організувати їх незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.

В подальшому, ОСОБА_4 діючи в інтересах організованої групи, виконуючи роль організатора, дотримуючись попередньо розробленого та перевіреного плану незаконного переправлення осіб через державний кордон України, визначив час і місце, придбав та зберігав засоби для його здійснення за адресою м. Могилів-Подільський, вул. Михайла Грушевського 11.

Надалі, ОСОБА_4 02.05.2025, перебуваючи у м. Могилів-Подільський, повідомив ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що перетин державного кордону України буде здійснюватися 02.05.2025 поза пунктом пропуску через державний кордон через водний простір річки Дністер в Могилів-Подільському районі Вінницької області, зазначивши про необхідність їх прибуття до м. Вінниці, де на них буде очікувати автомобіль, який їх доставить до м. Могилів-Подільський Вінницької області з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон України, а також повідомив, що вартість такої послуги буде становити 7000 доларів США з кожного.

На запропоновані ОСОБА_4 умови ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які діяли під контролем працівників правоохоронних органів, погодились та того ж дня прибули на територію автовокзалу «Західний» по вул. Хмельницьке шосе, 107 у м. Вінниці.

Надалі, 02.05.2025 близько 16 години ОСОБА_6 , діючи в інтересах організованої групи, щодо сприяння в незаконному переправленню ОСОБА_10 та ОСОБА_11 через державний кордон, виконуючи роль виконавця, зустрів їх на території зазначеного автовокзалу, проінструктував про правила поведінки при перетині державного кордону України та автомобілем марки «HONDA ELEMENT» з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , оминаючи встановлені на автодорозі контрольні пости, перевіз їх з м. Вінниці до м. Могилів-Подільського Вінницької області.

У м. Могилів-Подільському ОСОБА_6 зупинив свій автомобіль біля продуктового магазину «Дністер» по проспекту Незалежності, 96А, де на них очікував ОСОБА_7 .

Діючи в інтересах організованої групи, ОСОБА_7 , виконуючи роль виконавця, дістав зі свого автомобіля «Haval» з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 пакет з двома гумовими надувними матрацами та двома зіп-пакетами, сів до автомобіля ОСОБА_6 , де знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та пояснив їм, що надані ним матраци та зіп-пакети необхідно буде використовувати під час переправлення через річку Дністер.

Надалі з ОСОБА_10 за допомогою мобільного додатку «Telegram», зв`язався ОСОБА_4 . Використовуючи під час розмови функцію гучного зв`язку ОСОБА_4 , а також ОСОБА_7 та ОСОБА_6 додатково проінструктували ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про порядок, час та місце перетину державного кордону України.

Продовжуючи розмову, ОСОБА_4 вказав ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про необхідність надати ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 14000 доларів США в якості раніше обумовленої винагороди за незаконне переправлення їх через державний кордон України.

На виконання цієї вказівки у салоні автомобіля «HONDA ELEMENT» ОСОБА_10 передав ОСОБА_7 грошові кошти, під час перерахунку яких ОСОБА_7 та ОСОБА_6 затримали працівники правоохоронних органів.

Окрім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 діючи за попередньою змовою групою осіб, всупереч вимогам указаних нормативно-правових актів, дотримуючись спільного плану злочинних дій спрямованих на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України з корисливих мотивів, в березні 2025 року більш точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, познайомились з громадянином України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , якому ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку «Telegram» повідомив, що може організувати його незаконне переправлення через державний кордон України поза пунктами пропуску.

В подальшому, ОСОБА_4 діючи в інтересах групи, виконуючи роль організатора, дотримуючись попередньо розробленого та перевіреного плану щодо незаконного переправлення особи через державний кордон України, визначив час і місце, придбав та зберігав засоби для його здійснення за адресою м. Могилів-Подільський, вул. Михайла Грушевського 11.

Надалі, 28.04.2025 і 30.04.2025, ОСОБА_4 за допомогою мобільного додатку «Telegram», детально поінформував ОСОБА_12 про механізм незаконного перетину кордону поза пунктом пропуску через водний простір річки Дністер в м. Могилів-Подільський Вінницької обл., який за участі виконавця ОСОБА_7 буде відбуватися в наступному порядку: на автомобілі ОСОБА_12 заберуть з м. Вінниці, оминаючи встановлені на автодорозі контрольні пости, перевезуть до м. Могилів-Подільський де нададуть необхідні засоби подолання водної перешкоди для незаконного переправлення через державний кордон України, а також додатково проінструктують. Також, ОСОБА_4 повідомив послідовність дій ОСОБА_12 , вже після незаконного перетину кордону на території Республіки Молдова із зазначенням можливих місць тимчасового знаходження у випадку необхідності. За результатами розмови, ОСОБА_4 узгодив із ОСОБА_12 , що вартість такої послуги буде становити 7000 Євро.

На запропоновані ОСОБА_4 умови ОСОБА_12 погодився та вони домовилися, що здійснення незаконного перетину кордону останнім відбудеться 07.05.2025.

Однак, довести злочинний намір до кінця не вдалось, оскільки 02.05.2025 працівниками правоохоронних органів було затримано співучасників ОСОБА_4 ОСОБА_7 , за дії вчинені, щодо сприяння в незаконному переправленню осіб через державний кордон України, що у свою чергу не дало можливості ОСОБА_4 самостійно виконати всі необхідні, заплановані дії для доведення злочину до кінця.

ОСОБА_4 14.05.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а 16.10.2025 і 28.10.2025 повідомлено про зміну раніще повідомленої та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.

Вищезазначена підозра обґрунтовується зібраними у ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту від 03.05.2025; висновком судової експертизи відео-, звукозапису, висновком судової лінгвістичної експертизи, показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 і інших свідків, показаннями підозрюваних ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , протоколом обшуку автомобіля ОСОБА_6 від 02.05.2025, протоколом про результати зняття інформації з електронних комунікаційних мереж, протоколом про результати проведення аудіо-, відеоконтролю особи та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області строк досудового розслідування вказаного кримінального провадження продовжено до 6 місяців, тобто до 03.11.2025.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2025 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 454 200 гривень, строк дії якого продовжено до 03.10.2025 включно. Надалі 30.09.2025 підозрюваного ОСОБА_4 з місць попереднього ув`язнення звільнено у зв`язку з внесенням визначеної слідчим суддею застави та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, термін дії яких , закінчується о 24 годині 00 хвилин 03.11.2025 (влючно).

30.10.2025 стороною обвинувачення повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України, на теперішній час виконання вимог ст. 290 КПК України не завершено.

Досудове розслідування завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які налічують 5 томів, мобільну техніку та інші речові докази, матеріали негласних слідчих (розшукових) дій з додатками.

Так, п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України встановлено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з ч. 1 ст. 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Так, абзацом 1 ч. 3 ст. 219 КПК України прямо передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Частинами 1, 3 статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

На даний час продовжують існувати ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити або сховати будь-яку річ, яка в подальшому матиме істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків, експертів у цьому кримінальному провадженні, а також продовжувати вчиняти нові кримінальні правопорушенні. При цьому більш м`який запобіжний захід запобігти зазначеним ризикам не може.

Беручи до уваги висновок, викладений в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 05.10.2022 (справа № 991/1807/23 провадження 1-кс/991/1836/23).

Враховуючи тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років і конфіскацією майна, відсутність офіційного працевлаштування, а відповідно і офіційного доходу, а також відсутністю достатніх соціальних зв`язків, які б могли завадити їй переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а також наявності ризиків, зазначених в ухвалі слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу, виникла необхідність у продовжені терміну дії обов`язків на два місяці.

На підставі вищевикладеного, прокурор просив слідчого суддю клопотання задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав за обставин викладених у ньому, просив слідчого суддю продовжити строк покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків строком на два місяці.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання прокурора

Під час судового розгляду адвокат ОСОБА_5 заперечила проти задоволення, слідчому судді пояснила, що ризики зазначені у клопотанні на даний час відсутні, досудове розслідування на даний час завершено, доцільності продовжувати покладені на підозрюваного обов`язків на даний час немає, покладені обов`язки ОСОБА_4 виконує належним чином, а тому просила слідчого суддю відмовити в задоволенні клопотання у повному обсязі.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та проаналізувавши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи наведене, судовий розгляд клопотання здійснювався за фіксації судового процесу технічними засобами.

Слідчим с суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Вінницькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 внесеному до ЄРДР 07.04.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч.ч. 2,3 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.

14.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2025 (справа № 127/15055/25) до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 454 200,00 гривень та покладенням ряду обов`язків у разі внесення такої застави.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 10.07.2025 (справа № 127/21192/25) продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 на шістдесят днів, тобто до 08.09.2025.

В подальшому ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.09.2025 (справа № 127/27655/25) продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 до 03.10.2025.

На підставі ухвали слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.05.2025, ОСОБА_4 , був звільнений з ДУ «Вінницька УВП №1» у зв`язку із внесенням застави у зазначеному розмірі.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02.10.2025 (справа № 127/31229/25) продовжено строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків на тридцять три дні, тобто до 03.11.2025, в межах строку досудового розслідування.

28.10.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 332 КК України.

30.10.2025 стороною обвинувачення повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог ст. 290 КПК України, на теперішній час виконання вимог ст. 290 КПК України не завершено.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

При цьому, слід звернути увагу, що згідно положень чинного КПК, на стадії досудового розслідування оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті їх оцінки з точки зору достатності й допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи.

На цій стадії слідчий суддя, враховуючи правову позицію ЄСПЛ, оцінює оголошену підозру лише з точки зору її обґрунтованості.

Так, згідно позиції, що висловлена у рішеннях ЄСПЛ і яку використовують слідчі судді, зокрема «Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» № 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28 жовтня 1994 року, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Тобто, обґрунтованою є підозра яка побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

За наявності обґрунтованих даних, які спростовують усі чи деякі обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор має право змінити раніше повідомлену підозру чи, за наявності для цього підстав, прийняти рішення про закриття провадження.

В даному випадку, з`ясовані під час розгляду клопотання обставини свідчать про те, що повідомлення про підозру було здійснено за наявності фактичних даних, які давали прокурору можливість дійти висновку, що ОСОБА_4 може бути причетним до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, а додані до клопотання документи містять фактичні дані, які дають підстави слідчому судді на даній стадії процесу вважати, що причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, які йому інкримінують органи досудового розслідування, є імовірною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Отже, у даному випадку оголошена ОСОБА_4 підозра з огляду на практику ЄСПЛ відповідає критеріям обґрунтованості.

Разом з тим, метою застосування запобіжного заходу є не карна функція, а забезпечувальна, тобто, до підозрюваного має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбаченихст. 177 КПК Україниі встановлених в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою для застосування такого запобіжного заходу як тримання під вартою було доведення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, окрім того ОСОБА_4 , а відтак, незважаючи на діючий воєнний стан в Україні, ОСОБА_4 , у разі незастосування до нього дієвого запобіжного заходу, може у будь-який момент без зайвих труднощів покинути місце свого проживання, тому наявний ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що унеможливлює обрання йому менш суворого запобіжного заходу.

При цьому слід зазначити, що чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме такі дії, однак має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Зазначені у клопотанні обставини вказують про неможливість запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, шляхом незастосування до підозрюваного запобіжного заходу, а тому задля унеможливлення впливу підозрюваного на свідків та інших учасників необхідно продовжити строк дії запобіжного заходу.

Таким чином підставами для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину та не зменшення ризиків визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, вирішуючи питання про продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків, визначених статтею 194 КПК України, слідчий суддя враховує наступне.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 02 жовтня 2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000072 внесеного до ЄРДР 07.04.2025 було продовжено до шести місяців, тобто, до 03 листопада 2025 року.

30 жовтня 2025 року стороною обвинувачення повідомлено стороні захисту про завершення досудового розслідування та надано доступ до матеріалів кримінального провадження відповідно до вимог статті 290 КПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 3 КПК України встановлено, що досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження.

Частинами першою та третьою статті 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до частини першої статті 290 КПК України, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Згідно з частиною першою статті 219 КПК України, строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань або винесення постанови про початок досудового розслідування у порядку, встановленому статтею 615 цього Кодексу, до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.

Абзацом 1 частини третьої статті 219 КПК України передбачено, що строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як встановлено слідчим суддею, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні завершено, стороні захисту надано доступ до матеріалів досудового розслідування, які налічують 5 томів, електронні носії інформації, мобільну техніку, підозрюваними у цьому кримінальному провадженні є троє осіб, кожен з яких має захисника, що підтверджує доводи прокурора, щодо потребування досить значного часового проміжку для ознайомлення усіх указаних осіб з матеріалами кримінального провадження.

Вказані обставини з урахуванням продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 177 КПК України надають слідчому судді підстави для продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 ще на два місяці, оскільки, такий строк має бути достатнім для вчинення усіх необхідних дій та прийняття одного з процесуальних рішень, передбачених статтею 290 КПК України.

За змістом частини сьомої статті 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою статті 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Виходячи з положень частини сьомої статті 194 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених, зокрема, частиною п`ятою статті 194 КПК України, припиняє свою дію після закінчення строку, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, і обов`язки скасовуються.

У свою чергу частина четверта статті 132 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положеннями статті 203 КПК України визначено, що ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження або винесення ухвали про скасування запобіжного заходу в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завершення чи закінчення досудового розслідування в інших формах, крім закриття кримінального провадження, не є підставою для припинення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, в тому числі і в частині покладення на підозрюваного обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 КПК України.

Указане підтверджується і тим, що відкриття матеріалів іншій стороні, порядок якого визначений статтею 290 КПК України, регламентовано параграфом 3 глави 24 КПК України, яким визначено одну з форм закінчення досудового розслідування звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

За змістом статті 290 КПК України вбачається, що повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування здійснюється слідчим чи прокурором виключно у разі складання обвинувального акта та/або клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, що є передумовою для подальшого направлення обвинувального акту до суду для його розгляду по суті.

Частина шоста статті 199 КПК України передбачає, що у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи наведені положення у системному взаємозв`язку між собою, вбачається і те, що строк дії обов`язків покладених на підозрюваного за настання обставин визначених статтею 290 КПК України може бути продовжений до проведення підготовчого судового засідання.

З огляду на вказане слідчий суддя вважає належними доводи прокурора в частині необхідності продовження строку дії покладених обов`язків підозрюваному ОСОБА_4 на строк два місяці.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшилися, тривають, тому слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про продовження покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 183, 193, 197, 199, 309, 369, 370, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити строк застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступних обов`язків:

- прибувати на виклики слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатись з населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- утриматись від спілкування із особами, які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

- здати на відповідальне зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорта) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто до 01 січня 2026 включно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Подача апеляційної скарги на дану ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя