Єдиний унікальний номер: 704/129/25
У Х В А Л А

04 листопада 2025 року м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської області в складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , в ході розгляду у підготовчому судовому засіданні кримінального провадження №0001460 по обвинуваченню

ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Тальнівського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження №0001460 з обвинувальним актом, що надійшов з Звенигородської окружної прокуратури по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України .

В ході підготовчого судового засідання захисник 06.06.2025 року подав суду клопотання про скасування ухвали від 07.05.2025 року в частині накладення на обвинуваченого ОСОБА_5 грошового стягнення судом у розмірі 0.5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що дорівнює 1514 грн. 00 коп., оскільки вважає що останній мав поважні причини неприбуття в судове засідання.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_4 подане клопотання підтримали, просить його задовольнити та скасувати ухвалу в частині про накладення грошового стягнення.

Прокурор ОСОБА_3 вважає заявлене клопотання безпідставним.

Заслухавши аргументи учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Дійсно, у призначений для проведення підготовчого судового засідання час 07.05.2025 р. о 09.00 год., обвинувачений ОСОБА_6 вкотре в судове засідання не з`явився, будучи при цьому належним чином повідомленим про день та час розгляду справи ( т.1 а.с.65,85), про будь-які поважні причини неприбуття суд не повідомив.

Захисник 07.05.2025 року в клопотанні про відкладення розгляду справи зазначив, що ОСОБА_6 не може з`явитися в підготовче судове засідання, оскільки продовжує лікування, проте доказів на підтвердження факту хвороби і проходження обвинуваченим лікування суду захисник не надав.

У відповідності до ч.1,2 ст.139, ст.323 КПК України судом на обвинуваченого було накладено грошове стягнення у розмірі 0.5 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та застосовано привід.

У відповідності до ч.1 ст.147 КПК України, особа, на яку було накладено грошове стягнення та яка не була присутня під час розгляду цього питання слідчим суддею, судом, має право подати клопотання про скасування ухвали про накладення на неї грошового стягнення. Клопотання подається слідчому судді, суду, який виніс ухвалу про накладення грошового стягнення.

Як вбачається із клопотання захисника, він вважає неявку ОСОБА_5 в судове засідання 07.05.2025 року такою, що мала місце з поважних причин, оскільки останній перебував на лікуванні, в підтвердження чого надав суду медичні документи, а саме: консультаційний висновок спеціаліста від 13.03.2025 року, консультаційний висновок спеціаліста від 08.05.2025 року ( а.с.122), скановану копію сторінки з медичної карти хворого з зазначенням дати звернення до лікаря 07.05.2025 ( а.с.123). З наданої копії не можливо ідентифікувати кому належить дана карта.

Інших будь-яких аргументованих пояснень, що заважало ОСОБА_5 з`явитися в судове засідання, яке було призначено на 07.05.2025 року та надати документи на підтвердження цього суду не надано.

Ч.3 ст.147 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд скасовує ухвалу про накладення на особу грошового стягнення за результатами його розгляду в судовому засіданні, якщо буде встановлено, що стягнення накладено безпідставно, а в іншому випадку - відмовляє у задоволенні клопотання.

З врахуванням того, що доводи захисника про причини неявки обвинуваченого в судове засідання 07.05.2025 року є необґрунтованими, суд вважає за необхідне відмовити в заявленому клопотанні.

Також 27.08.2025 року захисником подано до суду клопотання про закриття кримінального провадження №0001460 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,на підставі п.10 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування. В обґрунтування клопотання посилається на те, що строки досудового розслідування закінчились, оскільки відомості до ЄРДР були внесені 08.11.2024 року, повідомлення ОСОБА_5 про підозру було оголошено 19.11.2025 року, а 10.01.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про завершення досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді від 17.01.2025 року стороні захисту було встановлено строк два робочих дні для ознайомлення з матеріалами провадження. Повісткою від 22.01.2025 року слідчий викликав підозрюваного ОСОБА_5 до органу досудового розслідування для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування на 27.01.2025 року. 27.01.2025 року обвинувальний акт подано до суду. Зазначає, що копію обвинувального акту та реєстру ОСОБА_6 не отримував, відповідні документи йому не вручались, привід до органу досудового розслідування не здійснювався та не вручались повістки про виклик до органу досудового розслідування для вручення ОСОБА_5 обвинувального акту. Вважає днем закінчення строку досудового розслідування 25.01.2025 року, а тому просить про закриття кримінального провадження.

Вислухавши захисника ОСОБА_4 та обвинуваченого ОСОБА_5 , які підтримали клопотання, прокурора ОСОБА_3 , який заперечив проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що обвинувальний акт було скеровано до суду та отримано судом в строки, визначені ст. 219 КПК України, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до положень п.5 ч.1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 283 КПК України визначено форми закінчення досудового розслідування, однією із яких є звернення до суду з обвинувальним актом.

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що початок та кінець досудового розслідування закон пов`язує із вчиненням чітко визначеної процесуальної дії. Так, початок досудового розслідування кримінально-процесуальний закон пов`язує з моментом внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а закінчення досудового розслідування кримінально-процесуальний закон пов`язує, зокрема, із направленням до суду обвинувального акту.

Процесуальні строки, згідно з визначеним у ст. 113 КПК України поняттям, це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно з вимогами ст.219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ч.5 ст.219 КПК України не включаються у строки досудового розслідування, строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 КПК України.

Питання щодо застосування положень ст. 219 КПК України при визначенні строку досудового розслідування раніше було предметом розгляду у судових рішеннях Верховного Суду.

Згідно висновку, що міститься в постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду від 17 лютого 2021 року у справі № 344/6630/17 (провадження № 51?4852км20), Верховний Суд констатував, що закон містить поняття «завершення» як проміжний етап досудового розслідування. Досудове розслідування, наслідком якого є звернення до суду з обвинувальним актом або з клопотанням про застосування примусових заходів, має три ключові віхи: початок визначається внесенням відомостей до ЄРДР; завершення пов`язується з фактом відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному, його захиснику, законному представнику, захиснику особи та іншим особам відповідно до положень ст. 290 КПК України; закінчення фіксується направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Тобто кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, як це передбачено у ст. 219 КПК України, та не має точок дотику із завершенням досудового розслідування. До цього слід додати, що законодавчі обмеження на проведення слідчих (розшукових) дій «прив`язані» саме до закінчення, а не до завершення досудового розслідування.

Як зазначено в висновку, який сформульовано в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду від 22 лютого 2022 року у справі № 543/1309/19 (провадження № 51-4884км21), згідно з яким лише саме собою внесення прокурором (слідчим) відомостей до ЄРДР про завершення досудового розслідування та складання (оформлення) письмового повідомлення не призведе до обізнаності підозрюваного та захисника про можливість ознайомлюватися з матеріалами досудового розслідування. Саме тому виконання цих дій не є початком строку ознайомлення з матеріалами, який відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК України не включається до строків досудового розслідування, адже ознайомлення не може розпочатися раніше, ніж підозрюваному та захиснику стане відомо про надання доступу до матеріалів.

Згідно висновку щодо застосування положень ч. 5 ст. 219 КПК України, який викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20 (провадження № 51-4684кмо21), констатовано, що відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строк досудового розслідування строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 цього Кодексу, який обраховується з наступного дня після направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування із зазначенням дати, часу та місця ознайомлення із матеріалами розслідування, до моменту закінчення ознайомлення вказаних осіб з матеріалами досудового розслідування.

Верховний Суд у вказаній постанові також вказав, що день направлення або безпосереднього вручення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, повідомлення про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Забезпечення безпосереднього доступу до матеріалів досудового розслідування має бути максимально наближене до дня повідомлення про завершення досудового розслідування. Це також випливає зі змісту завдань кримінального провадження в частині забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений (ст. 2 КПК України).

Разом з тим проміжок у часі між повідомленням про завершення досудового розслідування та наданням фактичного доступу до матеріалів досудового розслідування не може свідчити про те, що строк досудового розслідування має рахуватися аж до моменту реального забезпечення доступу до матеріалів розслідування, оскільки можуть існувати ситуації, коли уповноважені суб`єкти об`єктивно не можуть негайно надати фактичний доступ до вказаних матеріалів. До того ж приписи КПК України не містять вимоги «невідкладності» щодо забезпечення доступу до матеріалів розслідування після здійснення повідомлення про завершення досудового розслідування.

Таким чином, день повідомлення про завершення досудового розслідування та день фактичного надання доступу до матеріалів досудового розслідування можуть не збігатися. День направлення або безпосереднього вручення повідомлення про завершення досудового розслідування, у якому зазначається дата, час та місце ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, має рахуватися у строк досудового розслідування.

Згідно висновку, що міститься в постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 20 грудня 2022 року у справі № 639/328/19 (провадження № 51-1451км22). Верховний Суд констатував, що періодом, який не включається в строк досудового розслідування, є період, що обчислюється з наступного дня після повідомлення підозрюваних та їх захисників про завершення досудового розслідування, в тому числі й час повідомлення захисників, які мали повноваження на здійснення захисту на час завершення досудового розслідування, однак розірвали з підозрюваними угоди про надання правової допомоги, до часу повідомлення слідчого про факт розірвання такої угоди.

Згідно позиції, висловленої в постанові колегії суддів Першої судової палати ККС ВС від 10 листопада 2022 року у справі № 203/2076/21 (провадження № 51-1805км22), в якій зазначено, що у випадку, коли інтереси підозрюваного представляє декілька захисників, яких у різний час було повідомлено про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування, то вести мову про неналежне виконання положень ч. 1 ст. 290 КПК Україна не можна.

Отже, положеннями ч. 1 ст. 290 КПК України передбачено, що складанню обвинувального акта передує виконання прокурором або слідчим за його дорученням обов`язку повідомити підозрюваному, його захиснику про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Після такого повідомлення сторона захисту має право знайомитися з відповідними матеріалами у порядку, передбаченому ст. 290 КПК України, і строк такого ознайомлення, згідно з ч. 5 ст. 219 КПК України, не включається у строки досудового розслідування.

Таким чином, у строк досудового розслідування не включається весь період часу з моменту направлення або безпосереднього вручення повідомлення стороні захисту про завершення досудового розслідування до моменту закінчення ознайомлення цієї сторони з матеріалами досудового розслідування.

З аналізу зазначених положень кримінального процесуального закону слідує, що повідомленням про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування у контексті ст. 290 КПК України є безпосередньо сповіщення, доведення до відома підозрюваного та його захисника такої інформації. Через те факт повідомлення цієї інформації стороні захисту має бути належно підтверджений.

Судом встановлено, що 07.01.2025 року сторонам (а саме ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_4 ) повідомлено про завершення досудового розслідування, 08.01.2025 року слідчим постановлено постанову про залучення захисника ОСОБА_7 , тоді ж 08.01.2025 року захисника ОСОБА_7 повідомлено про завершення досудового розслідування, 10.01.2025 року ОСОБА_5 повторно повідомлено про завершення досудового розслідування. Ухвалою слідчого судді 17.01.2025 року підозрюваного ОСОБА_5 та стороні захисту встановлено строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження два робочих дні.

Крім того, судом встановлено, що стороною обвинувачення вживалися усі можливі заходи, передбачені КПК, щодо виклику обвинуваченого та його захисників для вручення копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Також на підтвердження направлення копії обвинувального акту стороні захисту та обвинуваченому прокурором додані до матеріалів справи накладні Укрпошти з описом вкладень: обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0001460 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України ( а.с.20,21), які направлені на адреси підозрюваного та захисника. Також надані рекомендовані повідомлення про вручення даних поштових відправлень адресатам (а.с.25,26).

Відповідно до ч.10 ст. 290 КПК України враховуючи, що строк для ознайомлення з матеріалами досудового розслідування був встановлений ухвалою слідчого судді, 22.01.2025 року підозрюваний та сторона захисту вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.

Як встановлено з матеріалів провадження обвинувальний акт складено слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_8 та затверджено начальником Тальнівського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_9 27.01.2025 року.

Суд, за приписами ч.5 ст. 219 КПК України, не враховує у строки, передбачені ст.219 КПК України, строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ttp:/search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2216/ed_2020_09_11/pravo1/T124651.html?pravo=1#2216" title="Кримінальний процесуальний кодекс України; нормативно-правовий акт № 4651-VI від 13.04.2012">статтею 290 КПК України.

Тобто, судом не враховується строк з 08.01.2025 року по 21.01.225 року включно.

Згідно штампу Тальнівського районного суду Черкаської області від 28.01.2025 року обвинувальний акт зареєстровано судом під вхідним № 393/25вх.

Виходячи з аналізу ст.283 КПК України щодо форм закінчення досудового розслідування у взаємозв`язку зі ст.219 КПК України суд вважає, що у кримінальному провадженні №0001460 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, прокурор звернувся до суду в рамках строків, визначених ст.219 КПК України, оскільки обвинувальний акт отримано судом 28.01.2025 року.

За таких обставин, підстави для закриття кримінального провадження №0001460 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України, України на підставі п.10 ч.1 ст. 284 КПК України відсутні.

Отже, у справі проведено підготовче судове засідання, в якому встановлено, що підстав для закриття, зупинення кримінального провадження, для повернення обвинувального акта прокурору, для обрання запобіжного заходу, передбачених п.4-8 ч.1, ч.2 ст. 284, ст. ст. 291, 292, 335 КПК України - немає.

Обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України. Всі клопотання, та інші питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, вирішені.

За таких обставин суд вважає підготовку до судового розгляду закінченою.

Керуючись ст.ст.314, 316, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про скасування ухвали Тальнівського районного суду Черкаської області від 07.05.2025 року в частині накладення грошового стягнення відмовити.

У задоволенні клопотання захисника про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строку досудового розслідування відмовити.

Призначити кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 21.11.2025 року о 13 год. 30 хв. у приміщенні суду по вул. Соборній,42, в м. Тальному, Звенигородського району Черкаської області, в одноособовому складі суду.

В судове засідання викликати прокурора, захисника та обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду в частині відмови у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення до Черкаського апеляційного суду через Тальнівський районний суд Черкаської області.

Копію ухвали вручити учасникам судового розгляду.

Повний текст ухвали виготовлено 04.11.2025 року.

Суддя: ОСОБА_1