У Х В А Л А

05.02.2026 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника адвоката ОСОБА_4 , дізнавача ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові скаргу ОСОБА_3 , яка діє через свого представника - адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження, -

в с т а н о в и в :

заявник ОСОБА_3 , яка діє через свого представника - адвоката ОСОБА_4 звернулися до слідчого судді із скаргою на постанову старшого дізнавача СД Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 від 25.11.2025 про закриття кримінального провадження № 0000446 від 11.11.2025 року за ч.1 ст.125 КК України.

Скаргу мотивує тим, що СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснювалось розслідування за внесеними 10.11.2025 до ЄРДР відомостями під №0000446 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України за заявою громадянки ОСОБА_3 щодо вчинення 05.09.2025 стосовно неї громадянином ОСОБА_6 правопорушення за локацією: м. Львів, вул. Стрийська ресторан «Реберня».

25.11.2025 року дізнавачем СД Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Заявник вважає, що оскаржувана постанова є протиправною і незаконною, так як при прийнятті рішення усупереч принципу об`єктивності не враховано усі без винятку отримані докази, а саме розслідування проведено без вжиття вичерпних заходів до встановлення усіх обставин кримінального правопорушення.

Зазначене, на думку заявника, призвело до прийняття дізнавачем невмотивованої та необґрунтованої постанови про закриття кримінального провадження, яку просить скасувати.

ОСОБА_3 та її представник адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Заявниця ОСОБА_3 додатково вказала, що стала жертвою громадянина ОСОБА_6 абсолютно безпідставно, оскільки жодної агресії до нього не проявляла. Останній є високим та кремезним чоловіком, який під час конфлікту, розмахуючи руками, декілька разів вдарив її по руках та плечу. Потім він навмисно плюнув їй в обличчя та пішов з місця події. Цей вчинок ОСОБА_6 спричинив їй душевні страждання, вона змушена була звертатися до лікаря офтальмолога, оскільки слина ОСОБА_6 потрапила на слизову оболонку її правого ока, спричинивши запалення.

Представник ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 вказав, що з боку потерпілої в рамках провадження у розпорядження органу досудового розслідування надано переконливі докази винуватості ОСОБА_6 , який мав би бути притягнутий до передбаченої законом відповідальності за вчинене правопорушення і спричинену ОСОБА_3 моральну шкоду та шкоду здоров`ю. Всупереч закону та вимогам КПК України дізнавачем не здійснено посилання на наявні у справі беззаперечні докази винуватості ОСОБА_6 - а саме, на відеозапис, наданий потерпілою, крім цього будь-яких заходів для встановлення інших такого роду доказів органом досудового розслідування не вжито взагалі. Також в числі інших недоліків є той факт, що в ході розслідування не вживались будь-які заходи для вилучення і долучення до матеріалів провадження усіх без винятку медичних документів, створених та отриманих за результатами досліджень лікарем у медичному закладі ВЕСЕЛКА у ході лікування за перенесеним захворюванням ОСОБА_3 , які, відповідно, не надавались у розпорядження судово- медичного експерта та не були з цих причин предметом вивчення у ході судово- медичної експертизи. Відтак, сам медичний висновок за №825 від 14.11.2025 за результатами судово - медичної експертизи з причин допущеної органом дізнання тяганини з її призначенням та несвоєчасним її проведенням через 70 календарних днів з часу вчинення правопорушення призвело до неможливості визначення спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_3 .

Щодо строків звернення з відповідною скаргою, зазначив, що йому, як представнику потерпілої адвокату ОСОБА_4 23.12.2025 стало відомо про оскаржувану постанову старшого дізнавача ОСОБА_5 від 25.11.2025 про закриття даного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 184 КПК України. До цього моменту ні його, як представника, ні його довірительку ОСОБА_3 не було належним чином повідомлено про прийняте рішення. Просив поновити строк звернення до суду, який пропущений з поважних та об`єктивних причин.

Дізнавач СД Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 в судовому засіданні проти задоволенні скарги заперечив. Просив відмовити в її задоволенні, оскільки досудове розслідування кримінального провадження № 0000446 від 11.11.2025 року за ч.1 ст.125 КК України проведено повно, всебічно, з дотриманням вимог закону. Оскаржувана постанова винесена ним на підставі об`єктивного з`ясування всіх фактичних обставин, що встановлені органом досудового розслідування та закримто провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки, відповідно до експертизи №825 від 14.11.2025 у потерпілої ОСОБА_3 відсутні будь-які тілесні ушкодження. Крім цього ним прийнято рішення про скерування копії постанови про закриття кримінального провадження начальникові ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області для вирішення питання про притягнення винних осіб до відповідальності за ст. 173 КУпАП.

Оглянувши матеріали скарги та додані до неї письмові документи, а також матеріали кримінального провадження № 0000446 від 11.11.2025 року за ч.1 ст.125 КК України вважаю, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 284 КПК кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, або при наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим, до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому законом порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Частиною 2 ст.9 КПК України передбачено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Судом встановлено, що СД ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 0000446 від 11.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

25.11.2025 року старшим дізнавачем СД Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_5 винесено постанову, відповідно до якої кримінальне провадження № 0000446 від 11.11.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.125 КК України закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення.

Під час проведення досудового розслідування слідчим проведено ряд слідчих та процесуальних дій, зокрема: було допитано в якості потерпілої ОСОБА_3 , було призначено судово-медичну експертизу гр. ОСОБА_3 , було допитано в якості свідка гр. ОСОБА_7 , та опитано гр. ОСОБА_6 та дружину ОСОБА_6 , ОСОБА_8 .

Згідно висновку експерта № 825 від 14.11.2025 у потерпілого ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (синців, саден, ран, крововиливів) відмічено не було. На час проведення судово-медичної експертизи тілесних ушкоджень і слідів їх загоєння не виявлено.

Слід зазначити, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя не бере до уваги доводи заявника стосовно того, що органом досудового розслідування, не перевірено обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

Так, об`єктивна сторона проступку за ч.1 ст.125 КК України характеризується: діянням, спрямованим на заподіяння легкого тілесного ушкодження; наслідком у вигляді спричинення легкого тілесного ушкодження; причинним зв`язком між зазначеним діянням та наслідком.

Суб`єктивна сторона кримінального проступку, що розглядається, характеризується тільки умисною виною. Відповідальність за ст. 125 КК настає і за фактичне спричинення шкоди, тобто у тих випадках, коли умисел винного був спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров`ю і фактично було заподіяно легке тілесне ушкодження. Водночас, заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним за ст. 125 КК.

Відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, слідчий/дізнавач є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій з урахуванням конкретних обставин справи. В даному кримінальному провадженні дізнавачем перевірено обставини викладені у заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення та встановлено відсутність складу вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, необхідно також враховувати, що основним складовим елементом об`єктивної сторони будь-якого злочину є його суспільна небезпечність. Злочин серед інших правопорушень характеризується найвищим ступенем суспільної небезпечності і саме це дозволяє відмежовувати його від близьких за об`єктивними і суб`єктивними ознаками інших правопорушень (адміністративних, дисциплінарних та інших).

Згідно ч. 2 ст. 11 КК України не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільстві або державі.

Отже, враховуючи наведене, слідчим суддею встановлено що дізнавачем проведено повне, об`єктивне та неупереджене досудове розслідування кримінального провадження № 0000446 від 11.11.2025 року та вірно встановлено відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а відтак підстав для скасування постанови про закриття кримінального провадження немає.

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що ні в судовому засіданні, ні в ході досудового слідства за наслідкам проведення необхідних слідчих дій, не здобуто даних, які вказують на наявність кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.195 КК України, в зв`язку з чим підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 2, 214, 303, 306, 307, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

поновити строки оскарження постанови про закриття кримінального провадження від 25.11.2025 року.

в задоволенні скарги ОСОБА_3 , яка діє через свого представника - адвоката ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду у порядку, передбаченому статей 309, 395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1