Справа № 291/1223/25
Провадження №1-кс/291/44/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року селище Ружин

Слідчий суддя Ружинського районного суду Житомирської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

представника скаржника ОСОБА_3

розглянув скаргу представника скаржника ОСОБА_4 , авоката ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2025 року у кримінальному провадженні №0000014 від 03.09.2025,

встановив:

ОСОБА_3 звернувся із скаргою ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2025 року у кримінальному провадженні №0000014 від 03.09.2025, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого ВП №2 Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0000014 внесеного до ЄРДР 03.09.2025 за заявою ОСОБА_4 по факту заволодіння грошовими коштами та майном потерпілого шляхом обману та зловживання довірою, що завдало значної шкоди потерпілому, громадянином ОСОБА_6 за ознаками злочину передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

В обґрунтування скарги зазначає, що 02.09.2025 ОСОБА_4 , звернувся до ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення відносно нього ОСОБА_6 , мешканцем с. Білилівка Бердичівського району Житомирської області злочину передбаченого ч 3 ст. 190 КК України, по факту заволодіння грошовими коштами та майном потерпілого шляхом обману та зловживання довірою, що завдало значної шкоди потерпілому.

29 вересня 2025 року старшим слідчим ВП №2 Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 , прийнята постанова про закриття провадження у справі за відсутності складу кримінального правопорушення.

Слідчий дійшла висновку, що між сторонами виникли цивільно-правові відносини. Постанова слідчого винесена передчасно, без з`ясування всіх обставин кримінального правопорушення та обставин справи, являється незаконною та підлягає скасуванню.

В ході проведення досудового слідства, потерпілий ОСОБА_4 , надав слідству виписку із банку (із якої слідча вибрала тільки ті аркуші які на її думку їй були потрібні). Відповідно до даної виписки, ОСОБА_6 заволодів коштами потерпілого на суму понад 400 000 гривень. В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження, слідством взагалі не перевірений цей факт.

Приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідство виходило тільки із показів ОСОБА_6 та взагалі не перевірені доводи потерпілого, що до того, що його коштами ОСОБА_6 , заволодів шляхом шахрайства, що завдало значної шкоди потерпілому.

В ході проведення досудового слідства та під час прийняття постанови про закриття кримінально провадження слідством не були співставленні покази потерпілого із показами ОСОБА_6 , якого слідчий допитала в якості свідка, шляхом аналізу їх змісту, співставлення з іншими документами, що є у справі провадження слідчих дій (одночасно допиту двох осіб в показах яких містяться протиріччя, проведенням доступу до банківських рахунків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 )

В постанові від 29 вересня 2025 року слідчий зазначила, що ОСОБА_6 , вирішив продати сівалку придбану за кошти ОСОБА_4 за усним погодженням з ОСОБА_4 і у сторін була усна домовленість, що ОСОБА_6 , поверне кошти ОСОБА_4 . Слідчий спотворила фактичні обставини справи. Фактично ОСОБА_4 ніякого усного погодження ОСОБА_6 , на продаж сівалки не надавав.

ОСОБА_4 проходить службу в ЗСУ та перебуває на передовій. В серпні, вересні 2025 року перебуваючи дома почав перевіряти як використав кошти ОСОБА_6 надані йому на сівалку та інші речі. ОСОБА_6 повідомив потерпілому, шо навісну сівалку GNOM продав.

Слідчий не перевірила, що ОСОБА_6 , ніяких коштів в сумі 5000 гривень не повертав ОСОБА_4 , навіть якщо і повернув б, то це може свідчити тільки про відшкодування шкоди завданої злочином. Кошти ОСОБА_4 , перерахувала дружина ОСОБА_6 і то тільки після відкриття кримінального провадження і допиту ОСОБА_6 .

На цей час ОСОБА_4 знов проходить службу в ЗСУ та перебуває на передовій.

Скаржник вважає, що досудовим слідством проведені не всі можливі слідчі дії, слідчим не були вжиті усі передбачені законом заходи для виконання вимог ст. 91 КПК України, внаслідок чого висновок про відсутність в даному факті складу злочину передбаченому ст. 190 ч.3 КК України, є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження такою, яка підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив задовольнити з мотивів наведених у цій скарзі.

Старший слідчий СВ Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд скарги у її відсутності та заперечує, щодо її задоволення.

З Відділення поліції №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області надійшли матеріали кримінального провадження № 0000014.

Згідно ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування та судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За приписами ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених рішень.

Згідно вимог п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, зокрема, у разі встановленої відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Нормами ч. 4 ст. 284 КПК України передбачено, що про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення дізнавача про закриття кримінального провадження.

Частиною 2 ст.307 КПК України встановлено, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Слідчим суддею встановлено, що 02.09.2025 ОСОБА_4 , звернувся до ВП №2 Бердичівського РВП ГУНП в Житомирській області із заявою про вчинення відносно нього ОСОБА_6 , мешканцем с. Білилівка Бердичівського району Житомирської області злочину передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, по факту заволодіння грошовими коштами та майном потерпілого шляхом обману та зловживання довірою, що завдало значної шкоди потерпілому.

03.09.2025 внесено відомості до ЄРДР за №0000014 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

29.09.2025 старшим слідчим СВ ВП №2 Бердичівського районного відділу поліції ГУНП в Житомирській області ОСОБА_7 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000014 від 03.09.2025 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження старший слідчий посилається на те, що в ході проведення досудового розслідування факт заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), що завдало значної шкоди потерпілому не знайшов свого підтвердження та дійшла висновку, що між потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 протягом тривалого часу, майже трьох років, перебувають сталі, цивільно-правові відносини, тобто ОСОБА_4 протягом тривалого часу перераховував ОСОБА_6 кошти за виконання тих чи інших послуг, робіт, які раніше між ними обговорено в усній формі (закупівля товарів, обслуговування техніки, купівля техніки, купівля продуктів харчування, оплата пального). ОСОБА_6 , судячи з його показань, кошти перераховані потерпілим ОСОБА_8 витрачав на обговорені між ними потреби та надалі усно звітував про їх використання.

Слідчий суддя зазначає, що при проведенні досудового розслідування дізнавач, слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Проте, з матеріалів кримінального провадження убачається, що в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000014 не проведено у повній мірі слідчі (розшукові) дії у порядку ст. 40 КПК України.

Будь-які інші дії, визначені ст. 40 КПК України, з метою використання всіх джерел збирання доказів, які передбачені чинним Кримінальним процесуальним кодексом України, у кримінальному провадженні проведені не були.

Відповідно до п. 2 ч. 1ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Згідно положень п. 4 ч. 1ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини які є підставою закриття кримінального провадження.

Не може бути підставою для здобуття висновку про відсутність складу кримінального правопорушення саме по собі утруднення у збиранні або неможливість отримання доказів, оскільки відсутність складу кримінального правопорушення за об`єктивністю підходу не може ставитись у залежність від процесуальної спроможності органу досудового розслідування.

Відповідно до ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Проте, у цьому випадку, висновок старшого слідчого про закриття кримінального провадження №0000014 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, є необґрунтованим та передчасним, з матеріалів кримінального провадження не вбачається, що слідчим вжито всіх передбачених КПК України заходів для проведення повного та всебічного розслідування кримінального правопорушення, за результатами проведення якого можливо дійти однозначного висновку, що не залишає місця сумнівам, про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та наявність достатніх підстав для закриття кримінального провадження.

ЄСПЛ неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень та повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події.

Закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а закриття кримінального провадження органом досудового розслідування за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Таким чином, слідчим під час винесення постанови про закриття кримінального провадження було не повно досліджено обставини кримінального провадження та не надано належної правової оцінки зібраним доказам.

З огляду на викладене, всупереч ч. 2 ст. 93 КПК України, слідчим не в повному обсязі зібрано, перевірено та оцінено докази з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, а тому слідчий суддя дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження винесена передчасно і підлягає скасуванню у зв`язку поверхневим досудовим слідством.

Керуючись ст. ст. 303-309 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Скаргу представника скаржника ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження від 29 вересня 2025 року у кримінальному провадженні №0000014 від 03.09.2025 - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого ВП №2 Бердичівського РВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_5 , про закриття кримінального провадження №0000014 внесеного до ЄРДР 03.09.2025 за заявою ОСОБА_4 по факту заволодіння грошовими коштами та майном потерпілого шляхом обману та зловживання довірою, що завдало значної шкоди потерпілому, громадянином ОСОБА_6 за ознаками злочину передбаченого ст. 190 ч.3 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1