ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 529/1660/22 Номер провадження 11-кп/814/957/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

за участі прокурора ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002261 за апеляційною скаргою прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 01 вересня 2023 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця селища Шевченкове Шевченківського району Харківської області, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , з вищою освітою, одруженого, не працюючого, військовозобов`язаного, не судимого,

визнано невинуватим та виправдано за пред`явленим обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з не доведенням, що в його діянні є склад кримінального правопорушення.

Процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/117-23/10051 від 11.07.2023 у сумі 3824 грн, у зв`язку з виправданням обвинуваченого, віднесені на рахунок держави.

Вирішено питання щодо арешту майна та речових доказів.

Як вбачається з вироку суду згідно з обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_11 до початку повномасштабного воєнного вторгнення в Україну 24.02.2022 з боку держави-агресора (Російської Федерації), мешкав в смт Шевченкове Куп`янського району Харківської області.

24.02.2022 Російською Федерацією, як державою-агресором, було першою застосовано збройну силу проти України і розпочато вчинення агресії, зумовлену з окупацією території держави Україна, в тому числі й населених пунктів Шевченківської територіальної громади Куп`янського району Харківської області.

Таким чином, ОСОБА_11 , як житель вказаної громади, за вищевказаних обставин опинився на тимчасово окупованій території України.

Згідно з Конституцією України, вона є суверенною та незалежною державою, а її суверенітет поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною та недоторканною.

24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було неодноразово продовжено у встановленому законодавством України порядку та який діє до теперішнього часу.

Починаючи з 25.02.2022 невстановлені представники збройних сил Російської Федерації спільно з представниками окупаційної адміністрації смт Шевченкове Куп`янського району Харківської області, спрямовували свою діяльність на створення незаконних органів влади, у тому числі окупаційної адміністрації держави-агресора на тимчасово окупованій території Шевченківської територіальної громади, всупереч порядку передбаченого чинним законодавством України, з метою закріплення окупаційної влади, яка сприятиме у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальній цілісності України, а також впливу на мешканців Шевченківської територіальної громади з метою виконання останніми вказівок та розпоряджень окупаційної влади, в тому числі мінімізації акцій спротиву представникам держави-агресора та окупаційної адміністрації.

ОСОБА_11 , будучи громадянином України, перебуваючи на території тимчасово окупованого з 25.02.2022 смт Шевченкове Куп`янського району Харківської області, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, керуючись антидержавницькими мотивами, в умовах тимчасової окупації, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників держави-агресора, вирішив стати на шлях скоєння протиправної діяльності проти основ національної безпеки України, умисно вчиняв дії, спрямовані на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди інтересам своєї держави, здійснюючи пособництво державі-агресору шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань, за наступних обставин.

Після того, як з 25.02.2022 на тимчасово окупованій території смт Шевченкове представниками окупаційної влади було припинено нормальну роботу державних установ та господарських підприємств України, ОСОБА_11 , будучи особою, негативно налаштованою до представників правоохоронних органів України, оцінивши ситуацію, що склалася, у період з третьої декади квітня 2022 року по кінець червня 2022 року, керуючись антидержавницькими мотивами, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу ворогу і підтримку його збройних формувань.

Так, ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, всупереч інтересам територіальної громади, а також інтересам держави України, злочинно, використовуючи свою обізнаність про місця мешкання місцевих жителів, активно допомагав представникам збройних формувань отримати відомості про місце проживання учасників АТО та працівників правоохоронних органів, мешканців, які негативно налаштовані до працівників правоохоронних органів.

З цією метою ОСОБА_11 співпрацював із представниками збройних формувань держави-агресора на території Шевченківської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, допомагав представникам збройних формувань виявляти учасників АТО, працівників правоохоронних органів, громадян України, які негативно налаштовані до представників окупаційних військ, на виконання незаконних вказівок представників збройних формувань держави-агресора допомагав облаштовувати незаконно зведені блокпости на території Шевченківської територіальної громади та вчиняв інші дії, які підривають національну безпеку України, становлять безпосередню загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу України.

У вказаний період часу, ОСОБА_11 , діючи добровільно, умисно, з метою заподіяння шкоди національній безпеці України, постійно перебуваючи у колі осіб з числа представників військових збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, які переміщувалися по вищевказаному населеному пункту на автомобілях з маркуванням латинською буквою «Z», що відповідно до загальнодоступних відкритих даних, розміщених у всесвітній мережі «Інтернет», є офіційним маркуванням збройних формувань держави-агресора, які вторглися на суверенну територію України, добровільно надавав їм інформацію про місце мешкання учасників АТО, осіб, які негативно налаштовані до представників окупаційних військ, працівників поліції, а також допомагав облаштовувати блокпости, тим самим всіляко підтримував у такий спосіб дії та рішення держави-агресора з метою завдання шкоди України.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, добровільно, умисно, реалізуючи мету завдання шкоди Україні шляхом виконання усних вказівок представників збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, керуючись антидержавницькими мотивами, у взаємодії з представниками російських окупаційних військ підтримував контакти з представниками збройних формувань держави-агресора, надавав їм інформацію з приводу місцевих мешканців смт Шевченкове, та пропонував місцевим мешканцям посередницькі послуги у вирішенні питань з військовим керівництвом окупаційної влади на території смт Шевченкове.

Згідно з обвинувальним актом зі зміненим обвинуваченням ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації та підтримки рішень та дій збройних формувань держави-агресора.

Виправдовуючи ОСОБА_11 в інкримінованому кримінальному правопорушенні, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що інкриміноване ОСОБА_11 органом досудового розслідування обвинувачення у допомозі представникам збройних формувань отримати відомості про місце проживання учасників АТО та працівників правоохоронних органів, мешканців, які негативно налаштовані до працівників правоохоронних органів та посередницькі послуги у вирішенні питань з військовим керівництвом окупаційної влади на території смт Шевченкове не доведене поза розумним сумнівом.

Суд першої інстанції вважає, що обвинувачення не довело належними та допустимими доказами винуватість ОСОБА_11 у допомозі представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора облаштовувати незаконно зведені блокпости на території Шевченківської територіальної громади, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу, що ОСОБА_11 , збирались, підготовлювались чи надавались якісь матеріальні чи трудові ресурси на облаштування блокпостів.

При цьому суд першої інстанції зазначив, що оскільки доручення від 17.11.2022, яким доручено слідчому слідчого відділу Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 провести досудове розслідування не відповідає вимогам КПК України, відсутність належного процесуального рішення в матеріалах кримінального провадження обумовлює недопустимість доказів, зібраних під час досудового розслідування, як таких, що зібрані неуповноваженою на те особою, а тому документи: "Грамота ОСОБА_13 від 01.05.2022; "Благодарность ОСОБА_13 від 16.06.2022; "Трудовой договор Временной гражданской Администрации Харьковской области с работником администрации" без зазначення номер та дати; "Выписка из приказа 27 июня 2022 г. № 231 Временно-гражданская администрация Харьковской области" про розірвання трудового є недопустимими доказами.

При цьому стороною обвинувачення не доведено, що документи а саме: «Грамота» на ім`я ОСОБА_11 від 01.05.2022, «Благодарность» на ім`я ОСОБА_11 від 16.06.2022, «Трудовой договор Временной гражданской Администрации Харьковской области с работником администрации» без дати; «Выписка из приказа № 231» від 27.07.2022, видані та підписані саме представниками окупаційної влади.

Судом першої інстанції також зазначено, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_11 у допомозі представникам збройних формувань отримати відомості про місце проживання учасників АТО та працівників правоохоронних органів, мешканців, які негативно налаштовані до працівників правоохоронних органів, допомагав облаштовувати незаконно зведені блокпости на території Шевченківської територіальної громади, керуючись антидержавницькими мотивами, у взаємодії з представниками російських окупаційних військ підтримував контакти з представниками збройних формувань держави-агресора, надавав їм інформацію з приводу місцевих мешканців смт Шевченкове, та пропонував місцевим мешканцям посередницькі послуги у вирішенні питань з військовим керівництвом окупаційної влади на території смт Шевченкове та вчиняв інші дії, які підривають національну безпеку України, становлять безпосередню загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу України, тим самим всіляко підтримував у такий спосіб дії та рішення держави-агресора з метою завдання шкоди України, забезпечується суперечливими доказами, які є сумнівними, а будь-яких інших об`єктивних доказів вини ОСОБА_11 стороною обвинувачення не надано.

На вирок суду прокурор подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам провадження, неповноту судового розгляду, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_11 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України і призначити покарання у виді 12 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на 15 років та з конфіскацією майна.

Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції дійшов неправильного висновку про недоведеність в діянні ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення.

Суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки щодо винуватості обвинуваченого, не дослідив усі докази у провадженні у сукупності та, з огляду на наявні суперечності, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не зазначив, які докази прийняті до уваги, а які відкинуті, не надав повної, всебічної та об`єктивної оцінки всім доказам.

Безпідставно визнано недопустимими докази у справі, а саме "грамоту", "благодарность", «трудовой договор», «выписку из приказа», так як дані докази були отримані уповноваженою особою в межах вимог КПК України. Матеріали кримінального провадження містять доручення начальника СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області про проведення досудового розслідування від 17.11.2022, яким слідчому ОСОБА_14 було доручено здійснення досудового розслідування за повідомленням ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_11 в період воєнного стану на території окупованого смт. Шевченкове. Після отримання доручення 17.11.2022 слідча ОСОБА_12 склала повідомлення про прийняття до свого провадження кримінального провадження. Доручення начальника СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області мається в матеріалах справи.

Вказує, що докази, визнані судом недопустимими, отримані у кримінальному провадження належним чином та уповноваженими на це особами під час допиту свідків. В судовому засіданні ці свідки підтвердили факт видачі зазначених документів. А сам факт огляду та визнання речовими доказами слідчою ОСОБА_12 не може вплинути на їх допустимість чи недопустимість.

Вказує, що судом з грубим порушенням прийняті докази сторони захисту вже після завершення судового слідства, а саме: повідомлення старшого слідчого відділення №3 СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області від 14.03.2022, акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок озброєної агресії РФ від 18.08.2023 нежитлової будівлі, акт комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок озброєної агресії РФ від 18.08.2023 кафе, фототаблиці із зображенням приміщення кафе та складського приміщення. Повідомлення захисника про відкриття матеріалів провадження здійснено на стадії завершення досудового розслідування, а документи, зазначені вище були отримані під час судового розгляду, повідомлення про їх отримання стороні обвинувачення не надходило. Тобто ці докази стороні обвинувачення не відкривалися.

Наголошує, що під час досудового розслідування стороною захисту не ініціювалося питання щодо огляду пошкоджених приміщень.

Також судом безпідставно надано оцінку вибірковим показанням свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та не оцінені в повній мірі відомості, які повідомлялись під час судового засідання. Необґрунтовано критично віднісся суд до показань свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 . Свідки в судовому засіданні повідомляли про активну співпрацю ОСОБА_11 під час окупації сел. Шевченкове з представниками незаконних збройних формувань.

Суд першої інстанції необґрунтовано та без наявності передбачених кримінальним процесуальним законом підстав відкинув надані стороною обвинувачення докази, прийняв докази сторони захисту, які не були відкриті стороні обвинувачення та не надав належної оцінки доказам.

Крім того, звертає увагу на те, що судом не розглянуто його клопотання про відвід захисника ОСОБА_25 , який надавав правову допомогу слідчій ОСОБА_12 під час досудового розслідування.

Також прокурором було заявлено відвід судді, проте це клопотання про відвід судом не було розглянуто, а задоволено клопотання обвинуваченого про заміну захисника. Вказує, що до участі в справі було залучено захисника, з яким суддя перебувала у близьких стосунках, але самовідвід собі суддя не заявляла, у зв`язку з чим прокурор заявив відвід захиснику, з яким суддя перебувала у дружніх відносинах. Дане клопотання також не було розглянуто.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора в підтримку апеляційної скарги, обвинуваченого та захисників, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до п. 2, п.4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 3 частини 1 статті 420 КПК України, передбачено, що суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотримання вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведенні належні і достатні мотиви та підставі його ухвалення.

Вказаних норм суд першої інстанції не дотримався.

Положеннями ст. 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Оцінка доказів, як визначено ст. 94 КПК України, є виключною компетенцією суду, який постановив вирок.

Згідно з положеннями ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у його вчиненні, форма вини, мотив і мета його скоєння.

Під час апеляційного розгляду справи, з досліджених доказів, колегією судді було встановлено таке.

Як вбачається з показань обвинуваченого ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111-2 КК України не визнав. Вважає, що інкримінованого злочину не вчиняв, є патріотом України, завжди діяв лише на користь інтересам України, його затримання відбулося внаслідок неправдивих звинувачень поліцейських, які самі є колаборантами. Стверджує, що стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження його винуватості. Просив визнати його невинуватим та виправдати.

Разом з цим доводи обвинуваченого та висновки суду першої інстанції про не доведення, що в діянні ОСОБА_11 є склад кримінального правопорушення передбаченого ст. 111-2 КК України, не ґрунтуються на матеріалах провадження.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_18 , він бачив як ОСОБА_11 на початку весни разом з військовими РФ приїжджали за його місцем проживання, оскільки він проходив службу в АТО, проводили обшук та вилучали його особисте майно. Вважає, що саме ОСОБА_11 привів до нього військових РФ, а також показував на інших мешканців смт Шевченкове, які проходили службу в АТО. Деяких з них забирали. Це йому відомо з чужих слів. Він сам бачив, що ОСОБА_11 спілкувався з представниками збройних формувань РФ, які окупували територію Куп`янського району, спілкувався з російськими військовими привітно.

У своїх показаннях свідок ОСОБА_26 , вказав, що 22-26 лютого 2022 року в смт Шевченкове зайшли військові РФ. Через селище проходила військова техніка РФ. На той час правоохоронні органи України в смт Шевченкове ще працювали. На почасту березня 2022 року під час виїзду ним з ОСОБА_27 та ОСОБА_28 , як працівниками поліції, за фактом пошкодження банкомату він зустрів ОСОБА_11 , який погрожував вбити його відразу після зміни влади. Оскільки на той час смт. Шевченкове не перебувало в повній окупації, а російські війська проходили транзитом, він зрозумів, що обвинувачений очікував окупаційну владу. Особисто бачив, як ОСОБА_11 йшов вулицею селища з військовими РФ і показав на його будинок, після чого він виїхав зі своєю сім`єю з селища. Також бачив, що ОСОБА_11 приїхав до нього під час комендантської години та стріляв зі зброї у його будинок. Йому відомо, що ОСОБА_11 в селищі показував місце проживання працівників поліції, які в селищі жили. Про це також зазначала сусідка ОСОБА_27 . Зі слів ОСОБА_29 та ОСОБА_30 із своїм сином та іншими знімали український прапор на вході в ринок. Також впевнено зазначив, що під час тимчасової окупації смт. Шевченкове та району бачив біля двору проживання ОСОБА_11 автомобілі з символікою військ РФ та осіб у російській формі. Йому відомо зі слів мешканців, що під час окупації у кафе ОСОБА_31 в с. Первомайськ проживали військові РФ. Вказував, що відносно дій ОСОБА_11 від мешканців селища було більше 200-т звернень, а після деокупації у ОСОБА_11 були виявлені зброя та припаси.

Свідок ОСОБА_32 зазначила, що на початку березня 2022 року, можливо 7-го числа, під час виїзду за фактом пошкодження банкомату в центрі смт Шевченкове, разом з ОСОБА_33 та ОСОБА_27 , вони зустріли ОСОБА_11 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та казав, що зі зміною влади він їх повалить, тобто вважає, що ОСОБА_11 їм погрожував. Під новою владою вона зрозуміла російську, бо на той час російські війська проходили транзитом смт Шевченкове. Також, від ОСОБА_34 відомо, що син ОСОБА_11 пропонував йому, як працівнику поліції йти працювати до ОСОБА_11 у створену окупаційною владою поліцію. 30 квітня 2022 року вона виїхала з окупованої території, проте в смт. Шевченкове залишилися батьки чоловіка, який їм телефонував і які повідомляли, що ОСОБА_11 керує в смт. Шевченкове. Коли повернулася в селище після деокупації в поліцію зверталося дуже багато мешканців, які також повідомляли, що бачили ОСОБА_11 під час окупації на блокпостах російських військових у російській формі, а в кафе с. Первомайську, яке належить матері ОСОБА_11 проживали російські військові. Про це кафе їй було відомо ще під час перебування в смт Шевченкове, про що вона повідомляла керівництво.

Свідок ОСОБА_15 вказала, що коли вона разом з ОСОБА_33 та ОСОБА_28 йшли на виклик щодо пошкодження банкомату в смт. Шевченкове, можливо 9.03.2022, вони зустріли ОСОБА_11 з ОСОБА_35 та ОСОБА_11 в її присутності погрожував ОСОБА_36 , що коли зміниться влада, то він прийде до ОСОБА_37 , свідок сприйняла це як погрозу. Поняття зміни влади вона розцінювала, як зміна влади на російську, оскільки станом на 09.03.2022 коли ці події мали місце, повна окупація ОСОБА_38 ще не відбулася. Також, вказувала, що ОСОБА_11 разом з сином спокійно спілкувався з російськими військовими. Бачила з вікна будинку, як ОСОБА_11 йшов дорогою, разом зі своїм сином та військовими РФ, які були озброєні, та вказував головою (кивком) на її будинок. Про те, що ОСОБА_11 вказував на її будинок їй також казала сусідка, яка це бачила і чула, що ОСОБА_11 показуючи на її будинок сказав, що тут проживає ОСОБА_39 . Крім цього чула в нічний час поряд з будинком ОСОБА_37 постріли чергами.

Свідок ОСОБА_24 повідомив суду, що в лютому - березні 2022 року смт Шевченкове було окуповане російськими військами. Наприкінці квітня на початку травня він випадково зустрів ОСОБА_11 , який пропонував йому працювати в російській поліції, але він відмовився. Після цього до нього приходили військові РФ та задавали ті ж питання. Пізніше, тих працівників поліції, які не виїхали з окупованої території змусили їхати в м. Куп`янськ. Тоді він бачив ОСОБА_11 біля кафе, де також стояла російська техніка з позначками та ОСОБА_11 допомагав заносити зелені військові ящики в своє кафе. Разом з ними поводив себе вільно, показував куди заносити, спілкувався з військовими РФ, але про що, він не чув. Чув від ОСОБА_37 та ОСОБА_27 , що ОСОБА_11 показував військовим РФ місце проживання людей та військові РФ заходили з обшуком до ОСОБА_37 . Під час окупації в селищі шукали учасників АТО і забирали їх прямо з дому, а ОСОБА_40 , який перейшов на сторону окупантів, підходив до працівників поліції, які були в селищі і пропонував співпрацювати з представниками РФ.

Свідок ОСОБА_41 , розповів, що під час окупації смт Шевченкове він часто бачив військових РФ вдома у ОСОБА_11 , Біля будинку ОСОБА_11 часто бачив автомобілі з розпізнавальними знаками та літерами військових РФ. З ними їздив по селищу. Вільно з ними спілкувався. Від Осики чув, що ОСОБА_11 приходив з військовими РФ до Осики, на Осику вказав представник РФ, як на військовослужбовця. Від колег чув, що окупаційна влада розшукувала в селищі працівників поліції, військових, учасників АТО і забирали їх в окупаційні війська. Коли дізналися, що він працівник поліції, приїхали до нього, забрали і кілька годин возили на авто з мішком на голові, а потім відпустили.

Свідок ОСОБА_21 суду розповів, що наприкінці квітня 2022 року та після цього декілька разів він був свідком того, як ОСОБА_11 знаходячись біля свого кафе в с. Первомайську, що поряд з смт.Шевченкове, стояв разом з військовими РФ з якими тісно контактував, допомагав облаштовувати біля кафе блокпост. Бачив ОСОБА_11 , який дружньо спілкувався з військовими РФ, допомагав військовим РФ розвантажувати військовий автомобіль, в якому були рюкзаки та інші речі. Одного разу, коли їздив до сел. Шевченкове він бачив як на одному з блокпостів ОСОБА_11 разом з військовими РФ спілкувалися та разом носили мішки для облаштування блокпосту. Впевнений, що біля кафе в с. Первомайську та на блокпосту поряд бачив ОСОБА_11 .

Свідок ОСОБА_19 розповів, що ОСОБА_11 співпрацював з військовими РФ. Здав його російським військовим, які приїхали разом з ОСОБА_11 , які відразу його затримали та катували, надівши при цьому йому пакет на голову. Витягли з будинку та вкинули в багажник автомобіля. ОСОБА_11 крикнув йому «Слава Україні», а він йому у відповідь «Героям слава», за що відразу отримав прикладом по голові від російського військового.

Свідок ОСОБА_42 показав, що під час тимчасової окупації перебував в смт. Шевченкове. Бачив ОСОБА_11 декілька раз в нетверезому стані разом з військовими РФ. На його думку ОСОБА_11 добровільно спілкувався з військовими РФ та перебував з ними у добрих стосунках. Поводив себе з ними вільно, отримував від них подарунки. Особисто бачив автомобілі з російською символікою біля воріт будинку ОСОБА_11 . Достовірно знає, що в кафе ОСОБА_11 проживали військові РФ. Від ОСОБА_43 чув що ОСОБА_11 здав Плутцова, якого потім забрали військові РФ та знущались над ним і били. Після звільнення смт. Шевченкове від окупантів у ОСОБА_11 була знайдена військова форма РФ.

Свідок ОСОБА_20 вказав, що під час проживання у ОСОБА_11 в період окупації, бачив у нього чорну форму, з шевронами російської армії, яка лежала в пральні. Також, зазначав, що коли він допомагав ОСОБА_11 перевезти холодильники з кафе у с. Первомайськ в магазин у смт. Шевченкове, до ОСОБА_11 підходили військові РФ та спілкувалися з ним. В кафе були розкидані пакети з-під сухпайку російських військових. Стверджував, що до нього зверталися мешканці селища, щоб ОСОБА_11 вирішив якісь питання з військовими РФ.

Свідок ОСОБА_22 розповів, що він, як підприємець, мав намір відкрити магазин у смт Шевченкове. Його знайомий ОСОБА_44 порадив йому звернутися до ОСОБА_11 , який проживає в смт. Шевченкове і може допомогти, так як останній має зв`язки з військовими окупаційної влади сел. Шевченкове. В травні 2022 року він поїхав в смт. Шевченкове в кафе ОСОБА_11 в с. Первомайське. Біля кафе була військова техніка РФ, а в кафе знаходилися військові РФ. Біля кафе йому представили ОСОБА_11 , який запропонував та показав йому декілька приміщень для оренди. ОСОБА_11 вільно спілкувався з російськими військовими. Йому особисто ОСОБА_11 обіцяв, що допоможе, щоб його не чіпала окупаційна влада. Він не погодився на пропозицію ОСОБА_11 , бо дізнався, що він ненадійна людина.

Свідок ОСОБА_45 пояснив, що коли 25.02.2022 російські війська зайшли в смт. Шевченкове він був працівником поліції. На початку березня військові РФ зайшли в приміщення поліції. 18.03.2022 його затримали війські РФ та катували, спонукали до співпраці, при цьому вказували, що ОСОБА_11 з ними погодився співпрацювати та мав намір зайняти керівну посаду. Пізніше йому вдалося виїхати з смт. Шевченкове.

Окрім цього суду першої інстанції свідок ОСОБА_17 надав показання, що йому неодноразово телефонував ОСОБА_11 і погрожував, що буде керівником поліції і розбереться з ним, також обвинувачений показував окупаційним військам місця проживання працівників поліції. Бачив обвинуваченого у чорній формі на автомобілі з символікою РФ та з військовими РФ.

Свідок ОСОБА_46 , суду першої інстанції надав показання, що він бачив рази 3-4 біля будинку ОСОБА_11 автомобілі з символікою військових РФ, а також декілька разів бачив російських військових біля його двору, з якими ОСОБА_11 розмовляв. А свідки ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 вказали, що зі слів інших чули, що ОСОБА_11 займав посаду поліцейського при окупаційній владі.

Зазначені показання свідків узгоджуються між собою та іншими матеріалами провадження, тому відсутні підстави ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених цими свідками, оскільки будь-яких даних про їх зацікавленість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Під час судового розгляду вказані свідки були приведені до присяги та попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показань. Тому підстав недовіряти показанням цих свідків у колегії суддів немає та стороною захисту не зазначено.

Доводи сторони захисту та висновок суду першої інстанції про те, що показання вказаних свідків є суперечливими та припущеннями про надання допомоги ОСОБА_11 державі агресору, є безпідставними і суперечать встановленим під час судового розгляду обставинам справи.

Твердження сторони захисту, що суд в порушення ст. 337 КПК України допитав в судовому засіданні свідків ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 та ОСОБА_54 , так як ці свідки не були встановлені під час досудового розслідування, не відповідають вимогам чинного законодавства, так як допит свідків, які не були встановлені під час досудового розслідування, можливий, оскільки суд може викликати будь-яку особу, яка має відомості, що мають значення для справи. При цьому допит судом свідків, які не були встановлені під час досудового розслідування, жодним чином не впливає на обсяг висунутого органом досудового розслідування обвинувачення ОСОБА_11 .

Вимоги статті 290 КПК України не перешкоджають сторонам шукати і надавати суду докази після закінчення досудового розслідування, у тому числі під час розгляду справи в суді першої інстанції. У свою чергу суд має забезпечити стороні провадження такі можливості відповідно до статті 22 КПК України.

Необхідно звернути увагу, що під час надання показань цих свідків в судовому засіданні як суду першої, так і апеляційної інстанції стороні захисту було надано можливість задавати питання вказаним свідкам для встановлення відомостей, які їм відомі.

Більше цього, показання вказання цих свідків узгоджуються з показаннями інших свідків та досліджених матеріалів провадження.

Зазначені стороною захисту свідки ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , які суду вказували на те, що з моменту окупації певний час проживали в будинку ОСОБА_11 , зазначали про його проукраїнську позицію та заперечували його співпрацю з окупантами, є загальними та зводяться до того, що зазначені свідки не були безпосередніми очевидцями протиправних дій ОСОБА_11 . Водночас, колегія суддів звертає увагу, що такі показання свідків сторони захисту в цілому не спростовують показання вказаних вище свідків сторони обвинувачення, які безпосередньо були очевидцями викладених в обвинувальному акті обставин.

Також свідок ОСОБА_45 пояснив суду, що після деокупації у відділку поліції ним було знайдено грамоти чи подяки російською мовою на ім`я ОСОБА_11 , про що він повідомив керівництво і вказані документи були потім вилучені.

Свідок ОСОБА_62 надав показання, що після деокупації м. Куп`янськ, він разом з військовими в адміністрації знайшли безліч документів окупаційної влади російською мовою, які вони в подальшому вивезли в Шевченкове, бо Куп`янськ знаходився під постійними обстрілами, та поступово розбираючи документи, виявляючи серед них, складені російською мовою, передавали в СБУ. Серед цих документів він бачив наказ про нагородження ОСОБА_11 чи відзнаку та договір про працевлаштування ОСОБА_11 .

Показання свідків підтверджуються такими доказами:

- «Грамота» російською мовою, видана ОСОБА_11 від 01.05.2022 за підписом " глави временной гражданской администрации Харковской области ОСОБА_63 за помощь в востановлении народной власти на територии Харковской области и весомый вклад в борьбу з неонацизмом на Украине" на 1 арк;

- «Благодарность» на імя ОСОБА_11 від 16.06.2022 за підписом ОСОБА_64 на 1 арк., "за внесения значительного вкладу в организацию и постройку фортификационных сооружений на територии освобожденной Харковской области и сознательную гражданскую позицию",

-"Трудовой договор Временной гражданской Администрации Харьковской области с работником администрации" без зазначення номера та дати, за змістом якого ОСОБА_11 приймається на роботу до пункту поліції №2 відділу поліції №1 «УВД ВГА Харьковской области» на посаду «и.о. Начальника пункта полиции № 2 отдела полиции №1 УВД ВГА Харьковской области», із зазначенням анкетних та паспортних даних ОСОБА_11 , а також посадових обов`язків ОСОБА_11 , строку дії договору, прав та обов`язків сторін, графіка роботи, оплати праці, відповідальності за договором та порядку його припинення. Договір підписаний «Главой временной гражданской администрации Харьковской области»;

- "Выписка из приказа 27 июня 2022 г. № 231 Временно-гражданская администрация Харьковской области" про розірвання трудового договору та звільнення ОСОБА_11 з посади «и.о. Начальника пункта полиции № 2 отдела полиции №1 УВД ВГА Харьклской области», завірена гербовою песчаткою та підписаний «Главой временной гражданской администрации Харковской области».

Відповідно до протоколу огляду від 17.11.2022 слідчим СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 у даному кримінальному провадженні проведено огляд вказаних вище документів та постановою долучено до матеріалів провадження як речові докази.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/117-23/10051-ДД від 11.07.2023, всі підписи у чотирьох документах на проти прізвища від імені ОСОБА_63 нанесено пишучим приладом. Тобто дані документи не є копіями.

Допитаний в судовому засіданні апеляційного суду свідок ОСОБА_65 надав показання, що він працював слідчим СБУ України в Харківській області та розслідував кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст. 111-1 КК України, а тому числі були відомості про вчинення ОСОБА_11 пособництва. Після часткової деокупації Куп`янського району, йому було надано багато документів, які стосувалися кримінального провадження, в тому числі "благодарность" та "грамота", які вказували на наявність в діях ОСОБА_11 складу кримінального правопорушення, що стало підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ч.7 ст. 111-1 КК України стосовно ОСОБА_11 . Враховуючи велике навантаження на слідчих СБУ справа була передана до слідчого відділення Купянського РУП.

З матеріалів справи вбачається, що сказані вище письмові докази були зібрані та долучені до матеріалів кримінального прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_66 під час допиту свідка ОСОБА_67 . 14.09.2022 та слідчим першого відділення слідчого відділу УСБУ в Харківській області ОСОБА_68 під час допиту свідка ОСОБА_69 11.11.2022. ОСОБА_45 та ОСОБА_62 , які видавали документи в судовому засіданні підтвердили факт видачі зазначених документів, будь-чиї права в такому випадку не порушувалися, тому в органу досудового розслідування була відсутня необхідність вживати заходів забезпечення кримінального провадження, за умови, що надання таких документів. У зв`язку з цим вказані вище документи не можуть бути визнані недопустимими доказами.

Така позиція узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеної у постанові від 31.01.2024 (справа №638/5446/22, провадження № 51-4092км23).

При цьому як ОСОБА_45 , так і ОСОБА_62 при добровільній передачі документів вказували, які саме документи, в тому числі, що вказані документи стосуються ОСОБА_11 зазначали у своїх показаннях.

Відповідно до постанови керівника Харківської обласної прокуратури від 16.11.2022 здійснення кримінального провадження № 0002261 за ст. 111-1 ч.7 КК України було доручено СВ Куп`янського РУП ГУНП в Харківській області.

17.11.2022 за дорученням про проведення досудового розслідування від т.в.о. начальника СВ Куп`янського РУП ГУНП в Харківській області проведення досудового розслідування було доручено слідчому СВ Куп`янського РУП ОСОБА_12 , яка в цей же день прийняла дане провадження до свого провадження та оглянула письмові докази щодо ОСОБА_11 , про що склала протокол огляду від 17.11.2022, вказані документи визнані речовими доказами.

Оскільки свідки ОСОБА_45 та ОСОБА_62 в судовому засіданні підтвердили добровільну видачу вказаних вище письмових доказів, колегія суддів не вбачає істотних порушень кримінального процесуального законодавства при проведенні огляду добровільно виданих документів. До того ж, твердження захисника, що огляд цих документів проведений з порушенням КПК України, так як протокол огляду складений без понятих, є безпідставним, оскільки за чинним КПК України участь понятих та спеціалістів при проведенні огляду предметів чи документів не є обов`язковою.

Оскільки матеріали кримінального провадження, в тому числі вказані вище письмові докази були виділені з іншх кримінальних проваджень, що не оспорюється учасниками провадження, доводи сторони захисту, що в матеріалах кримінального провадження маються не оригінали, а копії письмових документів, є безпідставними.

Більше того висновком експерта № СЕ-19/117-23/10051-ДД від 11.07.2023, встановлено, що всі підписи у чотирьох документах навпроти прізвища від імені ОСОБА_63 нанесено пишучим приладом, тобто є оригіналами.

Слідча СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 проводила слідчі дії на підставі доручення СВ Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області на здійснення у цьому кримінальному провадженні досудового розслідування, яке мається в матеріалах кримінального провадження. Тому докази, зібрані слідчою ОСОБА_12 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_11 до створення групи слідчих у кримінальному провадженні, отримані належним чином та уповноваженою на те особою, відповідно до наданого їй доручення.

Щодо доводів сторони захисту, що кваліфікація кримінального провадження за ст. 111-2 КК України є неправильною, так як інкриміновані ОСОБА_11 події стосуються періоду часу до внесення вказаної норми в КК України, є безпідставною.

Необхідно зазначити, що Кримінальний кодекс України був доповнений статтею 111-2 КК України на підставі Закону № 2198-IX від 14.04.2022, який набрав чинності 23.04.2022.

Стаття 111-2 КК України передбачає відповідальність за умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора, вчинені громадянином України, іноземцем чи особою без громадянства, за винятком громадян держави-агресора, з метою завдання шкоди Україні шляхом: реалізації чи підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора; добровільного збору, підготовки та/або передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представникам держави-агресора, її збройним формуванням та/або окупаційній адміністрації держави-агресора.

З матеріалів кримінального провадження та встановлених під час судового розгляду обставин вбачається, що події, які ставляться в провину обвинуваченому розпочалися з лютого 2022 року та продовжували існувати до 27.06.2022 (виписка з наказу (російською мовою) від 27.06.2022 № 231 за підписом ОСОБА_63 , «Главы временной гражданской администрации Харковской области», про звільнення з посади «и.о. начальника пункта полиции №2 отдела полиции №1 УВД ВГА Харьковской области ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », показання свідків). Тобто, такі дії ОСОБА_11 вчинялися як до набрання чинності цією нормою, так і після.

З огляду на вказане, кваліфікація дій ОСОБА_11 за ст. 111-2 КК України є правильною.

Щодо висновку суду першої інстанції, що від дій ОСОБА_11 не настало будь-яких негативних наслідків необхідно зазначити, що об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 111-2 КК України, визначається насамперед тим фактом, що це є злочин із формальним складом, тобто, не передбачає настання суспільно небезпечних наслідків як обов`язкову ознаку злочину. Для кваліфікації достатньо лише самого факту наявності бажання нанести шкоду Україні, що і є однією із складових ознак скоєння злочину безвідносно до того, чи настали після його скоєння негативні наслідки, чи ні.

Тобто для кваліфікації за цією статтею, в даному провадженні, не має жодного значення, чи призвели реалізація чи підтримка рішень та/або дій держави агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора до завдання реальної шкоди чи ні.

Цей злочин спрямований на підрив окремих елементів національної безпеки або одночасно всіх загалом, які у свою чергу виступають по суті засадами української державності; завдання шкоди національним інтересам у розумінні Закону України «Про національну безпеку України» (може йтися про системне знищення транспортної, енергетичної, соціальної інфраструктури, створення техногенних катастроф, руйнування системи державного управління тощо), що, зрештою, пов`язано з загрозою самому існуванню української держави як суверенного учасника міжнародно-правових відносин.

Злочин, відповідальність за який передбачено ст. 111-2 КК України, варто вважати закінченим, в даному випадку, із моменту реалізації чи висловлення підтримки рішень та/або дій держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора незалежно від результатів його вчинення.

Тому наявність або відсутність наслідків не впливає на склад інкримінованого ОСОБА_11 особливо тяжкого кримінального правопорушення.

З огляду на вказане вище, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_11 , будучи громадянином України, перебуваючи на території тимчасово окупованого з 25.02.2022 смт Шевченкове Куп`янського району Харківської області, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, керуючись антидержавницькими мотивами, в умовах тимчасової окупації, за відсутності фізичного чи психологічного впливу з боку представників держави-агресора, вирішив стати на шлях скоєння протиправної діяльності проти основ національної безпеки України, умисно вчиняв дії, спрямовані на допомогу державі-агресору з метою завдання шкоди інтересам своєї держави, здійснюючи пособництво державі-агресору шляхом підтримки рішень та дій держави-агресора, її збройних формувань, за наступних обставин.

Після того, як з 25.02.2022 на тимчасово окупованій території смт Шевченкове представниками окупаційної влади було припинено нормальну роботу державних установ та господарських підприємств України, ОСОБА_11 , будучи особою, негативно налаштованою до представників правоохоронних органів України, оцінивши ситуацію, що склалася, у період з третьої декади квітня 2022 року по кінець червня 2022 року, керуючись антидержавницькими мотивами, переслідуючи мету завдання шкоди Україні, вчиняв умисні дії, спрямовані на допомогу ворогу і підтримку його збройних формувань.

ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, діючи умисно, всупереч інтересам територіальної громади, а також інтересам держави України, злочинно, використовуючи свою обізнаність про місця мешкання місцевих жителів, активно допомагав представникам збройних формувань отримати відомості про місце проживання учасників АТО та працівників правоохоронних органів, мешканців, які негативно налаштовані до працівників правоохоронних органів.

З цією метою ОСОБА_11 співпрацював із представниками збройних формувань держави-агресора на території Шевченківської територіальної громади Куп`янського району Харківської області, допомагав представникам збройних формувань виявляти учасників АТО, працівників правоохоронних органів, громадян України, які негативно налаштовані до представників окупаційних військ, на виконання незаконних вказівок представників збройних формувань держави-агресора допомагав облаштовувати незаконно зведені блокпости на території Шевченківської територіальної громади та вчиняв інші дії, які підривають національну безпеку України, становлять безпосередню загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності, конституційному ладу України.

У вказаний період часу, ОСОБА_11 , діючи добровільно, умисно, з метою заподіяння шкоди національній безпеці України, постійно перебуваючи у колі осіб з числа представників військових збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, які переміщувалися по вищевказаному населеному пункту на автомобілях з маркуванням латинською буквою «Z», що відповідно до загальнодоступних відкритих даних, розміщених у всесвітній мережі «Інтернет», є офіційним маркуванням збройних формувань держави-агресора, які вторглися на суверенну територію України, добровільно надавав їм інформацію про місце мешкання учасників АТО, осіб, які негативно налаштовані до представників окупаційних військ, працівників поліції, а також допомагав облаштовувати блокпости, тим самим всіляко підтримував у такий спосіб дії та рішення держави-агресора з метою завдання шкоди України.

Продовжуючи свої умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, добровільно, умисно, реалізуючи мету завдання шкоди Україні шляхом виконання усних вказівок представників збройних формувань держави-агресора Російської Федерації, керуючись антидержавницькими мотивами, у взаємодії з представниками російських окупаційних військ підтримував контакти з представниками збройних формувань держави-агресора, надавав їм інформацію з приводу місцевих мешканців смт Шевченкове, та пропонував місцевим мешканцям посередницькі послуги у вирішенні питань з військовим керівництвом окупаційної влади на території смт Шевченкове.

Отже в судовому засіданні сукупністю досліджених доказів доведено вину ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, тобто у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництво), збройним формуванням, вчинені громадянином України, з метою завдання шкоди Україні, шляхом реалізації та підтримки рішень та дій збройних формувань держави-агресора.

При призначенні покарання, колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме особливо тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, розлучений, не працевлаштований.

Обставин, що пом`якшують покарання колегією суддів не встановлено.

Щодо визнання обставиною, що обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, про що порушує питання прокурор, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.4 ст.67 КК України - якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Так, відповідно до диспозиції ст.111-2 КК України такий злочин учиняється в період дії режиму воєнного стану, пов`язаний з воєнним станом, тому в даному випадку суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Отже, враховуючи встановлені під час апеляційного розгляду обставини, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_11 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі з призначенням додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади, оскільки раніше ОСОБА_11 займав посади в правоохоронних органах Харківської області.

Оскільки Верховний Суд, скасовуючи вирок Полтавського апеляційного суду від 02 травня 2024 року з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, у постанові від 27 листопада 2024 року, не вказував на посилення покарання, тому при новому розгляді у суді апеляційної інстанції застосування суворішого покарання не допускається.

З огляду на вказане, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а вирок суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового вироку.

Питання щодо речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Куп`янської окружної прокуратури Харківської області ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Диканського районного суду Полтавської області від 01 вересня 2023 року щодо ОСОБА_11 - скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_11 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 111-2 КК України та призначити покарання у виді 10 років позбавлення волі з позбавлення права займати посади в правоохоронних органах, органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 15 років з конфіскацією 1/2 частини майна, що належить на праві власності ОСОБА_11 .

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_11 рахувати з 24 жовтня 2025 року.

Зарахувати в строк покарання ОСОБА_11 строк перебування ОСОБА_11 під вартою з 14 вересня 2022 року по 01 вересня 2023 року та з 14 листопада 2023 по 23 жовтня 2025 року включно із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_11 на користь держави процесуальні витрати у провадженні, а саме витрати на проведення експертизи № СЕ-19/117-23/10051 від 11.07.2023 у сумі 3824 грн.

Речові докази по справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України, а саме:

- службове посвідчення співробітника міліції НОМЕР_1 дійсне до 15.08.2012 року на ім`я ОСОБА_11 передати ГУНП в Харківській області для прийняття відповідного рішення;

- мобільний телефон Meіzu М710Н чорного кольору у вимкненому стані; мобільний телефон Samsung іmeі НОМЕР_2 у вимкненому стані; мобільний телефон Xіaomі Redmі 3х в корпусі біло-золотого кольору з номерами телефону НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , Meіd: НОМЕР_5 , іmeі 1: НОМЕР_6 , іmeі2: НОМЕР_7 (пароль від зазначеного телефону "0605" підлягають конфіскації відповідно до вироку суду;

- документи виявлені у приміщенні ВПД №1 Куп`янського РУП ГУНП в Харківській області та документи надані свідком зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з дня отримання копії вироку.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4