Провадження №1-кп/761/2533/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 грудня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження №0001698 від 10.09.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Санкт-Петербург російської федерації, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше неодноразово судимого, у тому числі останні рази:

вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20 червня 2023 року за ч.4 ст.185, ч.1 ст.357, ч.4 ст.357, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років,

вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.185, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців, вирок набрав законної сили 23.09.2025, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ з ДУ «Київський слідчий ізолятор»),

захисник ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ),

У С Т А Н О В И В:

Згідно з Довідкою по особовій справі, складеної ДУ «Київський слідчий ізолятор», засуджений ОСОБА_3 з 28.05.2022 знаходиться в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де відбуває покарання у виді позбавлення волі за вироками судів, а також тимчасово залишений у закладі для участі у судових розглядах інших кримінальних проваджень за його обвинуваченням.

У невстановлений досудовим розслідуванням точний час, але не пізніше 10 вересня 2024 року, ОСОБА_3 , перебуваючи у приміщенні ДУ «Київський слідчий ізолятор» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальний проступок в сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 10.09.2024, перебуваючи на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_3 знайшов поліетиленовий згорток чорного кольору. Відкривши даний згорток, ОСОБА_3 виявив там зелену речовину рослинного походження та таблетки білого кольору. Зрозумівши, що дані речовини являються наркотичними, ОСОБА_3 помістив їх собі до лівої кишені шортів, одягнених на ньому, з метою власного вживання без мети збуту.

10.09.2024 приблизно о 13:30, на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», ОСОБА_3 був зупинений працівниками даної установи та проведено його особистий догляд, під час якого у лівій кишені, одягнутих на ньому шортів, було виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), після чого, на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП ГУНП у м. Києві.

В подальшому, 10.09.2024 у період часу з 16:11 по 16:24, на території ДУ «Київський слідчий ізолятор», за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13, в ході затримання ОСОБА_3 , під час проведення його особистого обшуку, працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві вилучено наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), загальною масою 0,543 грам.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу без мети збуту.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні повністю визнав винуватість в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та пояснив, що вчинив його при обставинах викладених в обвинувальному акті та встановлених в судовому засіданні. Повідомив, що у вересні 2024 році він знаходився в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де відбував покарання за минулими вироками та очікував судовий розгляд інших кримінальних проваджень. В один з днів вересня 2024 року у денний час у коридорі приміщення установи, під час конвоювання, він знайшов поліетиленовий згорток (кульку) чорного кольору, який сховав у ліву кишеню, одягнутих на ньому шортів, через деякий час виявив у згортку: пакетики з пігулками та речовиною білого кольору, а також згорток з фольги з рослинною речовиною, яка мала вигляд канабісу, та зрозумівши, що це наркотичні засоби, продовжив їх зберігати для подальшого особистого вживання. Через нетривалий час, працівниками установи було проведено його огляд та виявлено вказані речовини, які в подальшому були вилучені працівниками поліції, яким він добровільно повідомив про обставини їх придбання та зберігання. Щиро розкаявся у вчиненні вказаного правопорушення, просив врахувати незадовільний стан здоров`я.

Прокурор, захисник та обвинувачений в судовому засіданні вважали за можливе розглянути зазначене кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

За таких обставин, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, в зв`язку з чим обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів щодо його особи.

При цьому, суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ніким не оспорюються, сумнівів у добровільності їх позиції не має, а також роз`яснив, що в такому разі вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що наявні підстави для визнання винуватості обвинуваченим, оскільки з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що при досудовому розслідуванні зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а тому визнання обвинуваченим винуватості є цілком виправданим.

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, в межах обраного обсягу та порядку, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно із статтею 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, відношення до скоєного ОСОБА_3 , який усвідомив неправомірність вчиненого ним діяння і критично оцінює скоєне, готовий нести відповідальність, має незадовільний стан здоров`я після перенесення двох інфарктів міокарда (лютий 2022 року та вересень 2025 року).

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

З урахуванням обставин справи, особи обвинуваченого, суд призначає покарання ОСОБА_3 у виді обмеження волі у межах санкції статті кримінального закону, оскільки вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових злочинів можливо лише в умовах ізоляції від суспільства.

Оскільки ОСОБА_3 скоїв дане кримінальне правопорушення до винесення вироку Шевченківського районного судом м. Києва від 12 червня 2025 року, остаточне покарання суд призначає за сукупністю кримінальних правопорушень згідно з положеннями ч.4 ст.70 КК України, застосовуючи принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Судом досліджені документи щодо притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, з яких вбачається наступне.

Так, вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2025 (справа №761/11139/22) ухвалено, що строк відбування покарання ОСОБА_3 необхідно відраховувати з моменту набрання вироку законної сили, зарахувавши у строк відбування покарання, частково відбуте покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2023.

При цьому, вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2023 (справа №359/2970/22) було ухвалено, що початок строку остаточного покарання ОСОБА_3 за цим вироком необхідно рахувати з 28 травня 2022 року.

Таким чином, суд зараховує у строк відбуття покарання за даним вироком, строки відбутого ОСОБА_3 покарання, які визначені вказаними вироками, а саме: період з 28 травня 2022 року.

Цивільний позов та заходи забезпечення кримінального провадження - відсутні.

Питання щодо речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати суд вирішує відповідно до вимог ст.124 КПК України, а саме: з ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів (висновок експерта №СЕ-19/111-24/52418-НЗПРАП від 16.09.2024) в сумі 8330,08 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 382, 374, 376, 382, 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, застосувавши принцип визначення остаточного покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим: менш суворе покарання, призначене даним вироком, поглинути покаранням, призначеним вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12 червня 2025 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців.

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 рахувати з 05 грудня 2025 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_3 не обирався, оскільки він утримується в ДУ «Київський слідчий ізолятор», де відбуває покарання.

Зарахувати у строк відбування покарання термін знаходження ОСОБА_3 під вартою, визначений вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 12.06.2025 (справа №761/11139/22) та вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2023 (справа №359/2970/22), а саме: з 28 травня 2022 року по 04 грудня 2025 року, включно.

Речові докази: спецпакет №3014040, в якому знаходяться речовини: канабіс - 3,29 гр., метадон - 0,543 гр., переданий на зберігання до камери схову речових доказів Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві - знищити. (квитанція №867/SHEV_NARK/2024/133010/1)

Речові докази: 1 (один) диск з відеозаписом від 10.09.2024 затримання ОСОБА_3 - зберігати у справі.

Стягнути із ОСОБА_3 процесуальні витрати у зв`язку із залученням експерта в сумі 8330(вісім тисяч триста тридцять) гривень 08 копійок.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошенням може бути подана апеляція до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва, а засудженим, що тримається під вартою, у той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1