Єдиний унікальний номер № 333/1125/25
Провадження № 1-кс/333/3086/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , за відсутності учасників справи, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим суддею Комунарського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_4 розглядається скарга ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

11 вересня 2025 року ОСОБА_3 заявив слідчому судді відвід, оскільки, на його думку, слідчою суддею порушено вимоги ст.ст.32-34 КПК України та ст.147 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів", у зв`язку з відмовою етапувати його до Державної установи "Запорізький слідчий ізолятор".

У судове засідання учасники судового провадження не з`явилися, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином, пояснень з приводу заявленого відводу не направили. З ДУ "Криворізька установа виконання покарань (№3)" було надіслано повідомлення про неможливість проведення дистанційного судового засідання в режимі відеоконференції за участі ОСОБА_3 у зв`язку з відмовою останнього.

Суддя прослухавши аудіозапис судового засідання від 11.09.2025 по скарзі ОСОБА_3 на бездіяльність посадових осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у місті Мелітополі щодо невнесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення, розглянувши заяву про відвід слідчому судді, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-76 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

При розгляді даної заяви про відвід відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру, або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі "Фельдман проти України" ЄСПЛ визнав порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності.

Поняття "інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді", є оціночними, використання яких залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово постановляв, що "особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою доти, доки не доведено протилежного".

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини "Білуха проти України" (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі "Ветштайн проти Швецарії" (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Суддя вважає, що обставини викладені заявником у заяві про відвід не знайшли свого підтвердження під час розгляду заяви, відвід не ґрунтується на конкретних фактах, які б свідчили про будь-яку заінтересованість та/чи упередженість судді та є надуманими, ґрунтуються виключно на суб`єктивних переконаннях заявника, фактично зводяться до незгоди з процесуальним рішенням слідчої судді щодо відмови про його етапування до ДУ "Запорізький слідчий ізолятор №10", що не є підставою для її відводу, а тому у задоволенні заяви про відвід слідчого судді слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.75, 80-82, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчого судді відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1