Справа № 449/114/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 м.Перемишляни

слідчий суддя Перемишлянського районного суду Львівської області - ОСОБА_1 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Перемишляни клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

слідчий ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 , звернувся з клопотанням до слідчого судді Перемишлянського районного суду Львівської області, погодженим з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, в якому накласти арешт на майно (грошові кошти), які були вилучені під час проведення огляду місця події 27.01.2026 року в період часу з 21 години 23 хвилин по 21 годину 36 хвилин на відкритій ділянці місцевості - дорозі, розташованій поблизу будинку № 68 по вулиці Шевченка в селі Виписки, Львівського району, Львівської області, з кишені куртки працівника поліції ОСОБА_4 , а саме на: купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF14908816P, зразка 2017 року; купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF95211447J, зразка 2017 року; купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PB43521865J, зразка 2017 року.

Клопотання обгрунтовує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 27 січня 2026 року громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на дорозі поблизу будинку №68, що по вулиці Шевченка у селі Виписки, Львівського району, Львівської області надав неправомірну вигоду працівникам СРПП ВнП №2 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області у сумі 300 доларів США, з метою не притягнення його до адміністративної відповідальності. Звертає увагу, що 27.01.2026 року слідчим проведено огляд місця події, а саме: на відкритій ділянці місцевості, дорозі яка розташована поруч будинку №68, що по вулиці Шевченка у селі Виписки, Львівського району, Львівської області в ході якого з кишені куртки працівника поліції ОСОБА_4 виявлено та вилучено: купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF14908816P, зразка 2017 року; купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF95211447J, зразка 2017 року; купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PB43521865J, зразка 2017 року, які упаковані в спецпакет « НАЦІОНАЛЬНА ПОЛІЦІЯ УКРАЇНИ» з характеризуючими написами за «CRI1097265». Стверджує, що 28.01.2026 року слідчим ВРЗЗС СВ Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області cтаршим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , прийнято рішення про визнання вказаних грошових коштів речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

В призначене судове засідання прокурор, слідчий не з`явилися, хоч про час, місце та час проведення судового засідання повідомлялися належним чином, проте в поданому клопотанні просили суд проводити розгляд такого без їхньої участі.

Власник тимчасово вилученого майна в призначене судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином.

У відповідності до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно зі ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно із витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028 від 28.01.2026 р.до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення з правовою кваліфікацією діяння за ч.1 ст.369 КК України.

Постановою слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 від 28.01.2026 р., купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF14908816P, зразка 2017 року; купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF95211447J, зразка 2017 року та купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PB43521865J, зразка 2017 року,визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000146 від 23.05.2025 року.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч.ч. 2,3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про арешт майна повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

При цьому в своїх рішеннях ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним.

Слідчий суддя враховує, що слідчим належним чином обґрунтована правова підстава для арешту майна, дане майно може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, матеріали клопотання свідчать про наявну обґрунтовану підозру у вчиненні суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Клопотання про арешт майна подано у визначений КПК України строк.

Зважаючи на викладене та беручи до уваги те, що арешт зазначеного в клопотанні майна, є необхідним для досягнення його завдання (запобігання можливості приховування, пошкодження, знищення цих речей) та мети застосування (необхідності їх збереження), а також з огляду на та не, що це майно у визначеному законом порядку визнано речовим доказом, тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 167, 168, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції України у Львівській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , погоджене з прокурором Перемишлянського відділу Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області - ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, в межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000028, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно (грошові кошти), а саме:

- купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF14908816P, зразка 2017 року;

- купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PF95211447J, зразка 2017 року;

- купюру номіналом 100 доларів США, із серійним номером PB43521865J, зразка 2017 року.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1