У Х В А Л А

про умовно-дострокове звільнення

29 грудня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань (в режимі відеоконференції з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)») ОСОБА_4 ,

засудженого (в режимі відеоконференції з Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)») ОСОБА_5 ,

розглянувши в м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Угля, Тячівський район, Закарпатська область, громадянин України, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 01 лютого 1994 року, за ч. 3 ст. 222, 43 КК України, до позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 22 січня 1999 року, за ч. 2 ст. 140 КК України, до позбавлення волі на строк 1 (один) рік 6 (шість) місяців;

- вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 листопада 2000 року, за ч. 2 ст. 142 КК України, до позбавлення волі на строк 6 (шість) років;

- вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 серпня 2002 року, за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України, до позбавлення волі на строк 7 (сім) років,

відбуває покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

У С Т А Н О В И В:

18 грудня 2025 року до суду надійшло подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_7 , де він просив звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування невідбутої частини строку покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року.

Вказане подання мотивоване тим, що ОСОБА_5 відбув дві третини строку покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, має 8 (вісім) заохочень, непогашених та незнятих стягнень не має, до праці ставиться добре.

Отож, на думку адміністрації Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує умовно-дострокового звільнення.

В судовому засіданні 29 грудня 2025 року представник установи виконання покарань ОСОБА_4 підтримав подане подання, за підстав та обставин зазначених у ньому.

Засуджений ОСОБА_5 просив звільнити його умовно достроково.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечував проти задоволення подання установи виконання покарань.

Суд заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши надані учасниками докази, дійшов висновку, що подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 КК України, до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Суд установив, що ОСОБА_5 відбуває покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)», за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Початок строку відбування покарання 22 листопада 2021 року.

Станом на 29 грудня 2025 року строк відбутого ОСОБА_5 покарання становить 4 (чотири) роки 1 (один) місяць 5 (п`ять) днів.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 81 КК України, не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі.

Отже, засуджений ОСОБА_5 відбув частину покарання, з якою пов`язується можливість його умовно-дострокового звільнення.

Згідно з ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття рішення при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Отже, до засудженого може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо буде установлено, що він сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КВК України, виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 КВК України, основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Отже, визначаючи ступінь виправлення засудженого, суд вивчає дані, що характеризують засудженого, а саме чи дотримувався він режиму установи виконання покарання, чи брав участь в суспільно корисній праці, соціально-виховній роботі, а також аналізує його поведінку та ставлення до праці, наявність позитивних змін, які відбуваються в особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Суд вважає, що для умовно-дострокового звільнення поведінка засудженого має бути зразковою в усіх аспектах, без впевненості в тому, що засуджений може дотримуватися самокерованої правослухняної поведінки неможливо стверджувати про його виправлення.

До того ж, вирішуючи питання про умовно-дострокове звільнення, суд має врахувати, чи брав засуджений участь у виховних заходах, які проводяться в колонії (ч. 2 ст. 123 КВК України), чи здобував загальну і професійно-технічну освіту (ч. 4 ст. 126 КВК України), чи брав участь у самодіяльних організаціях та чи займався соціально активною діяльністю (ч. 2 ст. 127 КВК України).

У цьому контексті, судом з`ясовано, що згідно з характеристикою від 12 грудня 2025 року, засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання в Державній установі «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи, має 8 (вісім) заохочень (за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки; за додержання трудової дисципліни), працевлаштований слюсарем (наказ № 283 ПР/ВР від 11 серпня 2025 року, має добре відношення до праці.

Засуджений ОСОБА_5 у взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний; до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, здійснює за ними належний догляд, використовує за призначенням; дотримується правомірних відносин з персоналом, вимоги персоналу виконує; бере участь в роботах по благоустрою; брав участь в організації виховних заходів; брав участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених, а саме «Професія», за час відбування покарання здобув спеціальність «Електрозварник ручного зварювання»; вину у скоєному злочині визнав.

Готовність до змін бажає змінити своє життя, проте це має поодинокий характер, усвідомлює, що треба змінювати, має позитивні плани та розуміє яким чином їх втілити.

Ризик повторного кримінального правопорушення середній.

Ризик ймовірної небезпеки для суспільства середній.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, засуджений ОСОБА_5 набрав 65 (шістдесят п`ять) балів, тобто вважається таким, що став на шлях виправлення.

Відповідно до витягу з протоколу № 52 від 10 грудня 2025 року, комісія Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» дійшла висновку, що ОСОБА_5 заслуговує умовно-дострокового звільнення, оскільки довів своє виправлення.

Суд погоджується з таким висновком комісії, оскільки з аналізу вище вказаних доказів, засуджений ОСОБА_5 є особою, яка своєю поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Суд оцінюючи дані, які зазначені в характеристиці засудженого, дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 готовий до самокерованої та правослухняної поведінки, оскільки він характеризується позитивно, бажає змінити своє життя, навчався, а висновок щодо ступеня виправлення засудженого свідчить, що він довів своє виправлення.

Отож, за викладених підстав, суд подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 задовольняє.

Керуючись ст. 81 КК України, ст. 392-395, 532 КК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

подання начальника Державної установи «Білоцерківська виправна колонія (№ 35)» ОСОБА_6 , про умовно-дострокове звільнення: ОСОБА_5 , - задовольнити.

На підставі ст. 81 КК України, звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання за вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 березня 2019 року, з невідбутим строком покарання 10 (десять) місяців 25 (двадцять п`ять) днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Для особи, яка тримається під вартою, строк на апеляційне оскарження, обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8