ун. № 759/6389/24
пр. № 1-кп/759/492/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого кримінальне провадження № 0000004 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Коктебель Феодосійського району Автономної Республіки Крим, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 111 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурори ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинувачений ОСОБА_6 , захисники ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

В С Т А Н О В И В :

Громадянин України ОСОБА_6 чітко усвідомлюючи, що рф чиниться злочин агресії проти України та здійснюється тимчасова окупація частини її території за допомогою збройних формувань рф, що складаються з регулярних з`єднань і підрозділів, підпорядкованих Міністерству оборони рф, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам рф, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців, створених, підпорядкованих, керованих та фінансованих рф, а також за допомогою окупаційної адміністрації рф, яку складають її державні органи і структури, функціонально відповідальні за управління тимчасово окупованими територіями України, та підконтрольні рф самопроголошені органи, які узурпували виконання владних функцій на тимчасово окупованих територіях України, зокрема території Автономної Республіки Крим, діючи з прямим умислом, з метою зміни меж території України, у лютому 2014 року перейшов на бік ворога, вступивши до лав створених, підпорядкованих, керованого та фінансованого рф непередбаченого законами України збройного формування - так званого «Союзу козаків Феодосійського регіону» (рос. мов. «Союз козаков Феодосийского региона») у статусі «похідного отамана».

Діяльність непередбаченого законами країни збройного формування «Союз козаків Феодосійського регіону» спрямовувалась на надання безпосередньої допомоги проросійським політичним партіям, що діють на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, а також військовим іноземної держави, яка вчинила акт збройної агресії проти України у допомозі блокувати та захоплювати критичні інфраструктурні, адміністративні та військові об`єкти, здійснювати огляд, перевірку транспортних засобів та громадян на самовільно створених блокпостах, здійснювати пошук проукраїнсько налаштованого населення півострову Крим.

Підтримуючи поширювану рф пропаганду щодо так званого «возз`єднання півострову Крим з рф» ОСОБА_6 , діючи у складі НЗФ «Союз козаків Феодосійського регіону», являючись активним учасником так званої «Кримської весни» у період часу з 27.02.2014 по 12.03.2014 приймав активну участь у блокуванні роботи та захопленні пункту пропуску «Крим» ДПС України, що розташовувався у Криму на північно-східній околиці міста Керч, поблизу селища Жуківка у порту Крим, на автошляху Е97, географічні координати 45.365284, 36.626633, а також блокуванні та захопленні розташованої на його території Керченської паромної переправи, розташованої у Криму на північно-східній околиці міста Керч, поблизу селища Жуківка у порту Крим, на автошляху Е97, географічні координати 45.365284, 36.626633, з метою усунення перешкод у налагодженні логістики переправлення з території рф на територію Автономної Республіки Крим паромною переправою, особового складу збройних формувань рф, регулярних з`єднань і підрозділів, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам рф, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців.

В подальшому над пунктом пропуску «Крим» ДПС України та Керченською паромною переправою збройними формуваннями рф встановлено ефективний контроль.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, діючи у складі НЗФ «Союз козаків Феодосійського регіону», являючись активним учасником так званої «Кримської весни» ОСОБА_6 приймав активну участь у блокуванні військового аеродрому Кіровське, розташованого південніше містечка Кіровське на сході Автономної Республіки Крим за географічними координатами: 45°16?30? пн. ш. 35°18?20? сх. д., з метою усунення перешкод у налагодженні логістики переправлення особового складу збройних формувань рф, регулярних з`єднань і підрозділів, підрозділів та спеціальних формувань, підпорядкованих іншим силовим відомствам рф, їхніх радників, інструкторів та іррегулярних незаконних збройних формувань, озброєних банд та груп найманців.

В подальшому, військовий аеродром Кіровське 01.03.2014 був захоплений та взятий під ефективний контроль сил Чорноморського флоту рф.

Продовжуючи вчинення кримінального правопорушення, діючи у складі НЗФ «Союз козаків Феодосійського регіону», являючись активним учасником так званої «Кримської весни», ОСОБА_6 приймав активну участь у період часу з 27.02.2014 по 26.03.2014 у блокуванні 1-го окремого Феодосійського батальйону морської піхоти Військово-морських сил України, розташованого у м. Феодосія Автономної Республіки Крим, який надалі був взятий під ефективний контроль збройними формуваннями рф.

В подальшому, після окупації рф території Автономної Республіки Крим, ОСОБА_6 нагороджено окупаційною владою рф в Автономній Республіці Крим медаллю рос. мов. «За защиту Крыма», якою відповідно до пункту 1.2 Розділу І так званого рос. мов. «Положения о знаке отличия Главы Республыки Крым «Медаль «За защиту Крыма», введеного в дію на тимчасово окупованій території АР Крим указом так званого рос. мов. «Главы Республики Крым» від 30.03.2015 № 88-У нагороджуються рос. мов. «граждане российской федерации, иностранные граждане и лица без гражданства за мужество и высокий патриотизм в защите конституционных прав и свобод жителей Республики Крым, в том числе в период воссоединения Крыма с россией и проведения Общекрымского референдума».

Крім того, продовжуючи вчинення протиправних дій ОСОБА_6 прийняв 14.09.2014 участь у так званих виборах депутатів Феодосійської міської ради Республіки Крим першого скликання у якості кандидата від 14 округу так званої політичної партії "Местное отделение Партии СПРАВЕДЛИВАЯ РОССИЯ".

Надалі, продовжуючи вчинення протиправних дій, ОСОБА_6 прийняв 08.09.2019 участь у виборах депутатів Феодосійської міської ради Республіки Крим другого скликання у якості кандидата від 14 округу так званої політичної партії «Региональное отделение ВСЕРОССИЙСКОЙ ПОЛТИТИЧЕСКОЙ ПАРТИИ «РОДИНА» в Республике Крым».

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia).

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Отже, кримінальне провадження за відсутності обвинуваченого повинно відповідати, у тому числі таким загальним засадам судочинства, як законність, рівність перед законом і судом, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо (п.п. 2, 3, 10 ч. 1 ст. 7 КПК України).

Суть принципу законності відповідно до ч. 1 ст. 9 КПК України, крім іншого, полягає у тому, що під час кримінального провадження суд, прокурор та слідчий зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно із ч. 1 ст. 10 КПК України суть принципу рівності перед законом і судом полягає у тому, що не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбачених цим Кодексом, за будь-якими ознаками, у тому числі за політичними переконаннями.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч. 3 ст. 323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст. 2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Так, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 14.03.2024 у межах даного провадження проводилось спеціальне досудове розслідування (т. 3 а.с. 18-27). Встановлено, що повідомлення про підозру та повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_6 , а також повістки про виклик до слідчого неодноразово у встановлений законом спосіб шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора були направлені ОСОБА_6 .

Постановами старшого слідчого СУ ГУНП в АР Крим та м. Севастополі ОСОБА_13 від 20.10.2023 підозрюваного ОСОБА_6 оголошено у розшук, а також у міжнародний розшук (т. 1 а.п. 185-186; т. 2 а.п. 93-94).

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 09.11.2023 стосовно ОСОБА_6 обрано в порядку ч. 6 ст. 193 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою (т. 2 а.п. 111-114).

Обвинувачений ОСОБА_6 в судові засідання не прибув, будучи належним чином, в спосіб, передбачений вимогами КПК України шляхом публікацій в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газета «Урядовий кур`єр»), а також шляхом розміщення відповідної інформації на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора та Святошинського районного суду м. Києва, повідомленим про розгляд справи, жодних клопотань, заяв, скарг не подавав, у зв`язку з чим на підставі ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 25.06.2024 судовий розгляд даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_6 в порядку спеціального судового провадження (in absentia), з обов`язковою участю захисника. Суд вважає, що стороною обвинувачення, а також судом здійснені всі можливі, передбачені законом, заходи щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, а ОСОБА_6 мав підстави усвідомлювати, що проти нього розпочато кримінальне провадження, мав чи мав би отримати оголошену підозру, відповідні виклики до слідчого, прокурора та суду.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_12 зазначив, що судове провадження не повинно було проводитися за процедурою спеціального судового провадження, оскільки обвинувачений не знав та не міг знати про розпочате кримінальне провадження по відношенню до нього. Крім цього, стороною обвинувачення належними та допустимими доказами не доведено винуватість ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 260, ч. 1 ст. 111 КК України, оскільки жодного належного та допустимого доказу стороною обвинувачення не було надано. Просив суд визнати ОСОБА_6 невинним та виправдати його на підставі п. 3 ч.1 ст. 373 КПК України.

Суд вважає такі доводи захисника такими, що не заслуговують на увагу з огляду на ті обставини, що у даному кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування, у подальшому - спеціальне судове провадження, що передбачає можливість відповідно до ст. 323 КПК України проведення його за відсутності обвинуваченого. Крім того, під час як досудового розслідування, так і під час судового розгляду захист інтересів підозрюваного та обвинуваченого здійснювали захисники ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які були ознайомлені з матеріалами кримінального провадження в повному обсязі, а тому будь-яких порушень прав ОСОБА_6 судом не встановлено.

Дослідивши наявні у провадженні докази, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 1 ст. 111 КК України, підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам, передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, та які узгоджуються між собою, перевірених та оцінених у їх сукупності судом безпосередньо в судовому засіданні.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України. Статус ОСОБА_6 , як громадянина України, підтверджено обліковою карткою особи, наданою Державною міграційною службою України від 15.08.2023, за якою ОСОБА_6 має паспорти громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Феодосійським МВ ГУ МВС України в АР Крим, а також паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , виданого 26.02.2014 органом 0192 (т. 2 а.п. 70).

Так, відповідно до ст. 4 Конституції України в Україні існує єдине громадянство.

Нормами Закону України «Про громадянство України» визначено підстави і порядок набуття та припинення громадянства України. Зокрема ст. 2 зазначеного Закону встановлено, що законодавство України про громадянство ґрунтується на таких принципах: єдиного громадянства - громадянства держави Україна, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України. Якщо іноземець набув громадянство України, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України; неможливості позбавлення громадянина України громадянства України; визнання права громадянина України на зміну громадянства; збереження громадянства України незалежно від місця проживання.

Відповідно до ст.ст. 17-20 Закону України «Про громадянство України» передбачено, що громадянство України припиняється внаслідок виходу з громадянства України за клопотанням громадянина України та втрати громадянства України внаслідок добровільного набуття повнолітнім громадянином України громадянства іншої держави.

При цьому, вихід з громадянства України допускається, якщо особа набула громадянство іншої держави або отримала документ, виданий уповноваженими органами іншої держави, про те, що громадянин України набуде його громадянство, якщо вийде з громадянства України та не допускається, якщо особі в Україні повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Добровільним набуттям громадянства іншої держави вважаються всі випадки, коли громадянин України для набуття громадянства іншої держави повинен був звертатися із заявою чи клопотанням про таке набуття відповідно до порядку, встановленого національним законодавством держави, громадянство якої набуто. Датою припинення громадянства України у всіх випадках є дата видання відповідного Указу Президента України.

Громадянин України, який подав заяву про вихід з громадянства України або щодо якого оформляється втрата громадянства, до видання указу Президента України про припинення громадянства України, користується всіма правами і несе всі обов`язки громадянина України.

Згідно із статтею 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» примусове автоматичне набуття громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території, громадянства рф не визнається Україною і не є підставою для втрати громадянства України.

Листом від 16.01.2020 №76/5/3-51нт начальник ГУ СБУ в АР Крим ОСОБА_14 повідомив орган слідства про виявлення кримінального правопорушення, а саме - про перебування ОСОБА_6 у складі НВФ «Самооборона Криму» та активної участі останнього у силовій агресії російських військових з`єднань, направленій на захоплення Кримського півострову (т. 2 а.с. 13-19).

Крім того, листом від 16.01.2024 № 76/6/170-7 заступник начальника ГУ СБУ в АР Крим ОСОБА_15 повідомив орган слідства про вчинення у 2014 році ОСОБА_6 , як членом незаконного збройного формування т.зв. «Самооборона Криму», кримінального правопорушення, а саме - здійснював захват адміністративних будівель, затримував проукраїнськи налаштованих громадян, блокував військові частини України, а тож допомагав у проведенні незаконного референдуму із приєднання АР Крим до складу рф. Крім того, ОСОБА_6 , який входить до складу союзу козаків Феодосійського регіону, на початку березня 2014 року спільно з військовими зс рф заблокували військову частину морської піхоти України, яка знаходиться в м. Феодосія (відключення від енергоносіїв та води, не надавали змогу військовослужбовцям покинути військову частину, а також агітували військових до зради присязі народові України та переходу на бік ворога) (т. 2 а.с. 166-167).

Відповідно до протоколу огляду інтернет видань від 21.03.2024 оглянуто веб-сторінку за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме - сторінка відео хостінгу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на якому розміщено відеозапис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 », тривалістю 01 хвилину 21 секунду, розміщений 11.03.2014 на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у відеохостингу «YouTube». Так, на відеозаписі зображено колону військову техніку, яка заїжджає на територію паромної переправи, що знаходиться в м. Керч Автономної Республіки Крим, блокування якої здійснював, зокрема, ОСОБА_6 , спільно з військовослужбовцями зс рф. У складі зазначеної колони рухались бронеавтомобілі марки «Тигр», вантажні автомобілі типу «Урал» та «КамА3» тентонові, призначені для перевезення особового складу збройних сил російської федерації. Окрім цього, на кадрах чітко видно державні реєстраційні номери зазначених автомобілів на чорному фоні, які зареєстровані та належать російській федерації. Також, на відео помітно, що паромна переправа контролюється чоловіками в чорній формі в масках, яка закриває обличчя, без розпізнавальних знаків із автоматичною зброєю в руках (т. 3 а.п. 51-56).

Отже, у ході огляду мережі Інтернет підтверджено факт розміщення відеозапису під назвою «На паромную переправу заезжает российская военная техника», на якому зображено військову техніку зс рф, яка заїжджає на територію паромної переправи, яка знаходиться за адресою: Україна, Автономна Республіка Крим, м. Керч, блокування діяльності якої здійснював ОСОБА_6 спільно з військовослужбовцями збройних сил російської федерації.

Відповідно до протоколу огляду інтернет видань від 22.03.2024, оглянуто веб-сторінку за посиланням

ІНФОРМАЦІЯ_6 a саме - сторінку відео хостінгу « ІНФОРМАЦІЯ_3 », на якому розміщено відео запис під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_7 », тривалістю 01 хвилину 01 секунду, розміщений ІНФОРМАЦІЯ_8 на ютуб-каналі « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у відеохостингу «YouTube». На відеозаписі зображено гелікоптери збройних сил російської федерації, які пролітали в керченській затоці, неподалік міста Керч Автономної Республіки Крим. За класифікацією це були гелікоптери Ми-24, призначені для перевезення особового складу збройних сил російської федерації (т. 3 а.п. 81-86).

Відповідно до протоколів огляду від 16.01.2020 та 07.09.2023, за посиланнями: ІНФОРМАЦІЯ_9 у вікні пошуку « ОСОБА_6 » встановлено особову картку ( ІНФОРМАЦІЯ_10 ІНФОРМАЦІЯ_28-ІНФОРМАЦІЯ_29), яка містить інформацію - (Боевик НВФ.

В составе нвф « ІНФОРМАЦІЯ_11 » принимал участие в спецоперации по захвату АР Крым, принимал участие в т.н. Антимайдане в Киеве в 2013 г.Оказывал содействие боевикам ОСОБА_16 во время активных боевых действий на востоке Украины. Награжден медалью «За защиту Крыма» и грамотами оккупационной власти. Участие (14.09.2014) в «выборах депутатов Феодосийского городского совета первого созыва». Зарегистрированный кандидат. Источники: ІНФОРМАЦІЯ_30, ІНФОРМАЦІЯ_31. Председатель Общественной организации «Гражданский актив Коктебеля». Дата рождения: ІНФОРМАЦІЯ_32. Код ДРФО: НОМЕР_1. Страницы соцсети: ІНФОРМАЦІЯ_33,

ІНФОРМАЦІЯ_34, ІНФОРМАЦІЯ_35.Упоминается.).

За посиланням ( ІНФОРМАЦІЯ_12 ) встановлено статтю « ІНФОРМАЦІЯ_13 », де розміщена інформація: «ІНФОРМАЦІЯ_36». Дану інформацію з фотографіями ОСОБА_6 було збережено на DVD-R диск (т. 2 а.п. 27-34, 56-64).

Відповідно до протоколів огляду від 03.01.2024 та 25.01.2024, оглянуто соціальну сторінку інтернет ресурсу «Вконтакте» за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_14 , де, при введенні в пошукову строку: « ОСОБА_18 » відображається сторінка за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_15 з якої встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_37 було опубліковано фотографії з дописом - « Друзья! Сегодня - вот такие воспоминания. Есть такая уникальная фраза--"Революцию готовят гении, проводят фанатики, а результатами пользуются проходимцы". К сожалению, она не подходит к тому дурдому, который как раз в эти дни ровно 10 лет назад проходил в Киеве! Я могу с полной уверенностью об этом говорить, так как сам был участником этих событий. Нас из Феодосии на АнтиМайдан в Киев отправилось 45 человек--казаки, активисты молодёжки ПР (Партии регионов) и просто активные жители. В Киеве, в Мариинском парке стоял огромный палаточный лагерь и каждый день проходили АнтиМайдановские митинги, выступления сторонников действующего Президента, концерты. И это всё несмотря на снег и морозы. В те дни в Киев ехали поезда и автобусы с нашими сторонниками со всех городов Крыма, из Донецка, Харькова, Запорожья, Херсона, Николаева и Одессы--тысячи и тысячи. Но пока протесты были мирными. Нам даже со стороны Майдана раздавали листовки на русском языке. А в ней - сплошное враньё, так как на Майдане уже стояли ярые бандеровцы, которые жгли костры , терроризировали весь центр Киева и проводили факельные шествия. Все эти поездки продолжались до тех пор, пока наших Крымчан , которые возвращались из Киева на автобусах, не пожгли и не поубивали. Это событие, известное ныне как Корсунь-Шевченковский погром до сих пор не расследовано и точно неизвестно, сколько человек пропало без вести и погибло. Как-то так. Сохранились пару фото і листовка».

Крім того, на публікації від ІНФОРМАЦІЯ_38 опубліковано допис - «Друзья! Спешу поделиться новостью! Мы собирались не долго - получили команду от Атамана и вперёд! Скинулись- кто сколько может! Получилось 200 тысяч. Закупили 200 коробок печенья, сладких сухарей и других сладостей! 30 августа казаки Союза казаков Феодосийского региона, во главе с ОСОБА_29, передали всё это для отправки нашим бойцам на передовую, военным и казакам. Пункт приёма находится на ул.Назукина, 1 в Феодосии. Отправка груза продуктов и подарков будет 2-го сентября, ещё можете успеть! Кто хочет помочь приносите! Фото ОСОБА_21 ! На фото казаки и ОСОБА_30 и кадет СКФР ОСОБА_23 », також на публікаціях від ІНФОРМАЦІЯ_39, ІНФОРМАЦІЯ_40, зображений ОСОБА_6 у форменому одязі.

Крім того, на публікації від ІНФОРМАЦІЯ_39 міститься відеозапис під назвою: «ОСОБА_31: "Я обращаюсь к тебе, уклонист. Ты можешь придумывать разные оправдания. Ты можешь сказать, что ты не поддерживаешь нынешнюю политику. Ты можешь придумать сказку, что тебе чужда идея войны и концепция оружия или что ты просто не приемлешь насилие. Но знай, ты всего лишь трус, предатель и человек второго сорта. Когда ты нуждаешься в государстве, ты гражданин с большой буквы, требующий соблюдения твоих прав, и любишь тыкать пальцем во вторую главу Конституции России. Когда ты хочешь расширить свою зону комфорта, ты до мозга костей патриот. Но когда государству нужна твоя поддержка и тебе протягивают повестку, кто ты? Нет, ты не благодарный государству и верный народу защитник. Ты обычный трус, раб своей заячьей души, бросаешь родственников, друзей, знакомых, дом, город... И никакие оправдания не смоют этот твой позор, уклонист. Ты даже трусость свою боишься признать». А я иду! Не смотря на некоторые патологии …..».

У ході огляду розміщеного відеоматеріалу встановлено наступний зміст публікації:

«Корреспондент: вы, конечно же, смотрели со всей страной обращение Президента, какие у Вас мысли были?

ОСОБА_32: да, смотрел. Поддерживаю. И сам бы туда поехал, потому что я участник «Крымской весны». Наши казаки и я участвовали во всех событиях «Крымской весны» в марте 2014 года. И блокировали паромную переправу, Кировский военный аэродром, в Феодосии базу морской пехоты украинской. Я поеду, если призовут. Я готов за родину, здоровье позволяет.

Корреспондент: рассказывали Вы и НАТО отсюда выгоняли из Феодосии?!

ОСОБА_32: ну, это было в 2006 году. Да, блокировали в Феодосии порт, что бы военные НАТО не вышли оттуда, не вывезли груз. И если бы организовали базу, то в 2014-том никакого референдума не было и Крым не был бы российским, стояли бы американцы и все войска НАТО». Дану інформацію збережено на DVD-R диск (т. 2 а.п. 131-142, 218-224).

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-24/540-ФП від 29.01.2024 встановлено, що у відеофайлі «bandicam 2024-01-03 11-44-27-227.mр4», файлі документа «ПРОТОКОЛ_ОГЛЯДУ_03.01.2024.docx» «Hyt7Lj8_JjY.jpg», та графічних файлах «ОСОБА_33-16.jpg», «ОСОБА_33-2.2.jpg», «ОСОБА_33-5.jpg», «mj7aFPe YtRQ.jpg», «u4njy XglaXU.jpg», «x0uUzTT9B-E.jpg», «Ze9- Vd1DiFU.jpg», «zQogJnam54o.jpg», «скрин1.jрg» та «скрин2.jрg» (додатки до протоколу огляду від 07.09.2023 та від 03.01.2024) та у зображенні особової картки Державної міграційної служби України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у файлі графічного документа «ОСОБА_32.pdf» зображена одна й та сама особа (т. 2 а.п. 150-161).

Відповідно до протоколу огляду від 26.03.2024 оглянуто соціальну сторінку інтернет ресурсу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_16 » за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_17 , де, при введенні в пошукову стрічку: « ОСОБА_6 » відображається інформація про організацію «Феодосийская местная общественная организация «Гражданский актив», а саме - щодо адреси місця знаходження зазначеної організації: АДРЕСА_1 , голова правління ОСОБА_6 з ІНФОРМАЦІЯ_18 (т. 3 а.п. 158-164).

Відповідно до протоколу огляду від 22.03.2024, оглянуто соціальну сторінку Інтернет ресурсу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_19 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_20 , де при переході шляхом інтерактивного вікна « ІНФОРМАЦІЯ_21 », після чого відображається сторінка за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_22 де показана «Краткая хроника событий «Крымской весны» 2014 года», де також відображається інформація, що ОСОБА_6 почав балотуватись в депутати від партії «справедливая россия», починаючи з 14.09.2014. Також відображена інформація про блокування морської охорони та накопичення бронетехніки на паромній переправі «Крим-Кавказ». Крім того, відображається інформація про блокування військових частин ЗСУ у Сімферополі, Керчі, Феодосії, Перевальному, Севастополі, Євпаторії і Новоозерному (т. 3 а.п. 87-157).

Відповідно до протоколу огляду від 22.03.2024 оглянуто соціальну сторінку Інтернет ресурсу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_23 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_24 , після введення в пошукову стрічку: « ОСОБА_6 », відображається сторінка за посиланням, ІНФОРМАЦІЯ_41, після чого відображаються персональні дані кандидата в депутати на місцевих виборах від партії «справедливая россия», починаючи з 14.09.2014 (т. 3 а.п. 72-79).

Відповідно до протоколу огляду від 21.03.2024 оглянуто соціальну сторінку Інтернет ресурсу під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_25 » за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_26 , де в пошуковій стрічці після введення «Медаль за защиту Крыма» відображається указ т.зв. голови Республіки Крим від 30.03.2015 № 88-У «Про відзнаку «За захист Криму». У положенні до зазначеного указу «про відзнаку «за захист Криму» пункт ІІ «Основание и порядок награждения» містить 7 підпунктів, у яких розписується за вчинення яких саме дій вручається зазначена відзнака (т. 3 а.п. 57-71).

Отже, огляд даних сторінок підтверджує факт посягання на територіальну цілісність і недоторканість України та незаконну анексію кримського півострова з боку військовослужбовців рф та козаків т.зв. «самооборони Криму», зокрема зайняття громадянином України ОСОБА_6 активної громадської проросійської позиції на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим з метою посягання на територіальну цілісність і недоторканність України та пособництва державі-агресору. Про вказане свідчить також отримання ним відзнаки «За захист Криму».

Всі перелічені письмові докази суд оцінює за правилами документа згідно ст.99 КПК України, а відомості, що вони містять, визнає належними та допустимими.

Враховуючи узгодженість між собою вказаних доказів за змістом, їх єдність та взаємозв`язок за часом та характером подій, суд визнає наведені та проаналізовані вище документовані дані про діяльність ОСОБА_6 , як громадянина України, достовірними доказами обвинувачення, а тому кладе в основу свого вироку.

Більш того, всі вказані дані узгоджуються між собою та відомостями, які суд вважає загальновідомими.

Суд визнає недопустимим доказом протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 16.01.2020, відповідно до якого свідок ОСОБА_24 впізнав на фотознімку № 3 чоловіка, якого знає як ОСОБА_6 як особу, яка на початку лютого 2014 року, будучи у камуфляжній формі, здійснював перевірку та пропуск місцевих мешканців через річку Вайбуга біля м. Феодосія на незаконно утвореному блокпості, оскільки відповідно до довідки до вказаного протоколу, складеної ст. о/у відділу ГВ ЗНД ГУ СБ України в АРК ОСОБА_25 , на фотознімку № 3 зображений громадянин України ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_27 (т. 2 а.п. 24-26).

Інший досліджений в судовому засіданні письмовий доказ, а саме - висновок експерта № СЕ-19/111-24/6168-ЛД від 12.02.2024, згідно якого встановлено, що у виступі ОСОБА_6 не містяться висловлювання, виражені у формі закликів до певних дій, зокрема щодо підтримки рішень держави-агресора, збройних формувань та/або окупаційної адміністрації держави-агресора, до співпраці з державою-агресором, збройними формуваннями та/або окупаційною адміністрацією держави-агресора. В наданому на дослідження відео не міститься слів, які б мали відношення до комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів, відповідно надане на дослідження відео не містить лінгвістичних ознак пропаганди комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів. Запитання в частині чи містить надане на дослідження відео пропаганду символіки комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарного режимів не вирішувалось, оскільки дослідження символів та зображень як елементів пропагандистської комунікації виходить за межі компетенції експерта з лінгвістичного дослідження писемного мовлення (т. 2 а.п. 229-237), а також протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.01.2024, відповідно до якого свідок ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_6 як особу, з якою особисто знайомий та раніше бачив його та зустрічав у м.Феодосія (т. 2 а.п. 143-145), як не доводить, так і не спростовує вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суд його не бере до уваги.

Отже, аналізуючи всі зібрані по справі докази у їхній сукупності, взаємозв`язку та співставленні, й оціненими з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , який взяв участь у діяльності не передбаченого законом збройного формування, суд в межах висунутого обвинувачення, керуючись правилами ст. 337 КПК України, кваліфікує за ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ).

В обвинувальному акті не має посилання на редакцію закону, за якою належить кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 260 КК України. Остання редакція цієї статті викладена Законом № 1689-VІІ від 07 жовтня 2014 року, яким посилено відповідальність шляхом запровадження додаткового покарання.

У зв`язку з викладеним, задля точного застосування закону про кримінальну відповідальність та унеможливлення із дотриманням приписів ч. 2 ст. 5 КК України погіршення становища обвинуваченого шляхом застосування закону у новій редакції, суд в порядку ч. 3 ст. 337 КПК України знаходить підстави для зміни правової кваліфікації даного злочину шляхом вказівки на редакцію Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ, оскільки Законом № 1689-VІІ від 07 жовтня 2014 року посилено відповідальність за ці дії.

Дії обвинуваченого громадянина України ОСОБА_6 , який за попередньою змовою групою осіб вчинив дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, суд в межах висунутого обвинувачення, керуючись правилами ст. 337 КПК України, кваліфікує за ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ).

Дії обвинуваченого громадянина України ОСОБА_6 , який вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, а саме: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту; надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, суд в межах висунутого обвинувачення, керуючись правилами ст. 337 КПК України, кваліфікує за ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ).

В обвинувальному акті є посилання на редакцію закону, за якою належить кваліфікувати дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 110 та ч. 1 ст. 111 КК України - в редакції Закону від 02 лютого 2014 року. Однак, 02 лютого 2014 року зміни до вказаного закону в цій частині не вносилися. У зв`язку з чим задля точного застосування закону про кримінальну відповідальність та унеможливлення із дотриманням приписів ч. 2 ст. 5 КК України погіршення становища обвинуваченого, суд уточнив редакцію вказаних статей Особливої частини КК України - в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ, оскільки подальшими редакціями цих статей, починаючи Законом № 1183-VІІ від 08 квітня 2014 року тільки посилювалася відповідальність за дії, передбачені ч. 2 ст. 110 та ч. 1 ст. 111 КК України. Таке уточнення жодним чином не змінює обсягу висунутого обвинувачення та правову кваліфікацію вказаних злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд, згідно з вимогами ст. 65 КК України, враховує суспільну небезпеку даних кримінальних правопорушень, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які згідно із ст. 12 КК України є особливо тяжким, тяжким та не тяжким злочинами, наслідки вчиненого, ставлення обвинуваченого до вчиненого, а також дані про особу обвинуваченого, який одружений, раніше не судимий.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання ОСОБА_6 , судом не встановлено.

На підставі наведеного та зважаючи на вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень у сфері злочинів проти основ національної безпеки України та громадської безпеки, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_28 покарання у виді позбавленні волі в межах санкцій ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року №2341-ІІІ) та ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року №2341-ІІІ) за сукупністю кримінальних правопорушень - із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

При цьому, суд переконаний, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, дана міра покарання є достатньою та необхідною для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Прокурор просив суд призначити конкретне покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 110 КК України, а потім звільнити від нього у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 5 ст. 74 КК України.

Дійсно, як встановлено матеріалами провадження, подія злочину, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ), мала місце 2014 року, а тому, враховуючи правила ч. 2 ст. 49 КК України, а також факт оголошення ОСОБА_6 у розшук тільки у 2020 році, у даному провадженні з дня вчинення вказаного злочину минуло більше п`яти років строку давності. Відтак, за відсутності клопотання про закриття даного провадження у зв`язку із закінченням строків давності наявні правові підстави, передбачені ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, для звільнення ОСОБА_6 від покарання за вироком суду у зв`язку із закінченням строків давності.

Разом з тим, оскільки ч. 5 ст. 74 КК не містить вказівки на обов`язкове призначення покарання, від якого особу має бути звільнено, тому непризначення особі покарання, від відбування якого її звільнено у зв`язку із закінченням строків давності, є правильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Таку правову позицію висловив і Верховний Суд (постанова від 02.06.2022 у справі № 363/3952/16-к).

Долю процесуальних витрат необхідно вирішити у відповідності до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 323, ст. ст. 368, 373-376, ч.15 ст.615 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 110 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ), за якою звільнити його від покарання на підставі ч. 5 ст. 74, п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України - у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ) та ч. 2 ст. 260 КК України (в редакції Закону від 05 квітня 2001 року № 2341-ІІІ) та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 111 КК - у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років;

- за ч. 2 ст. 260 КК - у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_6 обраховувати з моменту фактичного звернення вироку до виконання.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави - 22339 (двадцять дві тисячі триста тридцять дев`ять) грн. 76 коп. витрат за проведення експертиз.

Речові докази - оптичні диски, фото та відео матеріали - зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Інформацію про вирок опублікувати в газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб-сайті судової влади України відповідно до вимог ст. 323 КПК України.

Суддя ОСОБА_1