Справа № 447/2716/21
пр.№ 1-кп/464/178/25
У Х В А Л А

27 жовтня 2025 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні злочинів передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України.

27.10.2025 прокурор подав клопотання в якому просить накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_3 а саме 1/5 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши її відчуження та розпорядження, з метою забезпечення конфіскації майна. В обґрунтування клопотання покликається на те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, зокрема передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі із конфіскацією майна. Згідно із інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, обвинуваченому належить на праві власності 1/5 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Не накладення арешту на вказане майно, може мати наслідки зникнення, втрати, пошкодження, відчуження вказаного майна. Просить клопотання задоволити.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання.

Обвинувачений та його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його відчуження, пошкодження, псування, знищення.

З клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач. Під час розгляду питання про застосування арешту майна сторони повинні надати слідчому судді, суду докази обставин, на які вони посилаються ( ч.5 ст.132 КПК України). Цивільний позивач має вказати докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди (ч.3 ст.171 КПК України).

Так, ОСОБА_3 обвинувачується зокрема у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, за які Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі з конфіскацією майна.

Згідно ч.5 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

При вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати, зокрема: правову підставу для арешту майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб та як зазначено в статті 171 КПК України вказати - перелік майна, на яке накладено арешт; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.10.2025, 1/5 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 401614, на праві власності належить ОСОБА_3 .

Відтак, враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, санкція яких передбачає як вид покарання конфіскацію майна, а тому для можливості забезпечення конфіскації майна як виду покарання, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також те, що прокурором доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на зазначене майно, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту майна, та вважає за необхідне задовольнити клопотання в повному обсязі.

Крім того, з урахуванням характеру кримінальних правопорушень, у яких обвинувачується ОСОБА_3 , такий захід забезпечення кримінального провадження є пропорційним втручанню у володіння майном. Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у суду не виникає. Судом не встановлено доказів завдання негативних наслідків внаслідок застосування арешту майна.

Також слід зазначити, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав. Хоча власник обмежується у реалізації правомочностей щодо таких прав, такий захід є тимчасовим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170, 171, 333 КПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

клопотання прокурора про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження майном, а саме на 1/5 квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий ОСОБА_1