ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/2375/25 Справа № 202/7606/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

представника третьої особи, щодо майна якої

вирішується питання про арешт, - адвоката ОСОБА_6 (приймає участь в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 - захисника ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 10 грудня 2025 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000491,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 10 грудня 2025 року було задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на мобільний телефон Iphone 13 Pro, imei1: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 .

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що вилучений мобільний телефон Iphone 13 Pro, imei1: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та має доказове значення у цьому кримінальному провадженні.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 - захисник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, представник третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, ОСОБА_7 - захисник ОСОБА_6 вказує, що :

- в ухвалі слідчого судді не зазначено, якого права позбавлений ОСОБА_7 , щодо вилученого майна;

- не встановлено, у користуванні кого був мобільний телефон Iphone 13 Pro ;

-вилучений мобільний телефон Iphone 13 Pro не відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, прокурор до суду апеляційної інстанції не з`явилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 - захисника ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним з видів заходів забезпечення кримінального провадження, а отже за правилами ст. 132 КПК України його застосування не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1)існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для вжиття заходів забезпечення кримінального провадження;

2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, про який йдеться у клопотанні слідчого або прокурора;

3)може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається з клопотанням.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Так, з наданих до клопотання слідчого матеріалів вбачається, що слідчим ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000491 від 01.08.2023 року за ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 364, ч. 4 ст.358 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 25 листопада 2025 року надано дозвіл на обшук в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_8 , ОСОБА_7 з метою відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та можуть бути доказами у суді, зокрема:

- технічних паспортів, актів знищення, актів обстеження об`єктів нерухомого майна, іншої документації, пов`язаної з передачею у приватну власність земельної ділянки та присвоєнням адреси земельних ділянок та присвоєнням адрес наступним земельним ділянкам: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:001:0818); АДРЕСА_2 (кадастровий номер :02:001:0820);

- чорнові записи, документи, що містять зразки почерку ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також інших осіб, які виготовляли технічну документацію;

-інші речі та документи, що становлять суттєве значення для розслідування кримінального провадження та встановлення істини у справі ( а.п.18-19).

Відповідно до протоколу обшуку від 27.11.2025 року за адресою АДРЕСА_1 , в ході проведення обшуку було вилучено, зокрема мобільний телефон Iphone 13 Pro, imei1: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 .

Постановою від 27.11.2025 року мобільний телефон Iphone 13 Pro, imei1: НОМЕР_1 , з сім-карткою НОМЕР_2 , який був вилучений під час обшуку, визнано речовим доказом ( а.п.36), оскільки встановлюються наявні листування по кримінальному провадженню. Посилання захисника на те, що телефон не було оглянуто, не є підставою для скасування ухвали, оскільки досудове розслідування триває.

Прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на вилучений під час обшуку мобільний телефон з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слідчим суддею накладено арешт на майно з метою збереження речових доказів, з чим погоджується колегія суддів.

Відповідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням наведеного, щодо майна, на яке рішенням слідчого судді було накладено арешт, є підстави обґрунтовано вважати, що воно відповідає вимогам ст. 98 КПК України щодо речового доказу, так як вилучений під час обшуку мобільний телефон може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому арешт на це майно був накладений з дотриманням вимог закону.

Отже, арешт на зазначене майно був накладений з дотриманням вимог закону, а тому доводи апеляційної скарги з цих підстав є необґрунтованими.

Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді, що прокурором доведено необхідність арешту зазначеного в клопотанні майна, тому на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що не встановлено у користуванні кого був мобільний телефон Iphone 13 Pro, - не є слушними, оскільки мобільний телефон вилучений за місцем проживання ОСОБА_7 ,що свідчить про перебування його у фактичному користуванні та володінні.

Твердження в апеляційній скарзі про те, що в ухвалі слідчого судді не зазначено якого права позбавлений ОСОБА_7 , щодо вилученого майна, не є підставою для скасування ухвали, оскільки питання, що виникають у порядку виконання судових рішень, можуть бути вирішенні відповідно до розділу VIII КПК України.

З огляду на вищенаведене, підстав для задоволення апеляційної скарги на цьому етапі досудового розслідування не вбачається. У випадку, якщо у подальшому наявність зв`язку між арештованим майном та розслідуваним кримінальним правопорушенням у межах досудового розслідування буде спростована, або стороною обвинувачення у строки, розумні у сенсі ст. 28 КПК України, не будуть вжиті належні заходи для перевірки відповідних обставин, апелянт не позбавлений права ініціювати в порядку ст. 174 КПК України питання про скасування накладеного арешту.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 310, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника третьої особи, щодо майна якої вирішується питання про арешт, - ОСОБА_7 - захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 10 грудня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпра від 10 грудня 2025 року про арешт майна у кримінальному проваджені № 0000491- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4