Справа № 359/6992/25
Провадження № 1-кп/359/639/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні з технічною та відео фіксацією в залі суду кримінальне провадження № 0000021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2025, що надійшло до суду з обвинувальним актом, по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шепетівка Хмельницької області, громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 приблизно з січня 2025 року, точний час та місце судом не встановлено, маючи на меті отримати прибуток від протиправної діяльності із продажу паливо-мастильних матеріалів, отримав доступ до резервуарів складу паливо-мастильних матеріалів та обладнання автозаправних станцій (далі - АЗС), розташованої за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Калмикова Михайла, буд. 12, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:006:00051 без отримання відповідних дозволів та ліцензій на зайняття такою діяльністю.

Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» з 01.07.2019 запроваджено ліцензування діяльності усіх суб`єктів господарювання, які здійснюють виробництво, зберігання, оптову та роздрібну торгівлю пальним. Статтею 15 вищевказаного Закону № 2628-VIII визначено, що суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання.

Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України. Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.

Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.

Роздрібна торгівля пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 (із змінами від 4 грудня 2019) роздрібна торгівля нафтопродуктами здійснюється за наявності у суб`єкта господарювання відповідних документів дозвільного характеру та ліцензії на право роздрібної торгівлі пальним.

Пунктом 10.2.4 «Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України» забороняється приймати нафтопродукти у разі: неналежного оформлення або відсутності ТТН; невідповідності якості нафтопродукту вимогам нормативного документа; відсутності паспорта якості на нафтопродукт або неналежного його оформлення (відсутність номера, марки та виду, заповнення не за всіма показниками якості); відсутності копії сертифіката відповідності.

У відповідності до п. 2 п. 11 Технічного регламенту щодо вимог до автомобільних бензинів, дизельного, суднових та котельних палив, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2013 №927, яким передбачено, що вимоги Технічного регламенту не поширюються на автомобільні бензини з об`ємною часткою біоетанолу більш як 10 відсотків, а суб`єктами господарювання, які надають на ринку палива, на які не поширюється дія цього Технічного регламенту, забезпечується ведення кількісного обліку руху таких палив і такі палива не дозволяється реалізовувати через роздрібну мережу автозаправних станцій. Якість палив повинна відповідати вимогам цього Технічного регламенту.

Частиною 2 ст. 50 Цивільного кодексу України передбачено, що фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 215 Податкового кодексу України, до підакцизних товарів належить пальне, у тому числі товари (продукція), що використовуються як пальне для заправлення транспортних засобів, обладнання або пристроїв з двигунами внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення, з двигунами внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням, з двигунами внутрішнього згоряння з кривошипно-шатунним механізмом.

В порушення вказаного законодавства, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що для ведення господарської діяльності пов`язаної з придбанням, зберіганням та реалізацією підакцизних товарів - пального, необхідна державна реєстрація як суб`єкта господарської діяльності, наявність відповідних дозволів, ліцензій на таку діяльність, діючи умисно, з корисливим мотивом, посягаючи на встановлені чинним законодавством України суспільні відносини у сфері господарської діяльності, не зареєструвавшись як суб`єкт господарської діяльності та не маючи спеціального дозволу на право здійснення торгівлі підакцизними товарами - пальним, протягом 2025 року, точний час судом не встановлений, здійснив незаконне придбання з метою подальшого збуту незаконно виготовлених підакцизних товарів - пального, шляхом його придбання у невстановлених осіб та при невстановлених обставинах помістив його на зберігання до раніше підготовлених резервуарів, підключених до АЗС, призначених для прийому, зберігання та відпуску паливо-мастильних матеріалів, розташованих за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Калмикова Михайла, буд. 12, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:006:00051.

У подальшому ОСОБА_4 , у період з січня 2025 року по 20 березня 2025 року (дата припинення незаконної діяльності детективами ТУ БЕБ у Київській області) здійснив незаконне зберігання з метою збуту, а також збут незаконно виготовлених підакцизних товарів - пального, на підконтрольній йому АЗС за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Калмикова Михайла, буд. 12, яка розташована на земельній ділянці з кадастровим номером :04:006:00051, як за готівкові кошти так і за кошти перерахування яких здійснювалось за банківськими реквізитами на картковий рахунок AT «Універсал банк» № НОМЕР_1 , без використання програмного касового апарату (РРО).

Вилучене 20.03.2025 детективами ТУ БЕБ у Київській області пальне за адресою: Київська область, м. Бориспіль, вул. Калмикова Михайла, буд. 12, на земельній ділянці з кадастровим номером :04:006:00051, а саме бензин А-95 у кількості 3 380 літрів - не відповідає ДСТУ 7687:2015 «Бензини автомобільні Євро. Технічні умови». Дизельне паливо у кількості 2 270 літрів - не відповідає ДСТУ 7688:2015 «Паливо дизельне Євро. Технічні умови щодо дизельного палива ЄВРО 5.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні з метою збуту, незаконному зберіганні з цією метою та збуті незаконно виготовленого пального, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Під час досудового розслідування даного кримінального провадження 06.06.2025, прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , уклали угоду про визнання винуватості, за якою ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

Під час досудового розслідування ОСОБА_4 визнав винуватість у вчиненні кримінального правопорушення та зобов`язався сприяти з`ясуванню всіх обставин кримінального провадження та під час підготовчого судового засідання повторно беззаперечно визнати винуватість у вчиненні кримінального правопорушення.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 узгодили покарання за вчинене кримінальне правопорушення у виді штрафу в розмірі шість тисяч шістсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 113050 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Обвинувачений розуміє, що внаслідок укладення та затвердження угоди про визнання винуватості він обмежений у праві оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст. 394, 424 КПК України та не має прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України.

ОСОБА_4 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право протягом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутись до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачений розуміє, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив, що він визнає винуватість у вчиненні кримінального правопорушення. Він добровільно уклав угоду про визнання винуватості. Насильство, примус або погрози до нього не застосовувались.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні дану угоду про визнання винуватості підтримав. Також зазначив, що зміст угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, та вважав за можливе її затвердити.

У підготовчому судовому засідання захисник підтвердив, що він був присутнім на досудовому слідстві під час укладення угоди про визнання винуватості від 06.06.2025, між прокурором та ОСОБА_4 . Підтвердив, що укладення угоди було добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Вважає, за доцільне затвердити дану угоду про визнання винуватості.

Суд в даному випадку не перевіряє фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, так як і не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання винуватості.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно із п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено угоду між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Обвинувачений виконав взяті на себе обов`язки.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані правильно. Вид та розмір покарання відповідає межам санкції, передбаченої ч. 1 ст. 204 КК України. Це кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних правопорушень нетяжких злочинів, його вчиненням заподіяна шкода тільки державним та суспільним інтересам. Тому відносно нього допустиме укладення угоди про визнання винуватості. Її зміст відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

З огляду на ці обставини суд вважає допустимим затвердити угоду про визнання винуватості та призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в розмірі шість тисяч шістсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 113050 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.03.2025, скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України із обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути процесуальні витрати, які пов`язані з проведенням у кримінальному провадженні експертизи в сумі 13570 грн. 56 коп.

Цивільний позов по справі відсутній.

Керуючись п. 4 ч. 9 ст. 100, ч. 1 ст. 369, ст. 370, ч. 1, ч. 2, ч. 4 ст. 374, ст. 375, п. 2 ч. 1 ст. 468, ст.ст. 472-474 КПК України, ч. 1 ст. 204 КК України, суд

у х в а л и в:

Угоду про визнання винуватості укладену 06.06.2025 між прокурором Київської обласної прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 , у присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні № 0000021, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, затвердити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі шість тисяч шістсот п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 113050 гривень, з конфіскацією та знищенням незаконно виготовлених підакцизних товарів.

Визначений розмір штрафу підлягає сплаті протягом одного місяця з дня набрання вироком суду законної сили.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави України - 13570 грн. 56 коп. процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Заходи забезпечення у кримінальному провадженні у вигляді арешту накладеного ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 31.03.2025, скасувати.

Речові докази: 2 пластикові каністри червоного кольору ємністю 5 л., в середині яких знаходиться рідина зі специфічним запахом бензину, дизельне паливо у кількості 2270 літрів, бензин А-95 у кількості 3380 літрів, зразки дизельного палива для дослідження у кількості 3 л. які поміщено у скляні пляшки та опломбовані пломбами з номерами № 05211926, № 052119271, № 05211884, зразки бензину А-95 для дослідження у кількості 3 л. які поміщено у скляні пляшки та опломбовані пломбами з номерами № 05211882, № 05211883, № 05211881, знищити. Підземний резервуар з дизельним паливом, підземний резервуар з бензином А-95, газова бочка для скрапленого газу, скраплений газ у кількості 4500 л., паливо-роздавальні колонки у кількості 2 штуки, залишити у володінні власника.

Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1