Справа №127/1324/26
Провадження №1-кс/127/625/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2026 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницького області в складі

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді застави, щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивовано тим, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000678 від 22.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Зі змісту клопотання слідує, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» торговельна марка позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Пунктом 4 ст. 16 цього ж Закону визначено, що використанням торговельної марки визнається нанесення її на будь-який товар, для якого торговельну марку зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов`язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням торговельної марки з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення).

Торговельна марка визнається використаною, якщо її застосовано у формі зареєстрованої торговельної марки, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованої торговельної марки лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмітності торговельної марки.

Згідно із п. 27 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» фальсифікована продукція продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи.

Частиною 4 ст. 6 цього Закону заборонено введення в обіг фальсифікованої продукції.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про поштовий зв?язок» призначений оператор поштового зв?язку має виключне право на видання, введення в обіг та організацію розповсюдження поштових марок, маркових конвертів і поштових карток, а також виведення їх з обігу.

Згідно наказу Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України №430 від 22.05.2023, ст. 8 Закону України «Про поштовий зв?язок», та положення про Міністерство розвитку громад, територій та інфраструктури України затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №460 від 30.06.2015 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №1400 від 17.12.2022) на період дії воєнного стану та протягом двох років з дня його припинення або скасування, АТ «Укрпошта» визначено призначеним оператором послуг поштового зв`язку.

З метою виготовлення поштових марок АТ «Укрпошта» частково передано (на договірних засадах) певний обсяг авторських прав ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів».

Друк замовлень здійснюється згідно специфікації та схем захисту Управління державної політики у сфері пробірного контролю, документів суворої звітності Міністерства фінансів України офсетним способом із застосуванням тріадних та захисної офсетних друкарських фарб.

Відповідно до свідоцтва № 251886 від 26.12.2018 власником торговельної марки «Укрпошта головна пошта країни», являється Публічне акціонерне товариство «Укрпошта», зареєстроване у м. Київ, вул. Хрещатик, 22, а в подальшому згідно свідоцтва №354196 від 30.10.2024 власником торговельної марки «Укрпошта головна пошта країни», являється акціонерне товариство «Укрпошта», зареєстроване у м. Київ, вул. Хрещатик, 22.

Згідно листа за підписом генерального директора АТ «Укрпошта» №1.35.005.002.-23467-25 від 13.06.2025, АТ «Укрпошта» не передавались третім особам права на друк поштових марок, окрім як ДП «Поліграфічний комбінат «Україна» по виготовленню цінних паперів» та не передавались права на використання торговельної марки «Укрпошта Головна пошта країни».

У порушення зазначених норм у ОСОБА_4 у травні 2023 року, з корисливих мотивів, виник умисел направлений на виготовлення та подальший продаж на постійній основі продукції (товарів) під виглядом поштових марок АТ «Укрпошта», без дозволу власника торговельної марки та фірмового найменування.

В подальшому ОСОБА_4 використовуючи виробниче приміщення загальною площею 432 м?, в будівлі за адресою: м. Вінниця, вул. 600 річчя, 17 та користуючись ним на умовах договору оренди укладеного із ОСОБА_9 від 01.06.2023, розмістив у приміщенні обладнання та придбав матеріал для виготовлення, друку та перфорації поштових марок з метою подальшого нанесення зображення торговельної марки та фірмового найменування без дозволу власника, тобто для виготовлення фальсифікованої продукції.

Так, після проведення усіх підготовчих дій, не маючи дозволу (договору поставки) на виготовлення поштових марок АТ «Укрпошта», за допомогою найманих працівників, які володіють спеціальними навичками та знаннями по роботі із поліграфічним обладнанням, а саме пристроєм для виведення пластин для друку марки «HEIDELBERGD-24107 Kiel» серійний номер 034090133 та друкарською машиною (станком) марки «Performa74» №750208, ОСОБА_4 протягом липня-грудня 2023 року виготовив 1970 маркових аркушів з поштовими марками, із назвою «Русский военний корабль....» номіналом «F» та «W» в кількості 11 820 шт. та 4 104 маркових аркуші з поштовими марками, із назвою «Писанка» номіналом «U» в кількості 1 625 184 шт., вилучених в ході проведення обшуків 22.12.2023.

Відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/102-25/15027 від 14.11.2025 позначення «УКРПОШТА головна пошта країни», які наявні на маркових аркушах з поштовими марками, із назвою «Русский военний корабль....» номіналом «F» та «W» в кількості 11 820 шт. (на 1970 арк.), які вилучені 22.12.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 є схожими настільки що можна сплутати з знаком для товарів та послуг за свідоцтвом України №354196 від 30.10.2024 для частини товарів 16 класу МКТІ «Поштові марки».

Розмір матеріальної шкоди (збитків) завдано компанії АТ «Укрпошта», власнику торговельної марки за свідоцтвом на знак для товарів та послуг №354196 від 30.10.2024 в результаті їх неправомірного використання на товарі, а саме на маркових аркушах з поштовими марками із назвою «Русский военний корабль....» номіналом «F» та «W» в кількості 11 820 шт. (на 1970 арк.), які виявлені та вилучені 22.12.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 у гр. ОСОБА_4 складає - 331 971,00 (триста тридцять одна тисяча дев`ятсот сімдесят одна гривню) без ПДВ.

Позначення «УКРПОШТА головна пошта країни», які наявні на маркових аркушах з поштовими марками, із назвою «Писанка» номіналом «U» в кількості 1 625 184 шт. (на 4 104 арк.), які вилучені 22.12.2023 під час проведення обшук за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні типографії орендованому ОСОБА_4 є схожими настільки, що їх можна сплутати з знаком для товарів та послуг за свідоцтвом України №354196 від 30.10.2024 для частини товарів 16 класу МКТІ «Поштові марки».

Розмір матеріальної шкоди (збитків) завдано компанії АТ «Укрпошта», власнику торговельної марки за свідоцтвом на знак для товарів та послуг №354196 від 30.10.2024, в результаті їх неправомірного використання на товарі, а саме маркових аркушів з поштовими марками із назвою «Писанка» номіналом «U» в кількості 1 625 184 шт. (на 4 104 арк.), які виявлені та вилучені 22.12.2023 під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 в приміщенні типографії орендованому ОСОБА_4 складає - 4 875 552,00 (чотири мільйони вісімсот сімдесят п`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дві гривні) без ПДВ.

Незаконним використанням знаків для товарів і послуг АТ «Укрпошта» ОСОБА_4 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 5 207 523,00 грн., що у 3880 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян станом на момент вчинення злочину та відповідно до примітки до ст. 229 Кримінального кодексу України являється особливо великим розміром.

13 січня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, тобто у незаконному використанні знака для товарів і послуг, фірмового найменування, що завдало матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Слідчий в клопотанні зазначає, що обґрунтованість підозри ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, зокрема:

- показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ;

- протоколами обшуку від 22.12.2023 за місцем проживання ОСОБА_4 та в приміщенні типографії за адресою: АДРЕСА_2 ;

- висновком експерта №КСЕ-19/102-25/15027 від 14.11.2025 за результатами проведення судової експертизи у сфері інтелектуальної власності;

- повідомленням про підозру ОСОБА_4 від 13.01.2026;

- іншими матеріалами кримінального провадження.

Крім того слідчий зазначає, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді штрафу від десяти тисяч до п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого, що зумовлює необхідність обрання останньому міри запобіжного заходу. При цьому існують ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, що полягає у тому, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування, суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому ж кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про наявність підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді застави необхідно враховувати у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, яке загрожує підозрюваному за інкримінований злочин, а також наявність ризиків визначених:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Ризик можливого переховування від органу досудового розслідування та суду, є те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, який згідно ст. 12 КК України відносять до категорії тяжкого та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним дає підстави вважати, що останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Зокрема, саме по собі покарання, яке загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винним, може спонукати останнього вдатися до спроб переховуватись від органу досудового розслідування та суду, включно із можливістю та наявністю права виїзду за межі території України, оскільки підозрюваний є особою пенсійного віку та не є військовозобов`язаним;

- п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вказаний ризик є цілком ймовірним, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним дає підстави вважати, що останній може вживати заходів направлених на знищення, спотворення чи переховування речових доказів, а саме пристрою для виведення пластин для друку марки «HEIDELBERGD-24107 Kiel» та друкарської машини (станка) марки «Performa74», на які накладено арешт та які передані під відповідальне зберігання ОСОБА_4 ;

- п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні. Наявний обґрунтований ризик, що ОСОБА_4 може вдатись до спроб незаконно впливати на свідків, які викривають його, задля схиляння їх до зміни показань шляхом вмовляння, підкупу, погроз, тощо.

Відповідно до абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Оскільки досудовим розслідуванням установлено, що діями ОСОБА_4 заподіяно шкоду Державному бюджету України в сумі 5 207 523,00 грн., враховуючи тяжкість вчиненого злочину та матеріальне становище ОСОБА_4 найбільш дієвим, відповідно до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, буде розмір застави в межах 5 207 523,00 грн., що, як зазначає слідчий, в понад 1683 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, відповідно до п.п. 3 п. 5 ст. 182 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, слідчий за погодженням з прокурором просив суд, задовольнити клопотання та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, визначивши її розмір, на рівні 1941 (одна тисяча дев`ятсот сорок один) розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб та покласти відповідні (запропоновані слідчим) обов`язки.

На підставі викладеного, слідчий, за погодженням з прокурором звернувся до суду з вищевказаним клопотанням та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав зазначених у клопотанні, просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1564 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 207 523 грн., з покладенням на підозрюваного певних обов`язків. На запитання суду, чому у прохальній частині клопотання наведено, що слідчий пропонує встановити підозрюваному заставу на рівні 1941 прожитковий мінімум, прокурор повідомив, що прохальна частина клопотання містить описку, та погодженим прокурором у клопотанні розміром застави є 5 207 523 грн., що дорівнює розміру збитків. На запитання суду, з яких міркувань виходив прокурор зазначаючи про те, що АТ «Укрпошта» заподіяно збитки на наведену суму, прокурор повідомив, що при визначенні розміру збитків сторона обвинувачення виходить з оціночної вартості марок, які вилучені у підозрюваного в ході проведення обшуку. На запитання суду чи встановлено слідством на яку суму відбулась реалізація марок, що виготовлялись підозрюваним, прокурор повідомив, що слідством вказана обставина не встановлена.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні зазначив, що вважає розмір застави непомірним для підозрюваного, крім того вказав, що прив`язка прокурора до розміру застави згідно практики ЄСПЛ є непомірною, разом з тим вказав, що вважає вилучені марки сувенірною продукцією, тому просив відмовити в задоволенні вимог клопотання.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні вказав, що вважає підозру необґрунтованою, оскільки кримінальний кодекс України не визначає відповідальності за підробку поштових марок, адже за це передбачена адміністративна відповідальність. Крім того вважає, що має місце приватне обвинувачення, однак, належна особа з заявою про кримінальне правопорушення не зверталась, а звернувся начальник відділу АТ «Укрпошта», який не представляє АТ «Укрпошта». З огляду на викладене просив відмовити в задоволенні вимог клопотання.

Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав позицію адвоката ОСОБА_5 , додатково вказав, що можливо застосувати більш м`який запобіжний захід до підозрюваного, ризики вважає необґрунтованими, адже підозрюваний не переховується, кримінальне провадження триває з 2023 року, крім того інформації щодо впливу на свідків не має, тому просив відмовити у задоволенні вимог клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні просив суд відмовити в задоволенні вимог клопотання. На запитання суду повідомив, що він не працює, не судимий, одружений, має доньку 5 років 6 місяців, доходів не має, будь якого транспортного засобу у власності також не має, має у власності квартиру у м.Вінниця та земельну ділянку в селі Северинівка, додатково повідомив, що виготовляв марки, як сувенірну продукцію, вину у вчиненні злочину не визнає.

Суд, дослідивши вказане клопотання, матеріали кримінального провадження, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного та його захисників, дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно з частиною першою статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами частини другої статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з частиною першою статті 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

З матеріалів справи встановлено, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000678 від 22.08.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

13 січня 2026 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України, тобто у незаконному використанні знака для товарів і послуг, фірмового найменування, що завдало матеріальної шкоди в особливо великому розмірі.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, суд звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішення у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку суду, відомості та докази, що містяться в матеріалах клопотання, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою.

Вирішуючи питання про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, суд враховує вік та стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан та місце проживання останнього та інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення, а тому суд під час розгляду клопотання дійшов висновку, що підозрюваний без запобіжного заходу може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурором в ході розгляду даного клопотання доведено, що вказані в клопотанні обставини, є достатніми для переконання, що запобіжний захід у вигляді застави із покладенням певних обов`язків може запобігти зазначеним в клопотанні ризикам.

Разом з тим, вирішуючи питання, щодо виду запобіжного заходу, який необхідно застосувати до ОСОБА_4 слідчим суддею враховується, що останній, на даний час, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 229 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 229 КК України дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені службовою особою з використанням службового становища або організованою групою, або якщо вони завдали матеріальної шкоди в особливо великому розмірі, - караються штрафом від десяти тисяч до п`ятнадцяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років або без такого.

З урахуванням положень статті 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене частиною 3 ст. 229 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

При цьому, положеннями частини восьмої статті 194 КПК України визначено, що до підозрюваного, обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено основне покарання у виді штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, може бути застосовано запобіжний захід лише у вигляді застави або тримання під вартою у випадках та в порядку, передбачених цією главою.

З огляду на зазначене вище, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до частини третьої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

Згідно з частиною четвертою статті 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Пунктом 2 частини п`ятої статті 182 КПК України передбачено, що розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 повідомив суду, що він не працює, не судимий, одружений, має доньку 5 років 6 місяців, доходів не має, будь якого транспортного засобу у власності також не має, має у власності квартиру у м.Вінниця та земельну ділянку в селі Северинівка, вину у інкримінованому йому злочині не визнає.

Суд враховує ці обставини при визначенні розміру застави, окрім того суд зауважує, що запропонована слідчим сума розміру застави, враховуючи його вік та матеріальний стан підозрюваного є для нього непомірною.

Щодо клопотання сторони захисту про визнання доказів недопустимими, а саме визнання недопустимими протоколів допиту свідків, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (захисник ОСОБА_6 ), то суд вважає, що таке клопотання є необґрунтованим, оскільки суд, застосовуючи той чи інший запобіжний захід до підозрюваного виходить в першу чергу з обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, та досліджує всі докази долучені до клопотання в їх сукупності. Наведені (представлені) стороною обвинувачення докази мають вказувати на факти та інформацію, оцінивши та сприйнявши яку, об`єктивний (незацікавлений) спостерігач, зміг би прийти до висновку, що особа про яку йдеться можливо вчинила кримінальне правопорушення, що і є підставою для застосування запобіжного заходу.

З огляду на вищевикладене, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу підозрюваного, зокрема його матеріальний стан (непрацюючий), слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному заставу з урахуванням вимог статті 182 КПК України, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 266 240,00 грн.

Саме такий розмір з урахуванням майнового стану підозрюваного, на думку слідчого судді, розумно і пропорційно співвідноситься з обставинами цього кримінального провадження, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, запобігти ризикам кримінального провадження та не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Слідчий суддя наголошує, що застава в розмірі 1564 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, яку просили застосувати слідчий та прокурор, не може бути застосована, оскільки такий розмір застави буде завідомо непомірним для підозрюваного.

Відповідно до частини п`ятої статті 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

У зв`язку із визначенням підозрюваному застави та у випадку її внесення, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обов`язки, на яких наголошує сторона обвинувачення та які корелюються з встановленими ризиками кримінального провадження.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 179, 182, 183, 194, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок гривень), які можуть бути внесені як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленим Кабінетом Міністрів України.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у вигляді застави, внести кошти на відповідний рахунок.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з учасниками кримінального провадження чи будь-якими іншими особами, які є у кримінальному провадженні заявниками, свідками, спеціалістами, експертами, законними представниками;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

В задоволенні решти вимог клопотання- відмовити.

Термін дії обов`язків покладених судом визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 13 березня 2026 року (включно).

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя