Справа № 307/4263/24
Провадження № 1-кп/307/293/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області на розгляді пребуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Представник власника та володільця майна ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту тимчасово вилученого майна в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України. В обґрунтування клопотання посилається на те, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2023 року задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події на ділянці річки Тиса у населеному пункті с. Руське Поле. Тячівського району, Закарпатської області, із забороною розпорядження ним, а саме: - ватажний автомобіль марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 ; вантажний автомобіль марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацій транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_5 за дорученням, колісний екскаватор-навантажувач марки «DISD SD 300N», 2020 року випуску, серійний номер DXCСWLCDAL0020167, який належить ТОВ «СТОУН МАТЕРІЯ», код ЄДРПОУ 4362405. Відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР було внесено 02.06.2023 року, огляд проведено у вересні 2023 року, а досудове розслідування станом на теперішній час завершено та справа надіслана до суду стосовно ОСОБА_4 . Дійсним володільцем вилученого майна є ОСОБА_5 та йому не повідомлено про підозру у вчиненні злочину у даному кримінальному провадженні. Дані транспортні засоби ОСОБА_5 передав в оренду для здійснення законної підприємницької діяльності. У зв`язку з арештом власник майна не має можливості у випадку закінчення договорів оренди передати їх іншому орендарю. Приймаючи до уваги те, що володільцем вищевказаного майна є ОСОБА_5 з часу вилучення на майна минув тривалий час, власнику майна не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке досліджується у рамках даного провадження, а також на даний час необхідності існування накладеного арешту відпало, просить суд скасувати в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 12 вересня 2023 року на тимчасово вилучене майно, а саме: ватажний автомобіль марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , вантажний автомобіль марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 , екскаватор-навантажувач марки «DISD SD 300N», 2020 року випуску, серійний номер DXCСWLCDAL0020167.

Власник та володілець майна ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилися, представник подав заяву про розгляд клопотання про скасування арешту майна в їх відсутності.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000459 від 25 вересня 2024 року, про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2023 року в даному кримінальному провадженні накладено також арешт на тимчасово вилучене майно в ході проведення огляду місця події за адресою на ділянці річки Тиса у населеному пункті с. Руське Поле, Тячівського району, Закарпатської області з географічними координатами 48.027168; 23.506458, із забороною розпорядження ним, а саме: вантажний автомобіль марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 ; вантажний автомобіль марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_7 , мешканцю АДРЕСА_2 , колісний екскаватор-навантажувач марки «DISD SD 300N», 2020 року випуску, серійний номер НОМЕР_5 , який належить ТОВ «СТОУН МАТЕРІЯ», код ЄДРПОУ 4362405.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 є власником вантажного автомобіля марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , а також є володільцем вантажного автомобіля марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 , оскільки згідно нотаріально-посвідчено довіреності від 14 червня 2023 року, зареєстрованої приватним нотаріусом Ужгородського районного нотаріального округу ОСОБА_8 в реєстрі за №1410, наданої власником автомобіля ОСОБА_7 , має право розпоряджатися та управляти вказаним автомобілем зі строком дії довіреності по 14 червня 2026 року.

Вказані обставини свідчать в необхідності користування та розпорядження ОСОБА_5 належними йому на праві власності та володіння вантажними автомобілями марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 , які було тимчасово вилучено на стадії досудового розслідування та на які накладено арешт слідчим суддею.

При цьому, прокурором при розгляді даного клопотання про скасування арешту тимчасово вилученого майна не надано доказів пред`явлення в даному кримінальному провадженні власникам та володільцю вилучених автомобілів ОСОБА_5 чи ОСОБА_7 повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_4 , який при цьому не є власником вилучених автомобілів.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 28 КПК України визначено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Проведення досудового розслідування у розумні строки забезпечує прокурор, слідчий суддя (в частині строків розгляду питань, віднесених до його компетенції), а судового провадження - суд. 3. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: 1) складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; 2) поведінка учасників кримінального провадження; 3) спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти Росії" від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 року по справі "Бакланов проти Російської Федерації", Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі "Фрізен проти Російської Федерації", судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу N 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смирнов проти Росії» від 07.06.2007 року, при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, між суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна причина.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Тобто, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

При вирішенні питання про скасування арешту майна, суд має встановити відсутність підстав для його подальшого застосування у конкретному кримінальному провадженні, розгляд якого здійснюється судом, при цьому правомірність та обґрунтованість арешту майна визначається наявністю передбачених законом підстав, зв`язком з обставинами конкретного кримінального провадження, змістом ухвали про накладення арешту та належним мотивуванням клопотання про скасування арешту.

Згідно п.2 ч.1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, у разі скасування арешту.

Враховуючи, що власником та володільцем тимчасово вилучених вантажних автомобілів марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 , та марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 , є ОСОБА_5 з часу вилучення майна минув тривалий час (більше двох років), власнику та володільцю майна ОСОБА_5 , а також власнику майна ОСОБА_7 не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, яке досліджується у рамках даного кримінального провадження, а також на даний час необхідність накладеного арешту відпала, ОСОБА_5 здійснює законну діяльність, суд вважає, що клопотання представника власника майна ОСОБА_6 слід задовольнити частково та скасувати в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139від 02 червня 2023 року, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2023 року арешт із забороною розпорядження на тимчасово вилучене майно: вантажний автомобіль марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 ; вантажний автомобіль марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 ,який належить володільцю ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 .

Оскільки представником власника та володільця майна ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_6 в судовому засіданні не доведено належність ОСОБА_5 колісного екскаватора-навантажувача марки «DISD SD 300N», 2020 року випуску, серійний номер DXCСWLCDAL0020167, та що даний арешт слідчим суддею накладено необґрунтовано, суд приходить до висновку, що вимоги клопотання представника ОСОБА_6 про скасування арешту на вказаний транспортний засіб до задоволення не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.174, 371, 372, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання представника власника та володільця майна ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про скасування арешту майна, - задовольнити частково.

Скасувати в кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 240 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139від 02 червня 2023 року, накладений ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12 вересня 2023 року арешт із забороною розпорядження на тимчасово вилучене майно:

1)вантажний автомобіль марки «MAN», державний номерний знак НОМЕР_1 ,який належить ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 ;

2)вантажний автомобіль марки «Volvo», державний номерний знак НОМЕР_3 ,який належить володільцю ОСОБА_5 , мешканцю АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 21 листопада 2025 року.

Головуючий ОСОБА_1