У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/1407/25 № 1-кс/610/27/2026
м. Балаклія15 січня 2026 року

Слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1

за участю

прокурора: ОСОБА_2 ,

підозрюваного: ОСОБА_3 ,

секретаря: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0000201 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Добропілля Донецької області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України; з освітою 9 класів; офіційно не працевлаштованого; рнокпп НОМЕР_1 ; розлученого; раніше судимого 6 разів, крайній раз:

06.08.2019 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 р. позбавлення волі, звільнений 11.07.2022 умовно-достроково на невідбутий строк 2 міс. 24 дні,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 245 КК України,

в с т а н о в и в:

Погоджене з прокурором клопотання обґрунтовано повідомленням про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Саме цей вид запобіжного заходу необхідний для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

oпереховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

oнезаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні;

oвчинити інше кримінальне правопорушення.

Прокурор клопотання підтримав із наведених у ньому підстав.

Підозрюваний не заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у визначений прокурором певний період доби (нічний).

Під час розгляду клопотання встановлено наступне.

Слідчим відділенням ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000201 від 25.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 245 КК України.

30.12.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 245 КК України у знищенні лісових масивів, сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків вогнем.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області від 12.01.2026 змінено правову кваліфікацію у кримінальному провадженні № 0000201 від 25.04.2025 з ч. 1 ст. 245 КК України на ч. 2 ст. 245 КК України.

12.01.2026 ОСОБА_3 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 245 КК України у знищенні лісових масивів, сухих дикоростучих трав, рослинності та її залишків вогнем, що спричинило тяжкі наслідки.

Він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин:

«у відповідності до ст. 12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища" громадяни України зобов`язані берегти природу, охороняти, раціонально використовувати її багатства відповідно до вимог законодавства про охорону навколишнього природного середовища, здійснювати діяльність з додержанням вимог екологічної безпеки, інших екологічних нормативів та лімітів використання природних ресурсів, не порушувати екологічні права і законні інтереси інших суб`єктів, вносити штрафи за екологічні правопорушення, компенсувати шкоду, заподіяну забрудненням та іншим негативним впливом на навколишнє природне середовище. Громадяни України зобов`язані виконувати й інші обов`язки у галузі охорони навколишнього природного середовища відповідно до законів України.

Відповідно до ст. 1 Лісового кодексу України, встановлено, що ліс - тип природних комплексів (екосистема), у якому поєднуються переважно деревна та чагарникова рослинність з відповідними ґрунтами, трав`яною рослинністю, тваринним світом, мікроорганізмами та іншими природними компонентами, що взаємопов`язані у своєму розвитку, впливають один на одного і на навколишнє природне середовище. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

У відповідності до ст. 66 Лісового кодексу України громадяни під час здійснення загального використання лісових ресурсів зобов`язані виконувати вимоги пожежної безпеки в лісах, користуватися лісовими ресурсами, зазначеними у частині першій цієї статті, способами і в обсягах, що не завдають шкоди відтворенню цих ресурсів, не погіршують санітарного стану лісів.

Також, ст. 105 Лісового кодексу України передбачено, що порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у знищенні або пошкодженні лісу внаслідок підпалу або недбалого поводження з вогнем, порушенні інших вимог пожежної безпеки в лісах.

У відповідності, до п. 1.10 "Правил пожежної безпеки у лісах" затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 278 від 27.12.2004 встановлено, що громадяни України, іноземні громадяни та особи без громадянства, які перебувають на території України, зобов`язані дотримуватись правил пожежної безпеки в лісі, виховувати у дітей обережність у поводженні з вогнем.

Вимога п. 3.1.4 "Правил пожежної безпеки у лісах" затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 278 від 27.12.2004 передбачає, що протягом пожежонебезпечного періоду забороняється палити, кидати у лісі непогашені сірники, недопалки, витрушувати з люльок гарячий попіл, крім місць, що обладнані для цієї мети.

Так, відповідно до п. 3.1.11 "Правил пожежної безпеки у лісах" затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 278 від 27.12.2004 протягом пожежонебезпечного періоду забороняється випалювати траву та інші рослинні рештки на землях лісового фонду, а також на інших земельних ділянках, що безпосередньо примикають до лісу (у тому числі проводити сільськогосподарські пали).

Згідно п. 1.13 "Правил пожежної безпеки у лісах" затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 278 від 27.12.2004 пожежонебезпечний період, це частина року, у межах якої виникають лісові пожежі (з моменту сходження снігового покриву до настання стійкої вологої осінньої погоди або утворення снігового покриву).

Окрім цього, відповідно до п. 29 "Порядку організації охорони лісів" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 612 від 20.05.2022 особи під час здійснення загального використання лісових ресурсів зобов`язані виконувати вимоги щодо пожежної безпеки в лісах, визначені цим Порядком та іншими нормативними актами у цій сфері, зокрема повідомляти постійному лісокористувачу, власнику лісів, територіальному пожежно-рятувальному підрозділу ДСНС або органам місцевого самоврядування про виникнення лісової пожежі.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19 квітня 2025 року близько 11:30 години, ОСОБА_3 , перебуваючи на риболовлі біля озера Рудувате, на відкритій ділянці місцевості, а саме на території об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення "Крейдянська лісова дача", що знаходиться в межах Ізюмського надлісництва філії "Слобожанський лісовий офіс" ДП "Ліси України", поблизу м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, що розташовується за координатами 49.420668, 36.831074, проявивши злочинну недбалість, тобто не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, хоча повинен був і міг їх передбачити, в порушення вимог ст. 27 Закону України "Про рослинний світ", ст. 12 Закону України "Про охорону навколишнього природного середовища", ст. 39 Закону України "Про тваринний світ", п.п. 1.10, 3.1.4, 3.1.11 "Правил пожежної безпеки у лісах" затвердженого наказом Державного комітету лісового господарства України № 278 від 27.12.2004, п. 29 "Порядку організації охорони лісів", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 612 від 20.05.2022, кинув тліючий недопалок сигарети в суху рослинність на земельній ділянці, що входить до території об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення "Крейдянська лісова дача" за координатами 49.420668, 36.831074, в результаті чого, внаслідок загорання сухої трави під впливом тліючого тютюнового виробу, вогнем знищено сухі дикоростучі трави, рослинність та їх залишки площею 20,5 га.

Окрім цього, в подальшому, в результаті протиправних дій ОСОБА_3 , який не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, вогнем, який з земельної ділянки дістався до лісових масивів ландшафтного заказника місцевого значення "Крейдянської лісової дачі", що входить до складу Балаклійського лісництва Ізюмського надлісництва філії "Слобожанський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України" було знищено сухі дикоростучі трави та пошкоджено дерева породи "Сосна звичайна", що знаходяться у виділах 2-4 кварталу 29, виділах 1-6 кварталу 30, виділах 3,4 кварталу 36, виділах 1-10 кварталу 37, виділах 1-5 кварталу 38, виділах 1-7 кварталу 39, виділах 3,4,6,7,9 кварталу 48, виділах 1,2 кварталу 49, виділах 1-6 кварталу 50, виділах 1-9 кварталу 51, виділах 1-5, 8 кварталу 54, виділах 1-14 кварталу 55, виділах 1-13 кварталу 56, виділах 1-16 кварталу 57, виділах 5-9, 14-16, 27-29, 31,34 кварталу 58 загальною площею 349 га, чим завдав матеріальної шкоди Державі у сумі 30238187 грн 84 коп. (тридцять мільйонів двісті тридцять вісім тисяч сто вісімдесят сім гривень вісімдесят чотири копійок), що спричинило тяжкі наслідки».

Надана стороною обвинувачення сукупність матеріалів кримінального провадження на даному етапі кримінального провадження, до моменту вирішення обвинувачення по суті, є достатньою для обґрунтованості повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, що підтверджується:

1)даними протоколу огляду місця події від 19.04.2025, проведеного на відкритій ділянці місцевості між м. Балаклія та с. Байрак Ізюмського району Харківської області за географічними координатами 49.42298, 36.83919;

2)даними протоколу огляду місця події від 30.05.2025, проведеного на відкритій ділянці місцевості між м. Балаклія та с. Байрак Ізюмського району Харківської області за географічними координатами 49.4271101, 36.8343650, за допомогою безпілотного літального апарату Parrot Anafi;

3)даними висновку пожежно-технічної експертизи від 04.06.2025 № СЕ-19/121-25/11415-ПТ, з якого встановлено, що технічною причиною пожежі, що сталася 19.04.2025 за межами населеного пункту м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, яка поширилась на територію об`єкту природно-заповідного фонду ландшафтного заказника місцевого значення "Крейдянська лісова дача", є загорання горючих матеріалів (сухої трави, сухих гілок, тощо) під впливом тліючого тютюнового виробу. Первинне вогнище пожежі було сформоване на ділянці місцевості між річкою та лісом за координатами 49.420668,368311074. На початковому етапі пожежа розповсюджувалась у вигляді степової пожежі, по сухому трав`яному покрову в умовах вітру, яка розповсюдилась на ліс;

4)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_6 , який засвідчив, що 19.04.2025 приблизно о 12 годині він разом з ОСОБА_3 перебував на риболовлі між м. Балаклія та с. Байрак Ізюмського району Харківської області, неподалік соснового лісу "Крейдянська лісова дача" та вживали алкогольні напої. В цей час ОСОБА_3 кинув недопалок в суху траву, яка розгорілась під впливом вітру та сухої погоди та розпочалась степова пожежа. Потім вони покинули місце, звідки почалась пожежа, вийшли на дорогу, де зустріли підрозділ ДСНС, яким пояснили, що їм невідомо хто розпочав пожежу, після чого покинули місце злочину. В подальшому пожежа, яка розпочалась, розкинулась на сосновий ліс, який був поруч;

5)даними протоколу проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_6 , проведеного на відкритій ділянці місцевості між м. Балаклія та с. Байрак Ізюмського району Харківської області за географічними координатами 49.4267797,36.8348656, який показав конкретне місце, де він перебував з ОСОБА_3 та де саме розпочалась пожежа, а саме на ділянці місцевості біля водойми з координатами 49.420668, 36831074;

6)даними протоколу огляду місця події від 25.04.2025 біля житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 , де у ОСОБА_3 було виявлено та вилучено мобільний телефон марки Motorola моделі «moto g32», запальничку марки «Cricket» зеленого кольору, порожню пачку цигарок марки «LM», які було визнано речовими доказами та Балаклійським районним судом Харківської області накладено арешт на вказане майно;

7)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_7 , пожежника-рятувальника 42 ДПРЧ 6 ДПРЗ ГУ ДСНС України в Харківській області, з показань якого встановлено, що 19.04.2025 він перебував на чергуванні. Близько 12.00 години надійшов виклик, про те, що горіли луки між с. Байрак та м. Балаклія. По прибуттю на місце події ними встановлено, що дійсно на вказаній ділянці відбулась пожежа, яка переходила на лісовий масив природно заповідного фонду "Крейдянська лісова дача" Балаклійського лісництва Ізюмського надлісництва філії "Слобожанський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", а також зі сторони пожежі на нього вийшло два чоловіка в стані алкогольного сп`яніння, яких він зміг зафіксувати на особисту екшн-камеру;

8)даними протоколів проведення впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_7 ;

9)даними протоколу огляду речового доказу, а саме відеозапису з екшн-камери, який було надано свідком ОСОБА_7 , де на відеозаписі були зображені ОСОБА_6 та ОСОБА_3 поруч з місцем пожежі;

10)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_8 , який підробляє в службі таксі м. Балаклія. З його показань встановлено, що 19.04.2025 приблизно о 12.45 години він отримав замовлення, що необхідно забрати клієнтів біля "Байрачанського мосту" в с. Байрак Ізюмського району Харківської області та відвезти до м. Балаклія. По прибуттю він забрав двох громадян, які були напідпитку та які в салоні автомобіля обговорювали пожежу, та те, що внаслідок дій одного з них були масштабні наслідки;

11)даними протоколів проведення впізнання особи за фотознімками за участі свідка ОСОБА_8 ;

12)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , яка являється співмешканкою ОСОБА_6 , з показань якої встановлено, що 23.04.2025 ОСОБА_6 розповів їй, що коли 19.04.2025 він з ОСОБА_3 були на риболовлі, вживали алкогольні напої, ОСОБА_3 недопалком спалив луки та ліс між с. Байрак та м. Балаклія Ізюмського району Харківської області;

13)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_10 , який являється сином ОСОБА_6 , з показань якого встановлено, що ОСОБА_6 розповів йому, що коли 19.04.2025 він з ОСОБА_3 були на риболовлі, то той недопалком спалив луки та ліс між с. Байрак та м. Балаклія Ізюмського району Харківської області;

14)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що 19.04.2025 вечері, коли він перебував біля магазину "Альянс" по вул. І. Франка в м. Балаклія, то зустрів там свого знайомого ОСОБА_6 , який був в стані алкогольного сп`яніння, який розповів йому, що 19.04.2025 він з ОСОБА_3 були на риболовлі та той недопалком спалив луки та ліс між с. Байрак та м. Балаклія Ізюмського району Харківської області;

15)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_12 , який повідомив, що 19.04.2025 приблизно о 08.30 годині він відвозив свого брата ОСОБА_6 та його товариша ОСОБА_3 на риболовлю на озеро між с. Байрак та м. Балаклія Ізюмського району Харківської області. По дорозі вони заїжджали до магазину ТМ "Посад", де ОСОБА_3 придбав 2 пачки цигарок. Близько 14.00 години йому телефонував ОСОБА_6 та повідомив, що він з ОСОБА_3 , вже вдома та його забирати не потрібно;

16)даними протоколу допиту ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , з показань яких встановлено, що близько 12.00 години надійшов виклик, про те, що горіли луки між с. Байрак та м. Балаклія. По прибуттю на місце ними встановлено, що дійсно на вказаній ділянці відбулась пожежа, яка переходила на лісовий масив природно заповідного фонду "Крейдянська лісова дача" Балаклійського лісництва Ізюмського надлісництва філії "Слобожанський лісовий офіс" Державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", а також зі сторони пожежі на них вийшло два чоловіка в стані алкогольного сп`яніння;

17)даними протоколу допиту свідка ОСОБА_15 , який пояснив, що "Крейдянська лісова дача", що знаходиться на території Балаклійської територіальної громади Ізюмського району Харківської області, являється ландшафтним заказником та відноситься до природо-заповідного фонду України. Територія вказаного заказнику знаходиться у постійному користуванні філї "Слобожанський лісовий офіс" ДП Ліси України Ізюмського надлісництва Балаклійського лісництва, яке здійснює охорону вказаної території. Вказаний об`єкт ПЗФ є штучно створеним з переважним породним складом дерев «сосни звичайної», як таких обє`ктів, що віднесені до Червоної книги України та відносно яких здійснюється охорона з рослинного та тваринного світу у Крейдянській лісовій дачі не має, їх облік не ведеться. Заказник оголошений з метою збереження унікального ландшафту, який є еталоном створення грунтозахисних насаджень на піщаних аренах долини р. Сіверський Донець. З 19.04.2025 по 24.04.2025 на території заказнику "Крейдянська лісова дача" філї "Слобожанський лісовий офіс" ДП Ліси України відбулася пожежа, внаслідок якої було пошкоджено та знищено насадження дерев «сосни звичайної» загальною площею 349 га, у зв`язку з чим розпорядженням голови Ізюмської військової адміністрації було введено надзвичайну ситуацію на території Балаклійської територіальної громади. Внаслідок пожежі філією "Слобожанський лісовий офіс" ДП Ліси України було здійснено розрахунок збитків лісової пожежі в природно-заповідному фонді, а саме ландшафтному заказнику "Крейдянська лісова дача" Балаклійського лісництва Ізюмського надлісництва згідно з постановою від 15 лютого 2002 року № 175 "Про затвердження Методики оцінки збитків від наслідків надзвичайної ситуації техногенного характеру" розділ ІІІ пункт 6 абзац 2. Відповідно до вказаного розрахунку, збитки від знищення та виучення земельних ділянок лісового фонду для цілей не пов`язаних з веденням лісового господарства розраховувались за відповідною формулою, норматив збитків (з урахуванням коефіціента інфляції) на 2024 рік по Харківській області складає 91,9 тисяч гривень;

18)даними висновку судової комплексної інженерно-екологічної та економічної експертизи № КСЕ-19/117-25/14424 від 17.07.2025, з якої встановлено, що: розрахунок збитків від лісової пожежі підтверджується наданим розрахунком філії "Слобожанський лісовий офіс" ДП "Ліси України" та становить 30238184 грн 84 коп.; допущено недотримання вимог законодавства з охорони навколишнього природного середовища передбаченого ст. 12,33,40,50 ЗУ "Про охорону навколишнього природного середовища"; внаслідок пожежі було спричинено негативні наслідки навколишньому природному середовищу.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ: у справі "Феррарі-Браво проти Італії" № 9627/81 від 14 березня 1984 року Суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Більш того, у п. 48 рішення "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13.11.2007 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

У розумінні положень, що наведені у чисельних рішеннях Європейського Суду з прав людини ("Нечипорук, Йонкало проти України" № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, "Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства" № 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, "Мюррей проти Сполученого Королівства" № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Мета затримання полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання. «Для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1(c), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання» (справа "Чеботарь проти Молдови" № 35615/06 від 13 листопада 2007 року).

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування ("Бекчиєв проти Молдови" §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти ("Ідалов проти Росії", "Гарицьки проти Польщі", "Храїді проти Німеччини", "Ілійков проти Болгарії").

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суттєвим є той фактор, що про підозру повідомлено лише 30.12.2025, що стало початком притягнення до кримінальної відповідальності, тому ризик втечі фактично виник лише з цієї дати і в подальшому лише збільшується внаслідок наближення моменту можливого призначення передбаченого суворого покарання.

Кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань у кримінальному провадженні - спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Вказане надає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих ними показань тощо.

Оскільки ОСОБА_3 вже має кримінальний досвід внаслідок багаторазового притягнення до кримінальної відповідальності, звільнявся умовно-достроково, після чого знову вчиняв нові кримінальні правопорушення, що може свідчити про її виняткову зухвалість, стійку злочинну, антисоціальну спрямованість, вперте небажання безповоротно відмовитись від злочинного способу життя і стати на шлях виправлення та перевиховання, тому є обґрунтований ризик вчинення ним іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний раніше судимий 6 разів, має освіту 9 класів, офіційно не працевлаштований, розлучений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Переконання про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а це тяжкий злочин, в сфері злочинів проти довкілля, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, вчинений в умовах воєнного стану, у тяжкий для держави та людей час.

Інші позитивні дані про особу підозрюваного цього висновку не спростовують.

З огляду на особу підозрюваного, розмір спричиненої шкоди, встановлені ризики є підвищеними.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, слідчий суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілих.

Це рішення не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини ("Ілійков проти Болгарії", "Летельє проти Франції", "Москаленко проти України"), згідно з якою суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення здійснення досудового розслідування, яке з об`єктивних причин не закінчено на даний час.

На цьому етапі кримінального провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-201 КПК України,

п о с т а н о в и в:

1)Клопотання задовольнити повністю.

2)Застосувати до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжний захід у виді домашнього арешту в межах строку досудового розслідування - до 27 лютого 2026 року включно, заборонити йому з 22.00 години до 06.00 години наступного дня залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також виконувати обов'язки: повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання ; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

3)Виконання ухвали доручити Балаклійському ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

4)Строк дії ухвали до 27.02.2026 включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1