Справа № 706/1419/25
У Х В А Л А

13 листопада 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001210 від 24.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добра, Маньківського району, Черкаської області, громадянина України, одруженого, непрацюючого, особи з інвалідністю ІІІ групи, із неповною вищою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 286-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він, будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за призовом під час мобілізації, у військовому званні «солдат», в порушення вимог підпункту «б» пункту 2.3 та пунктів 12.4 та 16.12, 16.14 Правил дорожнього руху України, 22.06.2023 близько 18 год 16 хв у місті Христинівка Уманського району Черкаської області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та керуючи автомобілем марки «Fiat-Scudo» р.н. НОМЕР_2 , рухаючись ним головною дорогою по вул. Пушкіна, зі сторони вул. Каравайського в напрямку вул. Козацька, зі швидкістю близько 63 км/год, на нерегульованому рівнозначному перехресті із вул. Комарова, що прилягала праворуч відносно напрямку його руху, діючи необережно, не слідкуючи за обстановкою та відповідно не реагуючи на її зміну, при з`їзді з головної дороги не дав перевагу (дорогу) автомобілю марки «Fiat-Punto» р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що рухалась головною дорогою вул. Комарова в напрямку вул. Пушкіна, в результаті чого між вказаними автомобілями відбулось зіткнення, а водій автомобіля марки «Fiat-Punto», p.н. НОМЕР_4 - ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у виді компресійного перелому тіла 5 шийного хребця, який згідно висновку експерта Уманського міжрайонного відділення КУ «Черкаське обласне бюро СМЕ» № 05-7-01/472 від 25.09.2024, відноситься до категорії ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я, а також струсу головного мозку, синця лівого ока, які згідно цього ж висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Порушення правил безпеки дорожнього руху України водієм автомобіля марки «Fiat-Scudo» р.н. НОМЕР_5 - ОСОБА_6 , вимог п.п. 12.4 та 16.12, 16.14 Правил дорожнього руху України, відповідно до висновку авто технічної експертизи № CE-19/124-25/3341-IТ від 03.03.2025 знаходяться в причинному зв`язку з виникненням зазначеної вище дорожньо транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я потерпілій ОСОБА_5 .

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286-1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що заподіяло потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Одночасно з обвинувальним актом на адресу суду надійшла укладена 23.09.2025 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_7 угода про примирення, із якої слідує, що сторони, керуючись ст. 468, 469, 471, 473, 474 КПК України, з урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_4 беззастережно визнає свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 1 КК України, щиро покаявся та добровільно відшкодував потерпілій ОСОБА_5 завдані збитки, беручи до уваги особу обвинуваченого, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем постійного проживання, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, із 31.08.2022 по 18.07.2024 проходив військову службу у Збройних Силах України під час мобілізації, 27.02.2023 під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини, при виконанні бойових завдань у складі військової частини НОМЕР_1 поблизу АДРЕСА_2 отримав кульове поранення правої гомілки, є учасником бойових дій та має посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни ІІІ групи, враховуючи відсутність обставин, які обтяжують покарання, сторони узгодили покарання, яке слід призначити обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, із застосуванням положень ст. 69 КК України щодо призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, просив угоду затвердити, але пом`якшити визначене у ній покарання та не позбавляти права керування транспортними засобами, позаяк і він, і дружина є особами із інвалідністю ІІІ групи, він погано ходить, а дружина не бачить, тому позбавлення його права керування негативно позначиться на їх можливості пересуватися. Також повідомив, що сплатити штраф у розмірі 25 500 грн одноразово не зможе, а тому просив розстрочити його сплату на рік.

Потерпіла ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, зазначила про добровільність її укладення із обвинувачем, однак, із урахуванням особи обвинуваченого, просила після затвердження угоди пом`якшити йому покарання.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловив думку про можливість затвердження угоди про примирення, оскільки вона, як все таки підтвердили в підготовчому засіданні потерпіла та обвинувачений, відповідає їх волевиявленню, та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання, вирішити долю речових доказів та стягнути із обвинуваченого процесуальні витрати за проведення експертиз.

Заслухавши думку потерпілої, обвинуваченого та прокурора, дослідивши зміст обвинувального акту, угоду про примирення, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Відповідно до п. 1, п. 5 ч. 3ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для провадження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу, а також призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Згідно з п. 1 та п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє у затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, не відповідають інтересам суспільства.

Як встановлено судом, 23.09.2025 між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 укладено угоду про примирення у кримінальному провадженні № 001210 від 24.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286-1 КК України Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому за даний злочин із застосуванням положень ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 1 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 25 500 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Разом з тим, повідомлені обвинуваченим ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні відомості, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_4 не повністю погоджується на покарання, що було узгоджено сторонами угоди про примирення, та повідомив про неможливість сплати штрафу одноразово.

Відповідно до ч. 4 ст. 474 КПК України перед ухваленням рішення про затвердження угоди про визнання винуватості суд під час судового засідання повинен з`ясувати в обвинуваченого, чи цілком він розуміє: 1) що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбаченістаттею 473цього Кодексу; 3) характер кожного обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Отже, виходячи з наданих ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні пояснень, його неоднозначної та змінюваної позиції щодо укладеної угоди, суд вбачає неповне усвідомлення обвинуваченим узгодженого виду покарання під час укладення угоди про примирення та відсутність беззаперечної згоди обвинуваченого на його призначення.

З урахуванням вищевказаного, суд дійшов висновку про відмову в затвердженні угоди про примирення, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Так як досудове розслідування кримінального провадження завершене і справа до суду надійшла з обвинувальним актом, суд вважає за необхідне продовжити судове провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст. 2, 7, 8, 9, 314 - 315, 334, 468, 469, 471, 474 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про примирення, укладеної 23 вересня 2025 року між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 001210 від 24.07.2024 за ч. 1 ст. 286-1 КК України - відмовити.

Судове провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286-1 КК України, продовжувати у загальному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_8