гСправа № 187/30/26 Провадження №1-кп/0187/3/26
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙСУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року селище Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000406 від 29.11.2025 стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гранітне Володарського району Донецької області, громадянина України, який має повну середню освіту, одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , 2017 року народження, офіційно не працевлаштований, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого, за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за участю учасників кримінального провадження: прокурорів ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

29.11.2025 приблизно о 13 годині ОСОБА_3 , знаходячись в лісосмузі розташованої поблизу вул. Депутатської в с. Лобойківка Петриківської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області знайшов на землі предмети, а саме споряджений корпус осколкової гранати РГД-5 та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, які підняв та поклав до кишені одягненої на собі куртки, вчинив тим самим незаконне придбання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, де у подальшому забрав з собою тримаючи вказані предмети безпосередньо при собі, перемістив їх з місця придбання до місця свого фактичного проживання, а саме до каструлі що знаходилась на столі на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив тим самим незаконне носіння та зберігання бойових припасів, вибухових пристроїв та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що, тривало до моменту їх виявлення 29 листопада 2025 року.

Відповідно до «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зберігання бойових припасів здійснюється відповідно до дозвільної системи, яка є особливим порядком виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин, а також відкриття та функціонування окремих підприємств, майстерень і лабораторій з метою охорони інтересів держави та безпеки громадян.

Згідно до положень додатку № 1 затвердженого п. 1 постанови Верховної Ради України від 07.06.1992 № 2471-ХІІ «Про право власності на окремі види майна», п.п. 1-4, 9, 15 «Положення по дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, п.п. 2.8, 8.1, 8.2, 8.9 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів здійснюється на підставі передбачених законом дозволів.

29 листопада 2025 року о 13 годині 43 хвилини під час обшуку території домоволодіння, будинку, інших приміщень, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , на подвір`ї домоволодіння працівниками відділення поліції № 3 Дніпровського РУП № 2 ГУНП в Дніпропетровській області виявлено споряджений корпус осколкової гранати РГД-5 та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, які є: конструктивно оформленим зарядом вибухової речовини, а саме спорядженим корпусом ручної осколкової, наступальної ручної гранати РГД-5, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових речовин. Модернізованим уніфікованим запалом дистанційної дії типу УЗРГМ-2, промислового виготовлення, який відноситься до категорії вибухових пристроїв, призначений для спорядження ручних гранат типу РГ-42, РГД-5, Ф-1. Споряджений корпус осколкової ручної гранати типу РГД-5 та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 у конструкційному (штатному) поєднанні утворюють наступальну осколкову ручну гранату типу РГД-5 яка відноситься до категорії бойових припасів промислового виготовлення. Надані на дослідження предмети, а саме споряджений корпус осколкової гранати РГД-5 та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2, придатні для здійснення вибуху. Споряджений корпус осколкової ручної гранати РГД-5 та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 у конструкційному (штатному) поєднанні утворюють наступальну осколкову ручну гранату типу РГД-5 яка відноситься до категорії бойових припасів промислового виготовлення та придатна для здійснення вибуху.

Таким чином, своїми умисними злочинними діями, що виразились у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 , свою вину у вчинені злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 29.11.2025 в лісосмузі він знайшов споряджений корпус осколкової ручної гранати і запал до неї, поклав їх до кишені та приніс додому за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав до їх виявлення працівниками поліції в металевій каструлі.

Про вчинене шкодує і щиро розкаюється. Просить суворо його не карати, так як він для себе зробив всі необхідні висновки та не допустить протиправної поведінки.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також сторонам роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд враховує, що відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 27.02.1980 року (скарга № 6903/75) Девеер проти Бельгії (Deweerv. Belgium) держава та її судові органи зобов`язані забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних справ шляхом спрощеного та скороченого розгляду, і суд має перевірити, чи не був такий вибір зумовлений виключно бажанням завершити справу швидко, без участі повної судової процедури та не привертаючи уваги громадськості та засобів масової інформації, чи бажанням бути обвинуваченим у вчиненні менш тяжких злочинів, заручившись підтримкою прокурора щодо отримання менш суворого покарання або взагалі звільнення від покарання за окремими епізодами справи.

Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку. Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Суд пересвідчився, що позиція підсудного ОСОБА_3 , щодо розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, є добровільною і не пов`язана з вищевказаними чинниками.

В ході судового розгляду кримінальної справи, з урахуванням ч.3 ст. 349 КПК України суд допитав обвинуваченого та дійшов до переконання, що його вина у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України знайшла своє підтвердження повністю в судовому засіданні.

Вирішуючи питання про призначення покарання суд керуючись загальними засадами призначення покарання закріпленими в ст. 65 КК України через які реалізовано принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, спрямованих на досягнення мети покарання пов`язаної з виправленням засудженого, а також запобігання вчиненню ним та іншими особами нових злочинів (ст. 50 КК України).

ОСОБА_3 , не одружений, має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_4 , 2017 року народження, офіційно не працевлаштований, перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), не перебуває на обліку у лікаря психіатра та нарколога, раніше не судимий.

Як обставину, що пом`якшує покарання суд враховує щире каяття, так як підсудним усвідомлено та критично оцінено свою протиправну поведінку і активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які в силу статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному, судом не встановлено.

Суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності злочину, вчиненого ОСОБА_3 , який згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Таким чином, з урахування особи обвинуваченого, обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, суд вважає можливим призначити ОСОБА_3 , покарання в межах санкції статті закону, визначеної за вчинений злочин, в межах нижньої межі, у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, тобто, буде пропорційним легітимній цілі, яка переслідується таким покаранням.

При цьому, враховуючи думку всіх учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому ОСОБА_3 слід звільнити від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Підстав для призначення покарання нище від найнижчої межі, встановленої санкцією статті, судом не встановлено.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/104-25/46886-ВТХ від 09.12.2025 на суму 4457,00 грн., відповідно до ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 124 КПК України, необхідно стягнути з обвинуваченого на рахунок держави.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно висновку експерта споряджений корпус осколкової ручної гранати РГД-5 та модернізований уніфікований запал ручних гранат типу УЗРГМ-2 знищено під час проведення експертного дослідження.

На підставі викладеного та керуючись статтями 368-370 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі статті 75 Кримінального кодексу України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені статтею 76 Кримінального кодексу України періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ по справі:

1)диск Verbatin DVD-R 120 MIN 4,7 GB 16X, білого кольору на якому зафіксовано обшук за адресою: АДРЕСА_1 , залишити в матеріалах провадження;

2)диск Verbatin DVD-R 120 MIN 4,7 GB 16X, білого кольору на якому зафіксовано слідчий експеримент за участю ОСОБА_3 , залишити в матеріалах провадження.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 4457,00 грн. (чотири тисячі чотириста п`ятдесят сім грн. 00 коп.) стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Петриківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1