Справа № 165/4358/25 Провадження № 1-кп/165/560/25 НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10 грудня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000738 від 08 грудня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України,

встановив:

На розгляді в Нововолинському міському суді перебуває кримінальне провадження №0000738 від 08 грудня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України.

Прокурор подав до суду клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, оскільки строк дії попередньої ухвали слідчого судді закінчується 11 грудня 2025 року.

Клопотання обгрунтовує наступним.

Вказує, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.307 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті. Обґрунтованість обвинувачення підтверджується рядом здобутих під час досудового розслідування доказів.

13.10.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 15.10.2025 обвинуваченому ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 11.12.2025 включно.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за найважчий із яких законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: це можливість переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначає, що обвинувачений ніде офіційно не працює, дітей на утриманні не має, як і міцних соціальних зв`язків за місцем проживання, обвинувачується у вчиненні 4 тяжких злочинів, пов`язаних із незаконним обігом наркотичних засобів, з невеликим інтервалом у часі між їх вчиненням, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, відтак, усвідомлюючи тяжкість імовірного покарання у виді позбавлення волі на значний строк, з високою вірогідністю у разі обрання менш суворого запобіжного заходу ОСОБА_4 буде переховуватись від суду, задля уникнення кримінальної відповідальності, а наявні постійні контакти із особами, схильними до вживання наркотичних засобів та психотропних речовин, можуть у цьому допомогти, що підтверджується відомостями, отриманими в ході проведення відносно нього НСРД у вигляді зняття інформації з електронних комунікаційних мереж та аудіо-, відеоконтролю особи.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.3 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначає, що у разі обрання менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, ОСОБА_4 буде мати можливість незаконно впливати на свідків, які допитані у ході проведення досудового розслідування, та які в ході судового провадження можуть дати проти нього викривальні показання, перешкоджаючи їх прибуттю до суду, з метою давання повних та достовірних показань. На даній стадії судового провадження жодного свідка сторони обвинувачення не допитано. Також йому можуть бути відомі анкетні дані особи, яка брала участь у проведенні оперативних закупок наркотичного засобу в якості закупника, з огляду на відкриття йому всіх матеріалів досудового розслідування в порядку ст. 290 КПК України, та на яку обвинувачений з високою вірогідністю буде здійснювати незаконний вплив в разі обрання менш суворого запобіжного заходу.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.4 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначає, що при обранні більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 може перешкоджати судовому розгляду кримінального провадження іншим чином, а саме: не дотримуватись покладених на нього процесуальних обов`язків, вживати заходів щодо переховування грошових коштів та інших цінностей, отриманих від збуту заборонених в обігу речовин, збувати інше особисте майно, яке може бути конфісковане у зв`язку з застосуванням судом додаткового обов`язкового покарання у виді конфіскації майна, змінювати адреси місця проживання та контактні номери телефонів, уникати отримання судових повісток, вчиняти інші дії з метою затягування судового провадження та порушення передбачених ст. 28 КПК України розумних строків.

В обґрунтування ризику, передбаченому у п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор зазначає, що ОСОБА_4 у даному провадженні обвинувачується у вчиненні чотирьох тяжких корисливих злочинів, передбачених ст. 307 КК України, під час перебування на розгляді в Нововолинському міському суді Волинської області скерованого 29.11.2019 відносно нього обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001249 від 17.11.2019 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Також, 13.10.2025 в ході обшуку житла ОСОБА_4 вилучено таблетку з вмістом наркотичного засобу бупренорфін, незаконні збути якого обвинуваченим задокументовано в ході проведення усіх попередніх оперативних закупок, у зв`язку з чим припинення злочинної діяльності обвинуваченого відбулось лише за втручання правоохоронних органів та запобігти її продовженню можливо лише шляхом застосування до ОСОБА_4 виняткової міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки жоден менш суворий запобіжний захід, у тому числі у виді цілодобового домашнього арешту, не здатен запобігти даному ризику. В якості додаткових доводів такої неможливості слід зазначити, що усі факти збуту обвинуваченим наркотичного засобу бупренорфін відбулись поблизу будинку, в якому проживає ОСОБА_4 , а також останній є пацієнтом замісної підтримувальної терапії, у зв`язку з чим має можливість легально отримувати таблетки з вмістом наркотичного засобу бупренорфін для подальшого збуту.

Прокурор зазначає, що підстав та доцільності в застосуванні відносно ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, немає, жоден з них не забезпечить в повній мірі запобігання заявленим ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати на даний час, та не гарантує належної поведінки обвинуваченого під час судового розгляду кримінального провадження.

Обвинувачений ОСОБА_4 заперечив щодо задоволення клопотання прокурора, просив застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вирішуючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, суд, враховує наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду, здійснювати незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, продовжитивчиняти інші кримінальні правопорушення, обвинувачений офіційно не працевлаштований, проживає з матір`ю, не має міцних соціальних зв`язків, а тому суд приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

Зазначені ризики на даний час не зменшились та виправдовують тримання обвинуваченого під вартою.

Доводи обвинуваченого про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту суд до уваги не бере, оскільки вказані ним доводи на заперечення клопотання не ґрунтуються на жодному належному та допустимому доказі.

Зважаючи на викладене, клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому підлягає до задоволення.

Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1,2 ст.307 КК України, суд вважає за необхідне визначити йому заставу у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 гривень.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 205, 369, 372 КПК України, суд

ухвалив:

Клопотання прокурора задоволити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 60 (шістдесят) днів, з 10 грудня 2025 року до 07 лютого 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою юридичною чи фізичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок №UA0002504, Банк - ДКСУ м. Київ, , одержувач: Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Волинській області, та надати документ, що підтверджує внесення застави.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого в разі внесення застави наступні обов`язки:

-прибувати за кожною вимогою до суду;

-не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця свого проживання чи роботи;

-утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

-здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для поїздок за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі внесення застави з моменту звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти у зв`язку з внесенням застави, визначеної в даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані з застосуванням запобіжного заходу у виді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання обов`язків, покладених на нього судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується в порядку, встановленому законом, для використання коштів судового збору.

Строк дії цієї ухвали встановити до 07 лютого 2026 року включно.

Дана ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_5