Справа 688/4609/25
№ 1-кс/688/1916/25
Ухвала

Іменем України

30 вересня 2025 року м. Шепетівка

Слідчий суддя Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , подане в межах кримінального провадження № 0001694 від 12 вересня 2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Семенів Білогірського району Хмельницької області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого,

що підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України,

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 , за погодженням із начальком Білогірського відділу Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування апобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у невстановлену слідством дату та час, але не пізніше 10 вересня 2025 року, ОСОБА_5 , з метою швидкого протиправного збагачення, розробив злочинний план, направлений на вимагання грошових коштів у потерпілої ОСОБА_7 на суму 250 000 грн. З метою реалізації задуманого плану, достовірно знаючи, що на території України діє воєнний стан, який введений в дію Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України №2102-ІХ від 24 лютого 2022 року, строк дії якого востаннє продовжено згідно Указу Президента України № 478/2025 від 14 липня 2025 року «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 4524-IX від 26 липня 2025 року, переслідуючи корисливий мотив, мету вимагання вимогу передачі чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, їх наслідки щодо позбавлення можливості особи на власний розсуд володіти, користуватися і розпоряджатися своїм майном, діючи умисно, усвідомлено посягаючи на чужу власність, передбачаючи спричинення матеріальної шкоди і бажаючи завдати таку шкоду, 10 вересня 2025 року, близько 11 години 30 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи в приміщенні Семенівського МПТБ КП КНП «Білогірський центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, який знаходиться по вул. Центральна, 38, в с. Семенів Шепетівського району Хмельницької області, висунув вимогу для ОСОБА_7 продати земельну ділянку площею 6.18 га, кадастровий номер :03:003:0120, що належить її сину ОСОБА_8 за 500 000 гривень, та 250 000 гривень передати для ОСОБА_5 , при цьому усвідомлюючи, що вказане майно йому не належить, та висловив погрозу застосування фізичного насильства для ОСОБА_7 та її дітей, у разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_7 сприймала як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я. В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи свої протиправні дії щодо вимоги передачі чужого майна, 24 вересня 2025 року, перебуваючи в приміщенні Семенівського МПТБ КП КНП «Білогірський центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, який знаходиться по вул. Центральна, 38, в с. Семенів Шепетівського району Хмельницької області, знову зустрівся із ОСОБА_7 та висунув для останньої вимогу про продаж зазначеної вище земельної ділянки та передачі ОСОБА_5 200 000 гривень, при цьому висловив погрозу застосування фізичного насильства для ОСОБА_7 та її дітей, у разі невиконання поставленої ним вимоги, які ОСОБА_7 сприймала як реальні, побоюючись за своє життя та здоров`я.

29 вересня 2025 року, близько 12 годині 56 хвилин, ОСОБА_5 зустрівся із ОСОБА_7 в приміщенні Семенівського МПТБ КП КНП «Білогірський центр первинної медико-санітарної допомоги» Білогірської селищної ради Шепетівського району Хмельницької області, вул. Центральна, 38, в с. Семенів Шепетівського району Хмельницької області, де виконуючи незаконну вимогу ОСОБА_5 щодо передачі грошових коштів, ОСОБА_7 побоюючись за своє життя та здоров`я, передала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 200 000 гривень.

Своїми умисними діями які виразились у вимаганні (вимозі передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим та його близькими родичами), що вчинене в умовах воєнного стану, ОСОБА_5 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 189 КК України.

29 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 12 вересня 2025 року; протокол огляду речового доказу, а саме аудіо розмови між потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; протоколами допиту свідків; протоколам огляду, ідентифікації та вручення; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; протоколами обшуків та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження.

Окрім наявності обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, у ході досудового розслідування встановлено наступні ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України: може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи можливе покарання, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; може незаконно впливати на потерпілу з метою зміни її показань в сторону покращення свого становища; може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки підозрюваний раніше вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст.222,ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 358, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст.190 КК України. Окрім цього, характер та обставини вчиненого злочину, поведінка підозрюваного свідчить про його усвідомлене небажання ставати на шлях виправлення та те, що останній може вчинити інші кримінальні правопорушення.

Вищевказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи як от вигляді домашнього арешту, особистої поруки та особистого зобов`язання не в змозі будуть запобігти потенційній реалізації вищевказаних ризиків.

Крім того, з урахуванням ч.4 ст.183 КПК України та обставин, передбачених статтями 177 та 178 цього Кодексу, існує необхідність не застосовувати заставу до підозрюваного ОСОБА_5 .

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання про обрання запобіжного заходу підтримали, просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний та захисник просили обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід увигляді домашнього арешту.

Заслухавши думку учасників провадження та дослідивши матеріали долучені до клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно ч.1,2 ст.177 КК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.3 і п.4 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Стаття 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі (переховування) настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Згідно рішення «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, лише якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

У справі «Панченко проти Росії» визначено, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого покарання.

Відповідно до витягу з кримінального провадження № 0001694 до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 вересня 2025 року внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

29 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано у порядку ст. 208 КПК України.

30 вересня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний та його захисник отримали о 12 год 08 хв 30 вересня 2025 року.

З наданих слідчим доказів, а саме: протоколу допиту потерпілої ОСОБА_7 від 12 вересня 2025 року; протоколу огляду речового доказу, а саме аудіо розмови між потерпілою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 ; протоколу допиту свідків; протоколу огляду, ідентифікації та вручення; протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення; протоколів обшуків та іншими узгодженими між собою матеріалами кримінального провадження, вбачається обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Попри це, слідчим та прокурором під час розгляду клопотання про обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не наведено достатніх доказів, які дають підстави вважати, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, оцінюючи ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, яким слідчий обґрунтовує клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не наведено підстав, які б давали суду беззаперечні підстави вважати, що ОСОБА_5 , має намір переховуватися від органів досудового розслідування та суду, адже лише тяжкість можливого покарання при можливому визнанні підозрюваного винним не може свідчити про існування вказаного ризику відповідно до вимог закону.

Також, встановлено, що будь-яких відомостей про вчинення підозрюваним інших кримінальних правопорушень, окрім інкримінованих, матеріали клопотання не містять, що зменшує імовірність існування ризику вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Також не надано жодного доказу того, що підозрювантий підтримує соціальні зв`язки негативного характеру.

Отже, достатніх доказів, які б вказували на наявність зазначених у клопотанні ризиків, слідчому судді не надано, а сама по собі тяжкість злочину не може бути підставою для обрання виняткового запобіжного заходу - тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин, а обрання такого запобіжного заходу може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси поваги до особистої свободи.

Слідчий суддя враховує позитивну характеристику на підозрюваного, а також, що підозрюваний ОСОБА_5 , може відбувати цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки зареєстрований та проживає за даною адресою, що підтверджено довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб виданою Теофіпольською селищною радою Хмельницького району Хмельницької області №352/02-39 від 29 вересня 205 року.

З урахуванням обставин справи та відповідно до ч.4 ст.194 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Частиною 1 ст.181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.199 цього Кодексу.

Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на нього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 183, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

ухвалив:

У задоволені клопотання слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 - відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши підозрюваному цілодобово покидати місце його проживання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1)прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою;

2) не відлучатися, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, з місця свого постійного проживання АДРЕСА_2 , цілодобово;

3) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати за наявності на зберігання ДМС України за місцем проживання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну

Визначити строк дії ухвали слідчого судді до 27 листопада 2025 року включно.

В разі невиконання вищевказаних зобов`язань до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід.

Роз`яснити підозрюваній, що відповідно до ч.5 ст. 181 КПК України, працівники поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копії ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, направити для виконання і контролю - органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного та в Шепетівську окружну прокуратуру - до відома.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 02 жовтня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_9