ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 15.01.2025 у справі № 991/14206/24, у кримінальному провадженні № 0000580 від 16.11.2023,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшло вказане клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000580 від 16.11.2023, накладеного ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.01.2025 у справі № 991/14206/24, - на грошові кошти, власником яких є ОСОБА_4 ..

Обґрунтовуючи подане клопотання, заявник посилається на те, що арешт на грошові кошти у сумі 2 194 535 грн та у сумі 111 000 грн накладено ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.01.2025 у справі № 991/14206/24 з метою збереження речових доказів, оскільки, на думку прокурора, вказані кошти, можливо, отримані злочинним шляхом. ОСОБА_4 зауважує, що він не є підозрюваним у вищезазначеному провадженні та не має жодного відношення до обставин даного кримінального провадження, а тому, на його думку, всі доводи прокурора, зазначені в клопотанні про накладення арешту, ґрунтуються на припущеннях. До того ж, на переконання ОСОБА_4 , максимальний строк досудового розслідування, який не може перевищувати 18 місяців до дня повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, сплинув 16.05.2025, а станом на дату подання цього клопотання строк досудового розслідування триває майже 23 місяці, до того ж підозра йому не повідомлялась, а значить відпала потреба у арешті його майна. Власник майна наголошує, що зазначені грошові кошти є спільною сумісною власністю як його, так і його дружини - ОСОБА_5 за рахунок багаторічних заощаджень заробітної плати останньої та пенсії заявника, як учасника бойових дій з 2018 року, в результаті отримання ним інвалідності ІІ групи з 2020 року внаслідок війни. Водночас, ОСОБА_4 зазначає, що в них з дружиною на утриманні перебуває двоє дітей, одна з яких є неповнолітньою, а інша навчається у вищому навчальному закладі, але не має самостійного заробітку. Крім того, ОСОБА_4 зазначив, що арештовані грошові кошти, серед яких 850 000 грн були запозичені у фізичної особи із зобов`язанням їх повернення до 30.12.2024, передбачались для придбання житла в безпечній місцевості через неможливість перебування їхньої сім`ї під постійними обстрілами в місті Харкові, де наразі вони проживають. Таким чином, у зв`язку з накладенням арешту на всі зазначені кошти ОСОБА_4 позбавлений можливості вивезти свою родину в безпечне місце.

Не погоджуючись із заявленим клопотанням, детектив Національного антикорупційного бюро (далі - НАБУ) ОСОБА_3 заперечив щодо скасування арешту грошових коштів, виявлених під час обшуку у помешканні ОСОБА_4 , пославшись на те, що вони є речовим доказом. Водночас, детектив заперечив щодо факту непричетності ОСОБА_4 до кримінального провадження № 0000580, оскільки зворотнє підтверджується протоколом НСРД, окрім того ОСОБА_4 має статус свідка у цьому кримінальному провадженні. Детектив ставить під сумнів доводи заявника, що вилучені кошти у сумі 2 200 000 грн могли бути накопичені та відкладені ним та його дружиною, оскільки сумарний їх дохід за 5 років склав 2 750 000 грн, навіть якщо допустити отримані кошти ОСОБА_4 у борг під розписку. За версією слідства ОСОБА_4 виступав у епізоді передачі коштів, як кур`єр чи особа, яка сприяла передачі коштів, що були виведені з фірм незаконно здобутим шляхом в результаті постачання запчастин до керівної ланки осіб, які цими фірмами керували. В ході обшуку помешкання ОСОБА_4 виявлені й вилучені кошти кореспондуються із вказаними подіями, що розслідуються детективами НАБУ, та визнані речовими доказами, а тому обґрунтовано на них накладено арешт, в якому, до речі, на даний час ще не відпала потреба, оскільки розслідування наразі ще триває. З огляду на ці обставини, на переконання детектива, наразі передчасно скасовувати арешт, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання.

Крім того, детектив зауважив, що матеріали кримінального провадження № 0000580 наразі об`єднано з кримінальним провадженням № 0000343.

Варто зауважити, що за заявою ОСОБА_4 розгляд клопотання про скасування арешту майна здійснюється в режимі відеоконференцзв`язку з використанням власних технічних засобів.

Заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Встановлено, що детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000580 від 16.11.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 369, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 410, ч. 1 ст. 263 КК України, матеріали якого наразі об`єднано в одне кримінальне провадження за № 0000343, що підтверджується наданою детективом постановою прокурора САП ОСОБА_6 про об`єднання матеріалів досудового розслідування від 05.05.2025.

За версією досудового розслідування, представники суб?єктів господарювання, зокрема фізичні особи-підприємці ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 та інші, за попередньою змовою з представниками державних підприємств оборонного сектору - ДП «Харківський бронетанковий завод», ДП «ЗІМ», ТОВ «Житомирський бронетанковий завод» та інших, розтратили державні кошти в особливо великих розмірах шляхом зловживання своїм службовим становищем. Крім того, детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування за фактами легалізації майна, одержаного злочинним шляхом, надання неправомірної вигоди службовим особам та одержання такими службовими особами неправомірної вигоди, заволодіння військовим майном службовою особою із зловживанням службовим становищем в умовах воєнного стану та зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.01.2025 у справі № 991/14206/24 накладено арешт на вилучені під час обшуку 19.12.2024 помешкання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , дозвіл на який надано ухвалою слідим суддею ВАКС від 09.12.2024, речові докази - грошові кошти у сумі 2 194 535 грн та 111 000 грн із забороною відчуження, розпорядження та користування.

Вказана ухвала мотивована тим, що ОСОБА_4 є колишнім оперативним працівником Офісу великих платників податків ДФС України та може бути залучений до діяльності з обготівковування коштів. Зокрема, 20.02.2024 було зафіксовано розмови ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а також ОСОБА_10 з ОСОБА_12 , під час яких вони обговорюють передання 1,75 млн грн (протокол від 05.04.2024 № 19/3361). Під час цих розмов ОСОБА_4 згадував, що він буде на білому «трафіку», що узгоджується з наявністю у його власності автомобіля Renault Trafic, д.н.з. НОМЕР_1 , білого кольору.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

Слідчий суддя зауважує, що інститут скасування арешту пов`язаний з наявністю двох умов, закріплених у ст. 174 КПК України - необґрунтованістю його накладення та відсутності подальшої потреби в ньому.

Підставами для накладення арешту на майно, згідно з ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.01.2025, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КК України є забезпечення збереження речового доказу.

Перевіряючи доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1 ст. 131 КПК України).

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що при розгляді клопотання про арешт майна було з`ясовано всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно.

Слідчий суддя враховує, що у межах цього кримінального провадження детективи НАБУ здійснюють досудове розслідування за такими фактами: (а) легалізації одержаних злочинним шляхом запчастин, вузлів та агрегатів до військової техніки невстановленого походження шляхом їх постачання через підконтрольні причетним особам суб`єкти господарювання на державні підприємства оборонно-промислового комплексу за сприяння службових осіб таких підприємств; (б) заволодіння військовим майном шляхом зловживання службовим становищем; (в) надання й одержання працівниками державних органів та державних підприємств неправомірної вигоди за вчинення в інтересах осіб дій з використанням службового становища та (г) розтрати державних коштів в особливо великих розмірах шляхом зловживання службовими особами своїм службовим становищем.

За таких обставин, на переконання слідчого судді, ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.01.2025 обґрунтовано накладено арешт на майно, за наявності правових підстав, визначених ст. 170 КПК України.

Такі висновки не спростовані заявником.

У той же час слідчий суддя, проаналізувавши доводи детектива та дослідивши ухвалу слідчого судді ВАКС від 15.01.2025, якою накладено арешт на грошові кошти ОСОБА_4 , дійшов висновку про достатні підстави вважати, що зазначені докази у їх сукупності свідчать про те, що розслідувані кримінальні правопорушення могли мати місце та ймовірне існування фактів, за якими детективами НАБУ здійснюється досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Поряд з цим варто додати, що арешт майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів та являється самостійною правовою підставою для арешту майна, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні та не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна, на відміну від інших правових підстав.

За таких підстав, не беруться до уваги доводи заявника ОСОБА_4 стосовно того, що він не має процесуального статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні та взагалі відношення до нього.

Разом зим, помилковими є твердження ОСОБА_4 про відсутність законної можливості для продовження досудового розслідування та процесуальної необхідності для збереження арештованого майна як доказу у кримінальному провадженні, які також відхиляються слідчим суддею, оскільки такі доводи є лише припущенням заявника та не підкріплені жодними належними та допустимими доказами.

Отже, у ході розгляду клопотання ОСОБА_4 не доведені обставини, які б давали підстави вважати, що на даний час відпала потреба у дії такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, крім того заявником не доведено необґрунтованості накладення такого арешту.

Слідчий суддя враховує доводи детектива про те, що на даний час досудове розсування ще не завершено, а тому збереження речового доказу є необхідною складовою кримінального провадження.

Разом з тим, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке обмеження для виконання завдань кримінального провадження, а також завдань арешту майна, визначених в абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

На думку слідчого судді, таке втручання органів досудового розслідування у права і свободи особи є розумним та пропорційним меті кримінального провадження.

Враховуючи наведене, слідчий суддя доходить висновку про відсутність визначених ст. 174 КПК України підстав для скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.01.2025 у справі №991/14206/24, а тому клопотання власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Слід також зауважити, що аналогічне клопотання вже подавалося ОСОБА_4 з приводу скасування арешту його майна, у якому слідим суддею було відмовлено, однак жодних нових доказів, які б підтверджували зворотне до матеріалів судового провадження не надано.

Керуючись ст.ст. 174, 307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1