Провадження № 1-кс/591/3796/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року слідчий суддя Зарічного районного суду м. Суми ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Сумській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з клопотанням погодженим прокурором, яке мотивував тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження №0000062. Досудовим розслідуванням перевіряється факт того, що ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 період дії режиму воєнного стану з грудня 2024 по червень 2025 років шляхом втручання в роботу вузла обліку газу комерційним підприємством ТОВ «Метангаз-Моторс» (код за ЄДПРОУ: 06712351) таємно заволоділи природнім газом об`ємом 31272,60 м3 на суму 785145,53 грн., завдавши збитку ТОВ «Газорозподільні мережі України» (код за ). 07.11.2025 на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , під час якого виявлено та вилучено речі та документи. Оскільки вказане майно є речовими доказами, просив накласти на них арешт з метою їх збереження.

В судовому засіданні слідчий просив задовольнити клопотання.

Представник власника майна просила відмовити у задоволенні клопотання слідчого, оскільки досудове розслідування безпідставно проводиться за кваліфікацією ч.5 ст.185 КК України, а також через необґрунтованість оголошеної ОСОБА_6 підозри.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Пунктом 1 ч. 2 та ч. 3 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і в цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Ст. 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З поданого клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, Слідчим управлінням ГУНП в Сумській області розслідується кримінальне провадження №0000062 від 20.03.2025, в якому на даний час визначена попередня правова кваліфікація за ч.5 ст. 185 КК України.

Крім того, додані до клопотання матеріали містять відомості про те, що майно, яке було вилучено за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Тобто вилучені речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження, і можуть бути доказом під час досудового розслідування та судового розгляду, тому з огляду на положення п.1 ч.2 та ч.3 ст.170 КПК України, на вказане майно потрібно накласти арешт з метою його збереження. При цьому, вважаю, що в даному випадку для потреб досудового розслідування достатнім та співмірним буде накладення арешту на все майно шляхом заборони власників та володільців майна у їх праві на розпорядження та користування.

До того ж вважаю, що слідчим доведено те, що в даному випадку в розумінні вимог ч.3 ст.132 КПК України існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; що потреби органів досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та що може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

При цьому, щодо критерію обґрунтованості на даному етапі розслідування, а також під час розгляду клопотання слідчим суддею, слід звернути увагу представника власника майна, що такий критерій включає в себе тільки те, що підозра побудована на фактах, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність і стандарт доказування «обґрунтована підозра» вважається досягнутим, якщо фактів та інформації достатньо, аби переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення.

Щодо рівня імовірності, за якого підозра вважається обґрунтованою, то цей стандарт доказування не передбачає, що уповноважені особи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, які необхідні на наступних етапах кримінального провадження.

Також, обставини, на яких наголошувала захисник під час свого виступу, заперечуючи щодо клопотання слідчого (щодо правильності попередньої правової кваліфікації, за якою на даний час проводиться досудове розслідування, щодо наявності чи відсутності події або складу кримінального правопорушення, щодо дотримання порядку отримання доказів слідчий у кримінальному провадженні, щодо наявності інших обставин, які на даний час не враховані органами досудового розслідування під час подачі клопотання про арешт майна, тощо), є обставинами, які з огляду на положення ст.ст.91,92 КПК України підлягають з`ясуванню і доказуванню в ході здійснення досудового розслідування, але не відносяться до питань, які слідчий суддя досліджує під час розгляду клопотання про арешт майна.

Таким чином, клопотання слідчого підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 07.11.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_6 , шляхом обмеження власників та володільців майна у їх праві на розпорядження та користування, а саме на: I-Phone 15 Pro, imei: НОМЕР_1 , imei: НОМЕР_2 з номером сім карти НОМЕР_3 , що має логічний захист, мобільний телефон Apple 15 Pro, що має логічний захист ідентифікований, як I-Phone 15 Pro, s/n DFYDPHL6LV, imei: НОМЕР_4 в пластиковому чохлі, що має логічний захист, копію виписки ТОВ «Метангаз -Моторс» на 1 арк., копію наказу №68 від 11.07.2014 по ТОВ «Метангаз-Моторс» на 1 арк.,

з метою забезпечення збереження речових доказів.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого ОСОБА_3 .

Ухвала про арешт майна виконується слідчим негайно.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу подається безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1