Справа № 386/665/22
Провадження № 1-кс/386/358/25
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2025 року

Голованівський районний суд Кіровоградської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Голованівськ клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 про зміну місця зберігання арештованого майна,

встановив:

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Голованівського районного суду Кіровоградської області із зазначеним клопотанням, посилаючись на те, що слідчим слідчого відділення Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесене до ЄРДР 16.06.2022 року за №0000250 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.246 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 21.06.2022 року накладено арешт на автомобіль марки ЗИЛ 130 за категорією С, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », типу вантажний, 1987 року випуску, типу кузова самоскид за класифікацією спеціалізований, синього кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , номер кузова Т3: НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 та знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Також накладено арешт на відрізки деревини, дерева породи «Дуб» та «Ясен», різних діаметрів, довжиною 90-100 см. кожна, в кількості 6 складових метрів, які знаходяться на кузові автомобіля марки ЗИЛ 130 за категорією С, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », типу вантажний, 1987 року випуску, типу кузова самоскид за класифікацією спеціалізований, синього кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , номер кузова Т3: НОМЕР_2 , метою забезпечення збереження речових доказів.

Як вбачається з вказаної ухвали майно було вилучено у ОСОБА_6 , хоча автомобіль марки ЗИЛ 130 належить на праві власності ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді місце зберігання майна не визначалось.

З моменту вилучення майна минуло 3 роки 3 місяці, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні не закінчено, обвинувальний акт не перебуває на розгляді в суді, всі можливі слідчі дії виконані , будь-яких слідчих дій проводити не планується.

Вважає, що відсутні процесуальні підстави для фактичного утримання майна у неналежних умовах та тривалістю його утримання, натомість ОСОБА_4 зобов`язується у разі потреби надати вказане майно на першу вимогу суду чи слідчого.

Просить змінити місце зберігання арештованого майна автомобіля марки ЗИЛ 130 за категорією С, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », типу вантажний, 1987 року випуску, типу кузова самоскид за класифікацією спеціалізований, синього кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , номер кузова Т3: НОМЕР_2 , який знаходиться на території Голованівського ВП ГУНП в Кіровоградській області та передати його на відповідальне зберігання ОСОБА_4 до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку, залишивши тимчасову заборону на відчуження, розпорядження та користування зазначеним майном.

У судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі та участі ОСОБА_4 , просить його задовольнити.

У судове засідання слідча СВ Голованівського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_5 не з`явилась.

Прокурор Голованівської окружної прокуратури Кіровоградській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд питання про зміну місця зберігання арештованого майна у його відсутність, у задоволенні клопотання просить відмовити.

Дослідивши клопотання та додані матеріали, слідчий суддя встановив такі обставини та приходить до наступного висновків.

Так, ухвалою слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області від 21.06.2022 року накладено арешт на автомобіль марки ЗИЛ 130 за категорією С, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », типу вантажний, 1987 року випуску, типу кузова самоскид за класифікацією спеціалізований, синього кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , номер кузова Т3: НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_4 та знаходиться в користуванні ОСОБА_6 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Також накладено арешт на відрізки деревини, дерева породи «Дуб» та «Ясен», різних діаметрів, довжиною 90-100 см. кожна, в кількості 6 складових метрів, які знаходяться на кузові автомобіля марки ЗИЛ 130 за категорією С, реєстраційний номер « НОМЕР_1 », типу вантажний, 1987 року випуску, типу кузова самоскид за класифікацією спеціалізований, синього кольору, vin ТЗ НОМЕР_2 , номер кузова Т3: НОМЕР_2 , метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування чи розпорядження вказаним майном (ч. 11 ст. 170 КПК України) слідчим суддею не встановлювалась.

Підставою накладення арешту на вказаний автомобіль, згідно ухвали, є збереження його як речового доказу.

При цьому, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

За доведеності вини особи (осіб) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 КК України транспортний засіб може бути визнаний засобом чи знаряддям вчинення кримінального правопорушення, адже мав відповідний вплив на спосіб його вчинення.

Питання про речові докази у кримінальному провадженні вирішуються відповідно до статті 100 КПК України.

Так, згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

При цьому, пунктом 1 частини 9 статті 100 КПК України визначено, що гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються.

З огляду на положення статті 100 КПК України зберігання речового доказу здійснюється стороною, якій він наданий, або в суді - у разі надання його суду, і в окремих випадках речовий доказ передається власнику, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

Адвокат ОСОБА_3 у своєму клопотанні про зміну місця зберігання арештованого майна як на підставу звернення посилається на ч. 1 ст. 174 КПК України.

Вказаною нормою встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ураховуючи вище викладене, приходжу до переконання, що у даному випадку слідчий суддя в порядку ч. 1 ст. 174 КПК України не уповноважений вирішувати питання про зміну місця зберігання арештованого майна, а підстав для скасування арешту майна, що у свою чергу призведе до передачі речового доказу власнику, наразі не встановлено.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 про зміну місця зберігання арештованого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1