Справа № 502/1957/25
УХВАЛА

19 листопада 2025 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

в режимі відеоконференції:

прокурора ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду

клопотання захисника про зміну запобіжного заходу у вигляді застави шляхом зменшення її розміру

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань

за № 0000034 від 04.06.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ліски Ізмаїльського району Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Кілія Ізмаїльського району Одеської області, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 пред`явлено обвинувачення за ч. 3 ст. 332 КК України за кваліфікуючими ознаками організація незаконного переправлення осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

В ході судового розгляду відповідного кримінального провадження захисником обвинуваченого було заявлено клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді застави до розміру, що становить 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 121 120 грн.

В обґрунтування вказаного клопотання захисник послався на те, що кримінальним правопорушенням не було завдано матеріальних збитків, ризики з боку обвинуваченого щодо переховування від органів досудового розслідування та ін. відсутні, а з урахуванням майнового стану обвинуваченого, раніше визначений судом розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу у 170 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, становіть непомірний тягар розміру застави для обвинуваченого та є неспівмірним із обставинами кримінального правопорушення та особою обвинуваченого.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, зазначаючи, що при визначенні розміру застави було враховано розмір отриманої обвинуваченим грошової вигоди, а також тяжкість вчиненого злочину. Крім того, в ході судового розгляду ще не допитані свідки та відповідні ризики, які раніше були враховані при застосовуванні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу, на даний час не зникли. У зв`язку із викладеним прокурор проси суд відмовити захиснику у задоволенні клопотання.

Заслухавши учасників розгляду клопотання, проаналізувавши релевантні положення законодавства, судом встановлено наступне:

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Статтею 177 КПК України передбачено, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно з ч. 1 ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину встановлюється розмір застави від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Суд, з урахуванням відповідних положень КПК України, при постановленні 13.10.2025 за клопотанням прокурора ухвали про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, визначив заставу у 170 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

З урахуванням нетривалого проміжку часу, що минув з моменту постановлення відповідної ухвали та того факту, що на даний час в ході судового розгляду не досліджено жодного доказу та не допитано жодного свідка, відсутні підстави для того, щоби погодитись із твердженнями захисника у клопотанні щодо відсутності раніше встановлених відносного обвинуваченого ризиків, що передбачені КПК України як підстави для застосування запобіжного заходу.Також суд враховує, що відповідне кримінальне провадження відносно обвинуваченого перебуває в провадженні суду нетривалий час, а саме півтора місяці, а загальна тривалість тримання обвинуваченого під вартою не перевищує шість місяців і протягом вказаного строку відносно обвинуваченого вже зменшувався розмір визначеної йому, як запобіжного заходу, застави.

Разом із тим, суд враховує, що після зменшення початкового розміру застави до 170 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто з 16.09.2025, пройшло два місяці та обвинувачений протягом цього проміжку часу не вніс визначений судом розмір застави, у зв`язку із чим вказана обставина може свідчити про факт його неспроможності внести відповідну заставу з урахуванням фінансового становища, та надмірності на даний час раніше визначеного розміру застави.

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією ЄСПЛ, висловленою в рішенні від 22.05.2018 «Gafa v. Malta" (заява N 54335/14), де зазначено, що: «Тривале утримання під вартою після надання дозволу про звільнення під заставу було обумовлено оскарженими фінансовими умовами внаслідок його неплатоспроможності, на жодному етапі, протягом періоду майже в один рік, під час якого заявник подав декілька клопотань, суди не вважали за потрібне зменшити розмір застави та тим самим надати йому дійсну можливість отримати користь від звільнення під заставу. Під час розгляду справи національними судами не було подано жодних доречних або достатніх підстав, пов`язаних з майновим становищем заявника. "

Таким чином, з урахуванням вищенаведених обставин, суд приходить до висновку, що раніше визначений судом розмір застави слід зменшити, проте, з урахуванням зазначеного у пред`явленому обвинуваченні розміру грошових коштів, які були отримані обвинуваченим, а саме 6000 доларів США, що станом на дату їх отримання за курсом НБУ становило 249 180 грн.

Отже, розмір застави обвинуваченому слід зменшити до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 гривень, який перевищує відповідний розмір грошових коштів, які згідно пред`явленого обвинувачення були отримані обвинуваченим, проте є значно меншим за попередньо визначений судом розмір застави, однак, на переконання суду, з урахуванням майнового стану обвинуваченого та його особи буде достатнім для гарантування виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 201, 331, 372 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання захисника задовольнити частково.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно з ухвалою Кілійського районного суду Одеської області від 13.10.2025, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з можливістю внесення застави, - змінити в частині визначеного розміру застави, зменшивши її розмір зі 170 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 514 760 грн, - до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800 грн.

Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1