Справа № 711/3101/24
Провадження № 1-кп/539/68/2025
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2025 року м.Лубни
Колегія суддів Лубенського міськрайонного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Канів, Черкаської області, громадянки України, українки, зареєстрованої та мешканки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 209, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Канів, Черкаської області, громадянина України, українця, зареєстрованого в АДРЕСА_3 , мешканця АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Одеси, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_5 , мешканця АДРЕСА_6 , РНОКПП НОМЕР_4 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця смт. Олександрівка, Вознесенського району, Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_7 , мешканця АДРЕСА_8 , РНОКПП НОМЕР_5 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки м. Полтава, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_9 , мешканки АДРЕСА_10 , РНОКПП НОМЕР_6 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_11 , РНОКПП НОМЕР_7 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 311 КК України,
ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_12 , мешканця АДРЕСА_13 , РНОКПП НОМЕР_8 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця смт. Голоби, Ковельського району, Волинської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_14 , мешканця АДРЕСА_15 , РНОКПП НОМЕР_9 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 311 КК України,
ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженки смт. Велика Писарівка, Великописарівського району, Сумської області, громадянки України, зареєстрованої в АДРЕСА_16 , мешканки АДРЕСА_17 , РНОКПП НОМЕР_10 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,
ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, громадянина України, зареєстрованого в АДРЕСА_18 , мешканця АДРЕСА_19 , РНОКПП НОМЕР_11 ,
у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307 КК України,-
ВСТАНОВИЛА:
Прокурор заявив клопотання про обрання обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначив, що він обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України. Причетність ОСОБА_10 до вчинення інкримінованих йому злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Обвинуваченому ОСОБА_10 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16.02.2024 було продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до 15.04.2024 включно. Після направлення обвинувального акту до суду прокурор не звертався до суду з клопотанням про продовження строку застосування до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжного заходу.
Водночас, обвинувачений ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлений, в порушення процесуального обов`язку, визначеного п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, неодноразово не з`являвся у судові засідання, про неможливість прибути за викликом у призначений строк суд не повідомляв.
Так, обвинувачений ОСОБА_10 не з`явився за викликом у судові засідання 22.10.2024, 13.11.2024, 27.11.2024, у зв`язку із чим ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2025 до нього застосовано привід, виконання якого доручено Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області.
На виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_10 прибув у судове засідання призначене на 30.01.2025 пояснивши причину неявки в судове засідання 09.01.2025 викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, надавши відповідну повістку.
Водночас, у судові засідання 11.02.2025, 26.02.2025, 12.03.2025, 15.04.2025, 14.05.2025, 01.07.2025, 06.08.2025 обвинувачений ОСОБА_10 знову не з`явився, про неможливість прибути за викликом у призначений строк суд не повідомляв.
При цьому, ухвалами Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.02.2025, 26.02.2025, 14.05.2025, 01.07.2025 до нього застосовувався привід, у ході виконання якого представникам Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області обвинувачений ОСОБА_10 надавав письмове зобов`язання з`явитись у судові засідання, зазначені у вказаних рішеннях суду.
Унаслідок неявки обвинуваченого ОСОБА_10 понад рік неможливо провести підготовче судове провадження, що порушує права інших учасників кримінального провадження, завдання кримінального провадження, визначені ст. 2 КПК України та призводять до невідповідності кримінального провадження його загальним засадам, визначеним ст. 28 КПК України.
У відповідності до п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_10 , покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Обставинами, на підставі яких сторона обвинувачення дійшла висновку про наявність вказаних ризиків є те, що кримінальні правопорушення, що інкримінуються ОСОБА_10 у складі злочинної організації є тяжкими й особливо тяжкими і передбачають можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Вищевикладене свідчить також про те, що ОСОБА_10 , усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, свою участь у стійкому злочинному об`єднані з незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних психотропних речовин, може планувати втечу та переховування від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. ОСОБА_10 може переховуватись від суду та має реальні можливості залишити територію України з цією метою, як і в межах пункту пропуску через державний кордон України так і поза межами таких, а також переховуватись на території України. Перебування нашої держави у стані війни з російською федерацією може також сприяти ОСОБА_10 до залишення меж країни, що унеможливить подальше проведення належного судового розгляду. Крім того, обвинувачений отримав можливість знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які містять значиму інформацію, у тому числі щодо проведених слідчих та процесуальних дій відносно невстановлених до цього часу осіб-співучасників протиправної діяльності підозрюваного. З урахуванням вказаної обставини ОСОБА_10 , перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, матиме можливість обговорювати з іншими обвинуваченими та іншими невстановленими особами, причетними до протиправної діяльності, відомі органу досудового розслідування обставини незаконного виготовлення та незаконного збуту особливо небезпечних психотропних речовин, та усвідомлюючи невідворотність покарання, намагатиметься вплинути на цих осіб, розробити стратегію ухилення від відповідальності. Крім цього, враховуючи важливість та силу доказового значення висновків експертів у цьому провадженні обвинувачений, як особисто так і через інших осіб, може вдатися до впливу на цих учасників процесу у цьому ж кримінальному провадженні з метою дискредитації їх висновків. Враховуючи встановлення факту вчинення обвинуваченим інкримінованих йому кримінальних правопорушень у складі організованої злочинної групи, у т.ч. з іншими невстановленими особами, перебуваючи поза межами установи попереднього ув`язнення, усвідомлюючи, що відомі йому особи з числа невстановлених на даний час стороною обвинувачення, можуть надати правдиві показання щодо вчинення ним кримінальних правопорушень, намагатиметься вплинути на них з метою домогтися надання неправдивих показань на свою користь чи унеможливити своє викриття, а також встановлення обставин діяльності групи, приховати її учасників та осіб, що їй сприяли. Ризик впливу на свідків, експертів та інших обвинувачених існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказівв, а й на стадії судового розгляду, до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та досліження їх судом.
Фактично, неявка ОСОБА_10 у судові засідання є прикладом перешкоджання обвинуваченого іншим чином, що вказує на інсування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.
ОСОБА_10 , будучи учасником стійкого злочинного об`єднання, ураховуючи налагодження протиправної діяльності з незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних психотропних речовин, може вчинити інші кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом психотропних речовин, а також продовжити кримінальні правопорушення у складі організованої злочинної групи.
З урахуванням викладених обставин жоден більш м`який запобіжний захід, крім запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зможе забезпечити запобігання існуючим ризикам та виконання завдань кримінального провадження, оскільки вони за своєю суттю в значній мірі залежать від правосвідомості особи, до якої вони застосовуються, та не можуть бути ефективно контрольовані державою. Підтвердженням вказаних обставин є вжиття ОСОБА_10 заходів до затягування судового розгляду.
Просив застосувати до обвинуваченого ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб без визначення розміру застави.
Захисник адвокат ОСОБА_12 та обвинувачений ОСОБА_10 проти клопотання заперечували.
Надали письмове заперечення на клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в якому зазначили наступне.
Вважають, що ризики, які зазначає прокурор у своєму клопотанні, є надуманими. Ризик переховування від суду ОСОБА_10 не може бути підтвердженим, оскільки він не може виїхати за кордон, так як Україна перебуває у стані війни. ОСОБА_10 в даний час взагалі не може перетинати навіть кордон Черкаської області, оскілько його весь час зупиняють працівники ТЦК та СП та доставляють до своєї установи.
У відповідний період, а саме 14.05.2025 та 01.07.2025 ОСОБА_10 перебував у ТЦК та СП. Він неодноразово повідомляв працівників ТЦК та СП,що в Лубенському міськрайонному суді перебуває відносно нього кримінальне провадження.
За весь час переування кримінального провадження в Лубенському міськрайонному суді він нікуди не тікав, не міняв місце проживання, не здійснював ніякого впливу на свідків.
Відносно ОСОБА_10 ефективним і достатнім є продовження домашнього арешту або застосування особистого зобов`язання з обов`язком з`являтися до суду.
До всіх проблем із ТЦК та СП він з`являвся до суду та виконував сумлінно свої обов`язки.
На судовому засіданні, яке відбулося 04.11.2025 ОСОБА_10 був присутній в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів,що є ще одним доказом того що він не має наміру переховуватися від суду.
Адвокат ОСОБА_10 ОСОБА_12 бере на себе обов`язок слідкувати за обвинуваченим, останній буде виходити в судові засідання в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів.
Вважають, що прокурор не довів суду належним чином обгрунтовність свого клопотання відносно ОСОБА_10 на такий довгий термін, та зважаючи на особу ОСОБА_10 ,вказаний запобіжний захід є невмотивовано жорстоким.
Щодо визначення альтернативного запобіжного заходу у виді застави зазначили наступне.
Відповідно обвинувачений ОСОБА_10 раніше не судимий, до кримінальної
відповідальності притягується вперше. Має постійне місце проживання за адресою:
АДРЕСА_6 разом з дружиною
ОСОБА_19 та її малолітньою дитиною ОСОБА_20 ,
який повністю перебуває на утриманні ОСОБА_10 , проживає на території м. Черкаси,
що свідчить про можливість належної процесуальної поведінки підзахисного без
застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зокрема ОСОБА_10 проживає ще і зі своєю бабусею ОСОБА_21 ,
яка є особою похилого віку та страждає на цілий ряд захворювань та потребує
сторонньої фізичної допомоги, яку надає їй ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_12 помер рідний брат
ОСОБА_10 , а ІНФОРМАЦІЯ_13 помер рідний батько ОСОБА_10 ОСОБА_22 .
Тобто, ніхто більше не може надавати ні фізичної, ні матеріальної допомоги
старенькій ОСОБА_21 окрім ОСОБА_10 .
Мати ОСОБА_10 на даний час проживає в Нідерландах та не може приїхати на
Україну. Більш того, вона на даний час дуже важко переносить втрату свого чоловіка
та молодшого сина. В зв`язку з чим має цілий ряд хвороб, пов`язаних з нервовою
ОСОБА_10 має постійне місце проживання за адресою:
Вказана квартира, в якій проживає ОСОБА_23 належить його рідній тітці (сестрі
матері) і в даній кваритрі проживає бабуся ОСОБА_10 , де є зареєстроване місце
проживання. Ця обставина встановлена органом досудового розслідування та
прокурором по справі.
ОСОБА_10 є військовозобов`язною особою та перебуває на обліку
у ІНФОРМАЦІЯ_14 .що підтверджується копією військового квитка.
На даний час склалась дуже складна ситуація з мобілізацією, яка відома всім.
Отримати відстрочку ОСОБА_10 неможливо, оскільки, він хоч і доглядає за бабусею,
проте це не дає йому право на відстрочку аби вільно могти пересуватись країною.
В ті дати, на які послався прокурор по справі ОСОБА_24 перебував в ТЦК та СП,
підтвердження про перебування в якому на превеликий жаль не надається.
Також, ОСОБА_10 входить до ГО «Міжнародний штаб гуманітарної допомоги» в якості
волонтера та допомагає нашим воїнам боронити державу, забезпечуючи необхідними
речами,що підтверджується копією посвідчення волонтера.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов таких висновків.
Згідно ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.
За змістом ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з вимогами п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, зокрема окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.
Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 306, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України, які відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів.
Суд вважає, що на даній стадії судового провадження за обставин, викладених в обвинувальному акті та клопотанні про обрання запобіжного заходу прокурором, доведено наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_10 до вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочинів та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити дані злочини.
Обґрунтованість підозри була предметом дослідження під час обрання обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_10 під час досудового розслідування.
Суд вважає, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_10 переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, з метою змусити їх до зміни чи відмови від показань та вчинити інше кримінальне правопорушення, про наявність яких, відповідно до ч.1 ст.178 КПК України, свідчать такі обставини, як вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень, участь у стійкому злочинному об`єднанні з незаконного виготовлення, зберігання з метою збуту та збуту особливо небезпечних психотропних речовин, будучи організатором та керівником організованої злочинної групи, маючи злочинний авторитет та тісні зв`язки з раніше засудженими особами, тяжкість покарання, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому органом досудового розслідування діяннях.
Також суд вважає обґрунтованим та доведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_10 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом.
Так, обвинувачений ОСОБА_10 , будучи належним чином повідомлений, в порушення процесуального обов`язку, визначеного п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, неодноразово не з`являвся у судові засідання, про неможливість прибути за викликом суд не повідомляв.
Так, обвинувачений ОСОБА_10 не з`явився за викликом у судові засідання 22.10.2024, 13.11.2024, 27.11.2024, у зв`язку із чим ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 09.01.2025 до нього застосовано привід, виконання якого доручено Черкаському РУП ГУНП в Черкаській області.
На виконання зазначеної ухвали суду ОСОБА_10 прибув у судове засідання призначене на 30.01.2025, пояснивши причину неявки в судове засідання 09.01.2025 викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, надавши відповідну повістку.
Водночас, у судові засідання 11.02.2025, 26.02.2025, 12.03.2025, 15.04.2025, 14.05.2025, 01.07.2025, 06.08.2025 обвинувачений ОСОБА_10 знову не з`явився, про неможливість прибути за викликом у призначений строк суд не повідомляв.
При цьому, ухвалами Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 11.02.2025, 26.02.2025, 14.05.2025, 01.07.2025 до нього застосовувався привід, у ході виконання якого представникам Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області обвинувачений ОСОБА_10 надавав зобов`язання з`явитись у судові засідання у визначені дати.
Суд критично ставиться до наданих захисником копій повісток, виданих ІНФОРМАЦІЯ_15 на 14.05.2025 та 01.07.2025, оскільки вони не підтверджують факт перебування ОСОБА_10 в ТЦК та СП у зазначені дати і тому не можуть бути доказами поважності причин неявки ОСОБА_10 в судові засідання.
Інших доказів поважності причин неявки ОСОБА_10 в судові засідання, окрім перебування на амбулаторному лікуваннні з 12.03.2025 по 19.03.2025, стороною захисту не надано, а усі доводи зводяться лише до неможливості ОСОБА_10 вільно пересуватися територією країни через оголошену мобілізацію.
Тому, враховуючи наведене, у суду є всі підстави вважати, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, а застосування інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою, не забезпечить запобіганню ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.
Крім того, варто зазначити, що злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів це діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або створюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеному колу осіб, що підтверджує наявність об`єктивного суспільного інтересу в даному кримінальному провадженні.
У Конвенції Організації Об`єднаних Націй «Про боротьбу проти незаконного обігу наркотичних засобів і психотропних речовин» наголошується, що тенденція зростання незаконного виробництва, попиту і обігу наркотичних засобів і психотропних речовин становлять серйозну загрозу для здоров`я і добробуту людей і справляють негативний вплив на економічні, культурні й політичні основи суспільства.
Суд також враховує доводи сторони захисту, викладені на користь обвинуваченого ОСОБА_10 , але вважає, що у даному випадку ці доводи не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки.
Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у вказаному кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.
Тому, враховуючи, що ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, колегія суддів вважає необхідним не визначати розмір застави у вказаному кримінальному провадженні.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутністю підстав для обрання іншого запобіжного заходу, колегія суддів вважає необхідним обрати обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст. 197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 09 січня 2026 року включно.
Керуючись ст.ст. 31, 177, 178, 197, 315, 369-372 КПК України,-
УХВАЛИЛА:
Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Обрати ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 09 січня 2026 року включно.
Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 18 листопада 2025 року о 08 год. 45 хв.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3