1Справа № 335/5126/22 1-кп/335/178/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року м.Запоріжжя

Вознесенівський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя, клопотання у кримінальному провадженні № 0000850 від 15.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 319, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 319 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 319, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 319 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 319, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 319 КК України про звільнення від кримінальної відповідальності,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження № 0000850 від 15.07.2021 року за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 319, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 319 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 319, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 319 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 319, ч.2 ст. 28 ч.2 ст. 319 КК України.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 319 КК України, як незаконна видача рецепта на право придбання наркотичних засобів з корисливих мотивів, вчинена за попередньою змовою групою осіб, як зазначено в обвинувальному акті вчинена 20.08.2021 року.

Також, дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 319 КК України, як незаконна видача рецепта на право придбання наркотичних засобів з корисливих мотивів, вчинена за попередньою змовою групою осіб, як зазначено в обвинувальному акті вчинена 26.08.2021 року.

Під час судового засідання у вказаному кримінальному провадженні захисник обвинувачених адвокат ОСОБА_6 звернувся до суду із письмовим клопотанням, в якому просив звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 319 КК України України (епізод від 20.08.2021 року) та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 319 КК України (епізод від 26.08.2021 року), на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування клопотання захисник зазначив, що відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 319 КК України, є кримінальним проступком (покарання у виді обмеження волі на строк до 3 років). Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки.

З моменту вчинення діяння (20.08.2021, 26.08.2021 року) станом на сьогодні минуло більше трьох років. Обставини, що переривають перебіг давності, відсутні. Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , підлягають звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 319 КК України .

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 підтримали клопотання захисника ОСОБА_6 та просили його задовольнити, не заперечували проти закриття провадження з підстав передбачених ч. 1 ст. 49 КК України і просили звільнити їх від кримінальної відповідальності у вказаній захисником частині обвинувачення у зв`язку закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження у вказаній частині обвинувачення закрити.

Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення клопотання захисника обвинувачених та звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачених у вказаній захисником частині обвинувачення та закриття кримінального провадження в цій частині на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та матеріали кримінального провадження, дійшов до такого висновку.

За змістом статей 284-288 КПК України, підставами для звільнення від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

При встановленні підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, суд, відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, суд має невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з таким клопотанням.

Згідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 02.02.2023 по справі № 735/1121/20, визначені у статті 49 КК строки давності за змістом становлять проміжки часу, у разі спливу яких з моменту вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили особа звільняється від кримінальної відповідальності. Передбачаючи в цих випадках відмову держави від застосування заходів кримінальної репресії, законодавець виходить із того, що з плином часу вчинене в далекому минулому діяння перестає бути показником соціальної небезпечності особи, а тривала законослухняна поведінка людини в подальшому свідчить про її виправлення. В цьому разі притягнення особи до кримінальної відповідальності не узгоджується з принципом гуманізму та є недоцільним.

Підставою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст.49 КК України є лише такий сплив відповідного строку давності, який закінчився до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення певної тяжкості. Таким чином строк давності продовжує спливати і в період досудового розслідування, і протягом судового розгляду кримінального провадження, і навіть після оголошення обвинувального вироку суду. Будь-які процесуальні дії протягом цих строків не припиняють їх сплив. Отже, якщо строк давності сплив до дня набрання законної сили обвинувальним вироком суду, то особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності незалежно від того, у якій стадії кримінального процесу знаходиться кримінальне провадження щодо цієї особи.

Отже суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України. (Постанова ВС від 19.11.2019 в справі №345/2618/16-к).

Положення ч. 1-3 ст. 49 КК, якими передбачено підстави та умови звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, не наділяють суд дискрецією. Адже законодавець чітко визначив, що суд звільняє від кримінальної відповідальності особу у разі існування підстав для застосування положень ст. 49 КК. Ця підстава звільнення від кримінальної відповідальності є безумовною, на відміну від інших, наприклад, передбачених ст. ст. 47, 48 КК, в яких вказано, що суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності.

Передбачений ст. 49 КК вид звільнення від кримінальної відповідальності застосовується за наявності трьох умов: 1) закінчення зазначених у законі строків; 2) не вчинення протягом цих строків нового кримінального правопорушення певного ступеня тяжкості; 3) не ухилення особи від слідства або суду.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 49 КК, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності (Постанова ВСУ від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23)

Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2025 року у справі № 712/8174/23, провадження № 51- 2807 км 24 зазначив про таке. «..У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння. З цих підстав, довід сторони обвинувачення про необхідність встановлення місцевим судом факту вчинення ОСОБА_8 інкримінованих кримінальних правопорушень колегія суддів відхиляє...»

З огляду на вищенаведене та судову практику із вказаного питання, таке звільнення вирішується ухвалою суду, в якій не вирішується питання винуватості або невинуватості. Встановлюючи сплив строку, суд виходить з дати вчинення кримінального правопорушення, зазначеної в обвинувальному акті, однак не встановлює дату його вчинення, як і факт вчинення правопорушення.

Крім того, ВП ВС у постанові від 17 червня 2020 року (справа № 598/1781/17, провадження № 13-47кс20) наголосила, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності, при цьому відповідно до частини восьмої цієї статті, закриття кримінального провадження не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує.

Як зазначено в обвинувальному акті, який перебуває на розгляді суду, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.319 КК України, датою вчинення кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті є 20.08.2021 року, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.319 КК України, датою вчинення кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті є 26.08.2021 року

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 319 КК України, є кримінальним проступком.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, минуло три роки.

В судовому засіданні під час розгляду вказаного клопотання, після роз`яснення судом юридичних наслідків закриття провадження з цієї підстави, обвинувачені наполягали на прийнятті такого рішення судом.

Судом встановлено, що обвинувачені цілком розуміють свої права та підставу звільнення від кримінальної відповідальності.

За встановлених судом обставин на момент розгляду судом клопотання сторони захисту про застосування положень ст. 49 КК до обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 передбачені законом строки давності притягнення останніх до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.28 ч.1 ст.319 КК України сплинули 20.08.2024 та 26.08.2024 року, обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 раніше не судимі, від слідства та суду не ухилялися, до кримінальної відповідальності не притягувалися, тобто перебіг давності не зупинявся та не вчинили нового злочину, не заперечують проти закриття провадження на підставі ст. 49 КК України, тому суд звільняє їх від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриває щодо них кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.2 ст.28 ч.1 ст.319 КК України.

При вирішенні питання про закриття провадження у справі з нереабілітуючих обставин суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини, у тому числі і рішенню ЄСПЛ у справі «Грабчук проти України» від 21 вересня 2006 року, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

При цьому відмова суду у звільненні обвинувачених від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинувачених, що є недопустимим.Така відмова може призвести до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284, 285-288, 372, 376 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 319 КК України України та ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 319 КК України України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 319 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 319 КК України - закрити.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 319 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 в частині обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 319 КК України - закрити.

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга може бути подана протягом семи днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу проголошено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя : ОСОБА_1