Справа № 170/318/24 Провадження №11-кп/802/785/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження № 0000225 від 18.03.2024 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, до 01 лютого 2026 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Шацького районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000225, відомості про яке внесено до ЄРДР 18.03.2024 року, про обвинувачення ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

Прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 та клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 діб без визначення розміру застави, на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Клопотання мотивував тим, що Управлінням з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000225 від 18.03.2024 року за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Безпосередньо після вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_9 було затримано, в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.307 КК України та припинено їх протиправну діяльність.

20.09.2022 року в ЄРДР зареєстровано кримінальне провадження за № 0000752.

Постановою прокурора від 18.03.2024 року матеріали за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, виділено в окреме провадження за № 0000225.

Ухвалами слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 28.07.2023 року стосовно підозрюваного ОСОБА_9 та підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без альтернативи внесення застави строком до 19.09.2023 року включно. В подальшому ухвалами слідчих суддів Печерського районного суду міста Києва та ухвалами Шацького районного суду Волинської області зазначені запобіжні заходи щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 неодноразово продовжувалися.

Обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_9 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, підтверджуються зібраними під час досудового розслідування матеріалами, а саме: протоколами допитів свідка ОСОБА_10 ; матеріалами Управління внутрішнього контролю ДБР; висновками експертів; протоколами обшуків та протоколами затримання обвинувачених.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 та ОСОБА_6 встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Заявлені ризики не зменшилися та продовжують існувати, що виправдовує тримання вказаних осіб під вартою. Тому прокурор просив з метою запобігти спробам ОСОБА_9 та ОСОБА_6 переховуватися від суду; незаконно впливати на інших обвинувачених, експертів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони обвинувачуються, з урахуванням в комплексі і тяжкості вчиненого злочину, даних про осіб обвинувачених, продовжити тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_6 , оскільки існує обґрунтована впевненість, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить можливості запобігання зазначеним вище ризикам та належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Ухвалою Шацького районного суду Волинської області від 04.12.2025 року задоволено повністю клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 . Продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 01.02.2026 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» (вулиця Нестора Бурчака, будинок 3, місто Луцьк, Волинської області), без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 задоволено повністю. Продовжено щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, до 01.02.2026 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор» (вулиця Нестора Бурчака, будинок 3, місто Луцьк, Волинської області), без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Таке своє рішення місцевий суд мотивував тим, що існує висока ймовірність того, що перебуваючи на волі ОСОБА_9 та ОСОБА_6 можуть з метою уникнення від кримінальної відповідальності переховуватися від суду; незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони обвинувачуються. Тому більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити запобіганню доведеним в суді ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 . З метою запобігання доведеним в суді ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_6 слід продовжити їм запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 01.02.2026 року включно, без визначення розміру застави, на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій вважає ухвалу суду необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки його довіритель ОСОБА_6 надмірно довго та невиправдано утримується під вартою.

Вказує на те, що заявлені прокурором ризики не обгрунтовані, будуються лише на припущеннях. ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, дружину та троє дітей, має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності. Вважає, що відносно ОСОБА_6 можна застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 . Співвласники вказаної квартири ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 не заперечують проти проживання ОСОБА_6 у зазначеній квартирі.

Просить скасувати ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 04.12.2025 року та постановити нову, якою обрати для ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В судове засідання прокурор не з`явився. Клопотань про відкладення розгляду справи не подавав суду.

Зважаючи на викладене, а також думки обвинуваченого та його захисника, апеляційний суд вважає за можливе апеляційний розгляд провадження провести у відсутності прокурора, відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали та доводи апеляційної скарги; думки обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту; перевіривши матеріали провадження за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 ухвала Шацького районного суду Волинської області від 04.12.2025 року перевіряється лише в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Метою запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити кримінальне правопорушення. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

При розгляді в суді першої інстанції клопотання про продовження запобіжного заходу прокурор довів обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати про існування хоча б одного із ризиків про те, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України і, що застосований щодо нього запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою не забезпечить виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, що вірно встановив суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що підставами для продовження строку тримання під вартою стали наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах, вчинених повторно за попередньою змовою групою осіб, а метою можливість переховуватись від суду, незаконно впливати на інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчиняти інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому, зокрема він обвинувачується.

Апеляційний суд вважає, що з моменту взяття обвинуваченого під варту та до моменту вирішення вказаного клопотання, не змінилися обставини, які стали підставою для продовження, зокрема щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і ті, які дають суду підстави вважати, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш м`який запобіжний захід.

Так, наведені прокурором в судовому засіданні підстави для продовження строку тримання під вартою є належним чином обґрунтовані та вмотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу, на даний час не втратили свою актуальність та не змінилися.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 та тяжкості інкримінованого йому діяння, віку та стану його здоров`я, відсутності жодних медичних документів, які б могли підтвердити неможливість утримання обвинуваченого в слідчому ізоляторі, апеляційний суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст.177 КПК України.

При цьому, доводи сторони захисту про те, що наведені стороною обвинувачення ризики того, що ОСОБА_6 перебуваючи на волі може вчинити дії, передбачені п.п.1, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України нічим не підтверджені, на увагу суду не заслуговують, оскільки повністю спростовується матеріалами провадження, які фактично вказують про протилежне.

Дані про особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 має міцні соціальні зв`язки, дружину, троє дітей, є єдиним годувальником в сім`ї, має постійне місце проживання та позитивно характеризується за місцем проживання, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на які посилається апелянт у апеляційній скарзі, ризики у кримінальному провадженні не зменшують та на правильність висновку щодо необхідності продовження до обвинуваченого саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не впливають.

Разом з тим, слідчий суддя відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України також обґрунтовано не визначав розмір застави, оскільки ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбачено ч.3 ст.307 КК України, а саме - особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому розмір застави у даному кримінальному провадженні, на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України не визначається, з чим повністю погоджується і апеляційний суд.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування судового рішення, суд апеляційної інстанції не вбачає.

За таких обставин, суд обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому законних підстав для скасування ухвали і постановлення нової ухвали, відповідно до викладених в апеляційній скарзі доводів, апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.ст.376, 405, 407, 422-1 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргузахисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Шацького районного суду Волинської області від 04 грудня 2025 року в частині продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 на 60 днів, до 01 лютого 2026 року включно, в Державній установі «Луцький слідчий ізолятор», без визначення розміру застави на підставі п.5 ч.4 ст.183 КПК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий

Судді