СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/2163/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0003013 від 07.10.2025 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Дніпро, громадянин України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштований, неодружений, зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий:

-13.02.2025 Дніпровським районним судом м. Кам`янського Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 307 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,

обвинуваченого за ч. 3 ст. 307 КК України,

сторони та інші учасники провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

До Святошинського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003013 від 07.10.2025 відносно ОСОБА_3 за

ч. 3 ст. 307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, вважаючи, що по справі дотримані всі вимоги, передбачені ст.ст. 32, 291 КПК України та відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України. Обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення судового розгляду.

Також прокурор заявив клопотання та просив продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Обґрунтовуючи клопотання, посилається на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а тому, усвідомлюючи тяжкість покарання, у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, є підстави вважати, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду. Також ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, може продовжити злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки злочинна діяльність була його єдиним способом заробітку. На думку прокурора інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували щодо клопотання прокурора, вважаючи, що відсутні підстави для продовження запобіжного заходу, просили визначити заставу, оскільки обвинувачений має намір проходити військову службу.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд з`ясовує всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе та виправдане.

ОСОБА_3 хоча раніше і не судимий, однак обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а тому являє собою значну суспільну небезпеку.

На даному етапі кримінального провадження, а саме підготовче судове засідання, суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність обвинуваченого до вчинення кримінальних правопорушень, у яких він обвинувачується, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу на момент розгляду відповідного клопотання.

Таким чином, суд вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, можливість обвинуваченого ОСОБА_3 ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування), оскільки він обізнаний про суворість передбаченого законом покарання, у випадку визнання його винуватим. При цьому суд звертає увагу на те, що тяжкість вчиненого кримінального правопорушення все ж є визначаючим елементом, хоча не єдиним, при оцінці ризику ухилення від суду. Також існують ризики того, що обвинувачений зможе продовжити свою злочинну діяльність, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційного джерела доходу, а також іншим чином перешкодити кримінальному провадженню.

Даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає, що існують підстави для продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України приймає до уваги інші дані про особу обвинуваченого, зокрема те, що на даний час відсутні медичні застереження щодо неможливості перебування ОСОБА_3 в умовах слідчого ізолятору.

Даних про зменшення чи відсутність вказаних ризиків для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено, тому суд вважає, що існують підстави для продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також в судовому засіданні не встановлено правових підстав для визначення розміру застави, враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання суд вирішує питання, передбачені частиною 3 ст. 314 КПК України, в тому числі і направлення обвинувального акту до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України, дане питання підлягає першочерговому вирішенню, оскільки судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо порушено правила підсудності.

Ураховуючи наведене, судом поставлено на обговорення учасників засідання питання щодо підсудності даного кримінального провадження Святошинському районному суду

м. Києва.

Прокурор вважав, що кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду м. Києва, оскільки точне місце зберігання ОСОБА_3 заборонених речовин не встановлено, відтак, виходячи з приписів ст. 32 КПК України кримінальне провадження здійснюється судом, у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування.

Захисник ОСОБА_5 вважав, що кримінальне провадження підсудне Святошинському районному суду м. Києва, оскільки заборонені речовини були вилучені у ОСОБА_3 на території Святошинського району м. Києва, під час вилучення він повідомив працівникам поліції, що у нього вдома теж зберігаються заборонені речовини, після чого під час обшуку квартири добровільно видав їх.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 32 КПК України, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту ряду наркотичних засобів та психотропних речовин. При цьому вказані діяння, згідно з формулюванням обвинувачення, охоплювалися єдиним умислом, а зберігання заборонених речовин було триваючим у часі.

Кримінальне правопорушення у формі незаконного зберігання наркотичних засобів та психотропних речовинвважається закінченим з моменту припинення або переривання вчинення особою відповідного триваючого суспільно небезпечного діяння.

Як слідує з обвинувального акту, частину наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_3 зберігав при собі до моменту його затримання 07.10.2025 о 20 год. 08 хв. у Святошинському районі м. Києва (по вул. Кільцева Дорога, 13-а), іншу частину наркотичних засобів та психотропних речовин ОСОБА_3 зберігав за місцем свого проживання - у квартирі АДРЕСА_3 , до моменту їх вилучення під час обшуку 07.10.2025 о 21 год. 58 хв.

За таких обставин суд приходить до висновку, що дане кримінальне правопорушення було закінчено за адресою: АДРЕСА_2 , що територіально відноситься до Солом`янського районного суду м. Києва.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 цього Кодексу питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Керуючись ст.ст. 32, 34, 314-316 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Продовжити обраний під час досудового розслідування стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 31 січня 2026 року (включно). Утримувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ДУ «Київський слідчий ізолятор».

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0003013 від 07.10.2025 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 3 ст. 307 КК України направити до Київського апеляційного суду для вирішення питання про направлення кримінального провадження до Солом`янського районного суду м. Києва за підсудністю.

Ухвала в частині застосування запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 04.12.2025 о 09 год. 50 хв.

Суддя ОСОБА_6