ЄУН справи: 336/9062/25
Номер провадження: 1-кп/336/1508/2025
ВИРОК

іменем України

08 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001084 від 17 липня 2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Гуляйполе Запорізької області, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працевлаштованого, одруженого, на утриманні дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 301 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на незаконне розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру, діючи умисно, 09.07.2025, створив в соціальному додатку «Telegram» обліковий запис під ніком « ОСОБА_3 » з використанням мобільного телефону Galaxy А 70 - ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 , з сім картою мобільного номеру «Київстар» НОМЕР_4 , з метою помститися із ревнощів та раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , реалізовану заздалегідь продукцію порнографічного характеру за власною участю та участю самої ОСОБА_6 , розповсюдив вказаний - відео матеріал ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В подальшому 10.07.2025, реалізуючи свій умисел, спрямований на незаконне розповсюдження відеофайлу порнографічного характеру з ревнощів та раптово виниклого конфлікту, аналогічним чином, через додаток «Telegram», обліковий запис під ніком « ОСОБА_3 », перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, заздалегідь створеного відео-файлу за власною участю та участі ОСОБА_6 , розповсюдив вищевказаний відео-файл між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

У наступному, 11.07.2025, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на незаконне розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру з ревнощів та раптово виниклого конфлікту, аналогічним чином, розповсюдив відеоматеріал між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Згідно з висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, за № СЕ-19/104-25/29691-M3 від 30.07.2025, вказаний відео-матеріал містить у собі ознаки порнографічного характеру.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише щодо особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненому визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, пояснив, що 09.07.2025, створив в соціальному додатку «Telegram» обліковий запис під ніком « ОСОБА_3 » з використанням мобільного телефону Galaxy А 70, з метою помститися із ревнощів та раптово виниклого конфлікту із ОСОБА_6 , розповсюдив продукцію порнографічного характеру за власною участю та участю самої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

В подальшому 10.07.2025, він аналогічним чином, через додаток «Telegram», обліковий запис під ніком « ОСОБА_3 », заздалегідь створеного відео-файлу за власною участю та участі ОСОБА_6 , розповсюдив вищевказаний відео-файл між ОСОБА_9 та ОСОБА_10

11.07.2025, він аналогічним чином, розповсюдив відеоматеріал між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, за згодою учасників судового провадження, суд, в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням документу, що підтверджує вартість експертизи, постанови про визнання речовими доказами, ухвали слідчого судді про арешт майна, матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 вірно розуміє зміст обставин провадження і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Згідно з висновком експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України, за № СЕ-19/104-25/29691-M3 від 30.07.2025, наданий на експертизу вказаний відео-матеріал містить у собі ознаки порнографічного характеру.

Мобільний телефон з сім-картою вилучені у обвинуваченого, визнано речовим доказом.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2025року накладено арешт на тимчасово вилучене майно, яке вилучене в ході огляду, а саме Galaxy A 70, ІМЕІ 1) НОМЕР_2 , ІМЕІ 2) НОМЕР_3 з сім картою «Київстар» НОМЕР_4 .

Згідно з постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 11 вересня 2025 року мобільний телефон Galaxy A 70 з сім картою «Київстар» визнано речовим доказом та передано на зберігання до камери схову ВП № 3 ЗРУП ГУНП В Запорізькій області.

Беручи до уваги пояснення обвинуваченого, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 301 КК України, як розповсюдження відеопродукції порнографічного характеру.

Відповідно до статті 1 КК України кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 КК України визначено, що кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 12 КК України злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 відноситься до нетяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ст.ст. 50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

ОСОБА_3 вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, раніше не судимий, притягається вперше, має постійне місце проживання, під медичним наглядом у лікарів нарколога, та психіатра не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Згідно з ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінально процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Враховуючи думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік із застосуванням іспитового строку 1 рік, з урахування досліджених в судовому засіданні обставин, особи обвинуваченого, критичного ставлення обвинуваченого до своєї поведінки, наявністю пом`якшуючих обставин, суд вважає за можливе призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі та звільнити від відбування покарання з випробуванням, що буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

В даному кримінальному провадженні було проведено судову мистецтвознавчу експертизу № СЕ-19/104-25/29691-M3 від 30.07.2025, вартість якої становить 3565,60 грн.

Суд, відповідно до ст. 124 ч.2 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В матеріалах кримінального провадження є документальне підтвердження, що процесуальні витрати на проведення експертизи становлять 3565,60 грн.

Відповідно до ст. 374 ч.4 п.2 КПК України у разі визнання особи винуватою, у резолютивній частині вироку зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат.

Так, підлягають стягненню з обвинуваченого витрати на проведення судової експертизи в розмірі 3565,60 грн. в дохід держави.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 368 КПК України ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання що належить вчинити з майном, на яке накладено арешт, речовими доказами і документами.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2025 року накладено арешт на речові докази, з метою їх збереження.

Відповідно до ч.4 ст.174, п.1 ч.4 ст.374 КПК України, суд скасовує арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2025 року.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395, 532, 615 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 301 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; роботи.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати на проведення судової мистецтвознавчої експертизи № СЕ-19/104-25/29691-M3 від 30.07.2025, в розмірі 3565,60 грн.

Арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 12 вересня 2025року, ЄУН 336/8831/25, пр. 1-кс/336/745/2025 - скасувати.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- мобільний телефон Galaxy A 70 з сім картою «Київстар» - повернути ОСОБА_3 за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1