У Х В А Л А

09.02.2026 р. м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жмеринка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 22.01.2025,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області перебуває вищезазначене кримінальне провадження.

Прокурор ОСОБА_4 подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, оскільки 15.02.2026 року спливає строк застосування до обвинуваченого ОСОБА_3 відповідного запобіжного заходу і продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, яке в судовому засіданні підтримав.

Обвинувачений ОСОБА_3 просив розглянути клопотання про без його захисника та зазначив, що це не буде порушувати його право на захист. Проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд приходить до такого.

Судом встановлено, що строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою, обраний ухвалою слідчого судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 01.08.2025 та продовжений ухвалами Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 12.09.2025 та від 18.12.2025 спливає 15.02.2026.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії», автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а тому при вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення обвинуваченим ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків/експертів, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що при обранні запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 ухвалою суду від 01.08.2025 були наступні ризики, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він усвідомлює тяжкість покарання, що йому загрожує; незаконно впивати на потерпілих та свідків, оскільки знайомий з ними, та має на них вплив; також у нього відсутнє джерело доходу, він може вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 хоча і має місце проживання, працював, проте обвинувачується у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 126 КК України санкцією якого передбачене покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року, ч.5 ст. 407 КК України санкцією якого передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, він може переховуватись від суду, судове слідство у справі не здійснене, а тому є ризики незаконного впливу на потерпілих, свідків та експертів, а також переховування від суду та продовження чи повторення протиправної поведінки.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Враховуючи вищезазначене, оцінюючи суспільний інтерес, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до свободи особистості, суд вважає, що продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 виправдане, як це підтверджує практика Європейського суду з прав людини, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою на шістдесят днів.

Прокурор ОСОБА_4 заявив клопотання про направлення справи до Вінницького апеляційного суду з поданням про визначення територіального підсудності даного кримінального провадження Тростянецькому районному суду Вінницької області, так як у Тростянецькому районному суді Вінницької області перебуває кримінальна справа №1147/1470/25 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України, свідки є спільними, що у даному кримінальному кримінальному провадженні, що у кримінальному провадженні, яке перебуває у Тростянецькому районному суді Вінницької області та проживають на території Тростянецької територіальної громади.

Обвинувачений не заперечував та просив розглянути клопотання прокурора без його захисника та зазначив, що це не буде порушувати його право на захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 КПК України до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

До початку розгляду справи судом встановлено, що у Тростянецькому районному суді Вінницької області перебуває кримінальна справа №147/1470/25 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 5 ст. 407 КК України, для подальшого їх об`єднання та забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження слід направити подання Вінницькому апеляційному суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області до Тростянецького районного суду Вінницької області за підсудністю.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 та про направлення кримінального провадження до Вінницького апеляційного суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області до Тростянецького районного суду Вінницької області за підсудністю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178,183,184 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч. 1 ст. 126, ч. 5 ст. 407 КК України, відомості про який внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000206 від 22.01.2025 у виді тримання під вартою продовжити на шістдесят днів, а саме до 09 квітня 2026 року включно.

Клопотання прокурора про направлення подання до Вінницького апеляційного суду щодо вирішення питання підсудності даного кримінального провадження задовольнити.

Направити подання Вінницькому апеляційному суду для вирішення питання про направлення даного кримінального провадження з Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області до Тростянецького районного суду Вінницької області за підсудністю.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя