Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/225/26
Провадження № 1-кс/935/60/26
У Х В А Л А

Іменем України

05 лютого 2026 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , дізнавача ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання дізнавача СД ВП № 1 ЖРУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

встановив:

До Коростишівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання дізнавача СД ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна у виді заборони права на відчуження, розпорядження та користування на витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк, з метою збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз.

На обґрунтування клопотання зазначено, що 29.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 для отримання відстрочки від мобілізації надав працівникам відділу документи, які можуть мати ознаки підробки.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 30.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, 29.01.2026 в період часу з 15 години 30 хвилин по 16 годину 20 хвилин дізнавачем СД ВП № 1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення було проведено огляд місця події в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було оглянуто документи, які ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання відстрочки від мобілізації надав працівникам відділу, а саме: витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк. В ході огляду дані документи поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP3363714 та вилучено з метою проведення експертизи та в якості речового доказу.

30.01.2026 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами, для подальшого проведення судових експертиз вилученого майна.

У зв`язку з тим, що вказані документи, а саме: витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк., використовувались, як засіб вчинення кримінального правопорушення у дізнання виникла необхідність в накладенні арешту на вище вказані документи з метою запобігання їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження, а тому дізнавач звернулась із вказаним клопотанням.

У судовому засіданні дізнавач ОСОБА_3 клопотання підтримала із підстав, викладених у ньому, пояснила, що всі процесуальні дії проведені згідно вимог кримінально-процесуального законодавства.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання про арешт майна, оскільки вважає, що відомості до ЄРДР внесені незаконно, з грубим порушенням прав ОСОБА_5 , кваліфікація кримінального правопорушення є невірною, відсутня подія кримінального правопорушення, оскільки вказані документи останній не використовував.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши учасників судового провадження, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається у тому числі, з метою забезпечення збереження речових доказів. Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 29.01.2026 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 для отримання відстрочки від мобілізації надав працівникам відділу документи, які можуть мати ознаки підробки.

Відомості про кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000011 від 30.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

У ході проведення досудового розслідування, 29.01.2026 в період часу з 15 години 30 хвилин по 16 годину 20 хвилин дізнавачем СД ВП № 1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області на підставі ч. 1 ст. 237 КПК України з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення було проведено огляд місця події в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого було оглянуто документи, які ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 для отримання відстрочки від мобілізації надав працівникам відділу, а саме: витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк. В ході огляду документи поміщено до спеціального пакету НПУ №PSP3363714 та вилучено з метою проведення експертизи та в якості речового доказу.

30.01.2026 вищевказані вилучені речі визнано речовими доказами, для подальшого проведення судових експертиз вилученого майна.

У зв`язку з тим, що вказані документи, а саме: витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк., використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення, у дізнання виникла необхідність в накладенні арешту на вказані документи з метою запобігання їх приховування, пошкодження, псування, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує, що правовою підставою арешту майна є збереження речових доказів, а саме: витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк., які можуть бути використані як докази у кримінальному провадженні, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження та наслідки арешту майна для його власника.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А № 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, у цьому випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

На вказаному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси ОСОБА_5 , оскільки невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його втрати, перетворення або іншої передачі майна, а слідчий суддя на цій стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Дізнавачем у клопотанні про арешт майна доведено необхідність накладення арешту у виді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування з метою збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз на витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк., оскільки арешт буде накладено з метою збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз.

Накладення арешту у виді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування на витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк. відповідає завданням у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно є предметами кримінального правопорушення, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладене, з метою недопущення зникнення, втрати, пошкодження, приховування чи перетворення матеріальних об`єктів або настання інших наслідків, які можуть перешкодити всебічному, повному і неупередженому дослідженню обставин кримінального провадження, враховуючи те, що вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, клопотання про арешт майна у вказаному кримінальному провадженні підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1-3 ст.170, ч. 1 ст.172, ч. 5ст.173 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у виді заборони права на відчуження, розпорядження та/або користування з метою збереження речових доказів та проведення необхідних судових експертиз на витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи на 4 арк., рекомендації, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю на 4 арк., витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи, що надсилається до територіальних органів Пенсійного фонду України на 2 арк, які поміщено до спеціального пакету НУ №PSP3363714 та вилучено до відділу поліції № 1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області в якості речового доказу.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1