Провадження № 1-кс/204/3425/25
УХВАЛА

Іменем України

11 грудня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі, клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001418 від 09.12.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

встановив:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001418 від 09.12.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001418 від 09.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 07:09 години 09.12.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи за місцем свого мешкання у приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин та особистої неприязні з раніше йому знайомим потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виникла сварка в ході якої у ОСОБА_5 раптово виник злочинний умисел, спрямований на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме ОСОБА_8 . Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 , у невстановлений в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше 07:09 години 09.12.2025 продовжуючи знаходитися у приміщенні квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання негативних наслідків та бажаючи протиправно заподіяти смерть ОСОБА_8 , на грунті особистої неприязні до останнього, реалізуючи свій прямий злочинний умисел направлений на позбавлення життя останнього, взявши для використання у якості знаряддя предмет, який володіє колюче-ріжучими властивостями, наніс потерпілому ОСОБА_8 один удар в область грудної клітки зліва, розуміючи, що там сконцентровані життєво-важливі органи життєзабезпечення людини, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото різаного поранення грудної клітини зліва, ушкодження аорти у грудному відділі. Від зазначених тілесних ушкоджень настала біологічна смерть ОСОБА_8 . Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. Так, 09 грудня 2025 року відомості про вчинене кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001418 від 09 грудня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України. 09.12.2025 о 10-00 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 затримано в порядку ст. 208 КПК України. У вчиненні злочину обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 10.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. Підозра відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме: протоколом затримання особи ОСОБА_5 від 09.12.2025 під час якого виявлено та вилучено при особистому обшуку джинсові штани чорного кольору з ременем з слідами РБК, футболка сірого кольору, кофта чорного кольору з слідами РБК, мобільний телефон марки «Oscal tiger 12», зрізи нігтьових пластин з рук, змиви з рук; протоколом обшуку від 09.12.2025 під час якого виявлено та вилучено: лезо від ножа та рукоятку до нього, поліетиленовий пакет зі слідами РБК, предмет зовні схожий на ніж, кросівки чорного кольору зі слідами РБК які вилучені до картонної коробки, пляму РБК з якої здійснено змив на ватно-марлевий тампон, один контрольний змив, пляму РБК з якої здійснено змиви на марлевий, камуфляжну куртку зі слідами РБК, тактичний рюкзак камуфляжної розкраски зі слідами РБК, зріз тканини зі слідами РБК, зріз тканини зі слідами РБК, зріз тканини зі слідами РБК, 6 предметів зовні схожими на ніж, труси синього кольору зі слідами РБК, серветки зі слідами РБК, штани чорного кольору зі слідами РБК та рожеву блузку; протоколом огляду місця події від 09.12.2025 під час якого виявлено та вилучено: пакет "Атб" білого кольору, штани синтетичні коричневого кольору, зрізи нігтьових пластин обох рук трупу, змиви з обох рук трупу; протоколом огляду місця події від 09.12.2025 під час якого виявлено та вилучено: змив РБК поблизу 1-ої сходинки біля перил сходів, що ведуть з 1-го поверху на майданчик між 1-им та 2-им поверхами, змив РБК зі стіни праворуч від сходів, що ведуть з 1-го поверху на майданчик між 1-им та 2-им поверхами, змив РБК з 3-ої сходинки зверху зі сходів, що ведуть на 2-ий поверх, волосся темного кольору з 2-ої сходинки зверху зі сходів, що ведуть на майданчик між 2-им та 3-ім поверхами; протоколами допиту свідка від 09.12.2025 ОСОБА_9 , 11.01.2003, яка в ході допиту пояснила, що 09.12.2025 приблизно о 00 год. 00 хв., більш точного часу вона не пам`ятає вона протязі близько 40 хвилин чула сильний плач із верхньо поверху; протоколом огляду мобільного телефону «Oscal tiger 12» підозрюваного ОСОБА_5 , під час якого виявлено переписку в месенджері «Telegram» від 09.12.2025 між ОСОБА_5 та абонетом «Б» «я убил отчима» дата відправки «09.12.2025 07:28», в месенджері «Viber» виявлено переписку між ОСОБА_5 та абонетом «Оля дикая собака» « ОСОБА_10 ; Угадай теперь кто убил человека Буквально, не метафорически ОСОБА_11 ;Миров если не убили твою бабушку то это единственное что меня интересует ОСОБА_5 ;ОхренелаЯ человека убил ОСОБА_11 ; Разговор окончен Бухай дальше ОСОБА_5 Оля Щас без шуток Я реально убил его ОСОБА_11 ; Добро пожаловать на нары ОСОБА_12 ; Только что приводили менты Спрашивали знаем ли мы этого типа И фотка этого дебила ОСОБА_11 ; Тебе бы книги писать ОСОБА_10 ; Оля Я убил его Буквально сунул ему нож в грудь Шутки закончились Он мертв; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , який пояснив фактичні обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення. Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»). Таким чином, слідчому судді необхідно з`ясувати, чи є підстави обґрунтовано вважати, що особа могла вчинити саме інкримінований йому злочин. При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація конкретних діянь здійснюється судом під час розгляду справи по суті. Аналізуючи зібрані докази, орган досудового розслідування приходить до висновку про наявність фактів та відомостей, які вказують на те, що саме ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , причетний до скоєння вищевказаного злочину. Статтею 183 ч. 1 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, якою передбачено умови, мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спроб: переховуватися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення. Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно підозрюваного. Така потреба обумовлена наявністю ризиків, передбачених п.п. 1,2 3, , ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного покладається необхідність запобігання спробам: переховуватися ним від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, у вказаному кримінальному провадженні; В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 може здійснити дії, передбачені п.п. 1,2,3, ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: 1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик обґрунтовується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі строком до 15 років. В органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, підозрюваний ОСОБА_5 усвідомлює невідворотність покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_5 про вчинене кримінальне правопорушення правоохоронні органи не повідомив, заклад охорони здоров`я для надання медичної допомоги потерпілому не повідомив, офіційного місця роботи не має, що вказує на можливість переховування останнього від досудового розслідування та суду. Відповідно по п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Окрім цього, тяжкість інкримінованого правопорушення та усвідомлення можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі, вже самі по собі можуть бути підставою та мотивом для підозрюваного ОСОБА_5 до втечі. 2) Можливість знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик обґрунтовується тим, ОСОБА_5 може мати доступ до речових доказів, які можуть мати значення для вказаного кримінального провадження, які можуть мати значення для кримінального провадження та бути використаними в ньому в якості доказів. Разом з цим, слід зазначити, що до дня отримання матеріалів цього клопотання та додатків до нього підозрюваний не мав доступу до матеріалів досудового розслідування та йому не було відомо про докази, якими володіє сторона обвинувачення, а відтак в подальшому, з метою ухилення від передбаченої законом відповідальності підозрюваний може знищити, сховати або спотворити речі та документи, речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень у вчиненні якого він підозрюється. Досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та стороною обвинувачення проводиться ряд слідчих (розшукових) та процесуальних дій, спрямованих на отримання доказів та встановлення істини у кримінальному провадженні, відтак незастосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою може привести до знищення, схову або спотворення речей та документів, речових доказів, які мають істотне значення для встановлення обставин даних кримінальних правопорушень. 3) Можливість незаконно впливати на свідків, та експертів у цьому кримінальному провадженні. Про наявний ризик, який передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, свідчить те, що органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_5 відомі місце перебування та місце проживання свідків у даному кримінальному провадженні, є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків кримінального правопорушення. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить і той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього. Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти вищевказаним ризикам, пов`язаними із перешкоджанням здійсненню кримінального провадження шляхом переховування від суду та впливу на свідків, потерпілого. Відповідно до ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, якщо жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України. Відповідно до п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства та такого, що спричинило загибель людини. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Відповідно до ст. 178 КПК України, у ході досудового розслідування у кримінальному провадженні встановлено наступне: У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що будь-який інший запобіжний захід, не пов`язаний із позбавленням волі, не може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 . Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного, не зменшить наявність вищевказаних ризиків та не зможе перешкодити їх реалізації, оскільки підозрюваний після вчинення злочину зник з місця злочину тим самим намагався уникнути покарання. Неможливе і застосування до підозрюваного і запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, оскільки на момент повідомлення йому про підозру та звернення до слідчого судді із вказаним клопотанням до органу досудового розслідування не надійшло жодної заяви від осіб, які заслуговують на довіру, про обрання відносно підозрюваного саме такого запобіжного заходу. Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в тому числі цілодобового, унеможливить обмежити доступ підозрюваного до речей та можливість спілкування зі свідками, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Єдиним запобіжним заходом, який здатен забезпечити виконання підозрюваним покладеним на нього обов`язків та унеможливить реалізацію викладених вище ризиків є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Таким чином, у даному випадку наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного, так як наявні у матеріалах справи дані підтверджують наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що у разі обрання запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, такий не забезпечить належного виконання останнім його процесуальних обов`язків. Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає належної оцінки порушень цінностей суспільства. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії», тримання під вартою є виправданим у певному випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що, попри презумпцію невинуватості, переважає над повагою до особистої свободи; національні судові органи повинні розглядати всі обставини, що дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, який превалює над загальною нормою про повагу до свободи людини. В даному випадку, обставинами, які дають підстави стверджувати про наявність публічного інтересу, що виправдовує виняток із загальної норми про повагу до свободи людини, є непоправні наслідки вчиненого, оскільки, відповідно до статті 3 Конституції України, людина, її життя та здоров`я є найвищою соціальною цінністю. Таким чином, згідно з практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Отже, в разі застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, таких як застава, особиста порука, особисте зобов`язання чи домашній арешт, орган розслідування не зможе в повній мірі забезпечити виконання завдань кримінального провадження та не матиме можливості запобігти його спілкуванню з іншими учасниками, здійснення останньою впливу на свідків по справі з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню виконанню процесуальних рішень шляхом неявки для проведення слідчих дій по провадженню. Враховуючи що злочин у кримінальному провадженні, в межах якого подається клопотання про застосування запобіжного заходу, вчинений із застосуванням насильства, визначення розміру застави є недоцільним. На підставі викладеного, слідчий звертається до суду з даним клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували щодо клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказували на те, що підозра є необґрунтованою, ризики не доведені, просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Ознайомившись з наданими матеріалами клопотання, заслухавши думку сторін, вивчивши письмові заперечення та додаті матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.ст. 183, 184 КПК України.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя вважає, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про достатність підстав вважати обґрунтованою підозру у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочинів, то слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення злочинів, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Прокурором доведено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, намагаючись уникнути покарання може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, може знищити, переховувати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження та незаконно впливати на свідків, експертів у цьому ж кримінальном проваджені. Запобігти вище зазначеним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому слідчий суддя вважає можливим задовольнити клопотання слідчого та застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного строком до 60 днів. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, про який просив підозрюваний та його захисник, є недоцільним, та не буде достатнім для запобігання визначеним ризикам, передбаченим п.п. 1,2,3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Керуючись ст. ст. 110, 131-132, 176-178, 183-187, 193-194,196-197, 205, 309-310, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд,-

постановив:

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 3 Дніпровського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене заступником керівника Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0001418 від 09.12.2025 року, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 60 днів, тобто до 06 лютого 2026 року, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням запобіжного заходу покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1