Справа № 595/1522/25
Провадження № 1-кп/595/190/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року

Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засіданні ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

представника малолітніх потерпілих: ОСОБА_6 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 , ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_9

захисника ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2025 року за № 0000151 по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Бучацького районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження за № 0000151, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Ухвалою суду від 20 жовтня 2025 року по вказаному провадженню було призначено підготовче судове засідання.

28 жовтня 2025 року ухвалою суду прийнято цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням в порядку ч.1 ст.128 КПК України, до розгляду в кримінальному провадженні № 0000151 від 20 липня 2025 року по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000151 від 20 липня 2025 року по обвинуваченнюОСОБА_9 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Прокурор подав клопотання, в якому просить продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Сороки Бучацького району Тернопільської області, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , громадянину України, в силу статті 89 раніше не судимому, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення суми застави. Клопотання мотивує тим, що 22 липня 2025 року підозрюваному ОСОБА_9 ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії ухвали до 23 год. 59 хв. 18 вересня 2025 року. 18 вересня 2025 року ухвалою слідчого судді продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 20 жовтня 2025 року 23 год. 59 хв. 17 жовтня 2025 року ухвалою слідчого судді продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_9 до 15 грудня 2025 року 23 год. 59 хв. Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою завершується о 23 год. 59 хв. 15 грудня 2025 року. Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Наразі наявні обставини, внаслідок яких неможливо завершити судовий розгляд до закінчення дії попередньої ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судовий розгляд на стадії дослідження письмових доказів, допити свідків ще не розпочиналися, у зв`язку з чим просить клопотання задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України, підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України. Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні та продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, продовжують існувати та на даний час не зменшилися. Зокрема, ОСОБА_9 не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 369 та ч.2 ст.125 КК України, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, безальтернативне позбавлення волі на строк від семи до десяти років, у разі визнання його винуватим та засудження за інкримінований йому злочин, ОСОБА_9 може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення відповідальності. Також ОСОБА_9 може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки знайомий з ними, знає їхнє місце проживання, також чинити на них відповідний тиск шляхом погрози, з метою зміни їх показів чи відмову від дачі таких. Окрім того, наявний ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України, оскільки, будучи 29 липня 2022 року засудженим вироком Бучацького районного суду Тернопільської області за ч.1 ст.369 КК України, ОСОБА_9 на шлях виправлення не став та вчинив кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи за що 28 травня 2024 року вироком Бучацького районного суду Тернопільської області визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України. Враховуючи наявність вказаний ризиків, застосування менш суворих запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаних ризиків.

Окрім того, прокурор через канцелярію суду подала клопотання про заміну законного представника потерпілих дітей, в якому з метою забезпечення дотримання розумних строків судового провадження, а також дотримання прав малолітніх потерпілих у кримінальному провадженні, ураховуючи неможливість брати участь у подальших судових засіданнях ОСОБА_13 , керуючись ст.ст. 36, 44 КПК України, просить замінити ОСОБА_13 , законного представника малолітніх потерпілих у кримінальному провадженні № 0000151 від 20.07.2025 - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , на представника Органу опіки і піклування Бучацької міської ради. У клопотанні посилається на те, що законним представником малолітніх потерпілих у кримінальному провадженні № 0000151 від 20.07.2025 під час досудового розслідування залучено головного спеціаліста служби у справах дітей Бучацької міської ради ОСОБА_13 . Водночас, ОСОБА_13 в окремі судові засідання не з`являлася та в подальшому не буде мати змоги брати участь у судовому розгляді вказаного кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Прокурор у судовому засіданні подані нею клопотання підтримала та просила такі задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник, адвокат ОСОБА_10 , у судовому засіданні заперечили відносно задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, просили змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт. Захисник вважає, що висновки прокурора, викладені у клопотанні, є надуманими, оскільки ОСОБА_9 не має наміру переховуватися, у нього вилучено паспорт для виїзду за кордон. ОСОБА_9 вину в інкримінованому йому злочині визнає. Всі необхідні процесуальні дії в межах досудового розслідування проведені. У зв`язку з тим, що ОСОБА_9 має на утриманні п`ятьох дітей, просить змінити останньому запобіжний захід у виді тримання під вартою на домашній арешт. Щодо клопотання прокурора про заміну представника малолітніх потерпілих сторона захисту покладається на думку суду.

Потерпілий ОСОБА_11 , та його представник, адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підтримали. Щодо клопотання прокурора про заміну представника малолітніх потерпілих не заперечували.

Представник малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , у судовому засіданні щодо вирішення клопотання прокурора про продовження ОСОБА_9 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, покладається на думку суду, щодо клопотання прокурора про заміну представника малолітніх потерпілих не заперечувала.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілого та представників потерпілих, суддя приходить до висновку, що докази та обставини, на які посилається прокурор у поданих клопотаннях, дають достатньо підстав для їх задоволення з наступних мотивів.

Відповідно до ст. 59 КПК України, якщо потерпілим є неповнолітня особа або особа, визнана в установленому законом порядку недієздатною чи обмежено дієздатною, до участі в процесуальній дії разом з нею залучається її законний представник. Питання участі законного представника потерпілого у кримінальному провадженні регулюється згідно з положеннями статті 44 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 44 КПК України, у разі якщо дії чи інтереси законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє, за рішенням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду такий законний представник замінюється іншим з числа осіб, зазначених у частині другій цієї статті.

Відповідно до частин 2, 3 статті 44 КПК України, як законні представники можуть бути залучені батьки (усиновлювачі), а в разі їх відсутності - опікуни чи піклувальники особи, інші повнолітні близькі родичі чи члени сім`ї, а також представники органів опіки і піклування, установ і організацій, під опікою чи піклуванням яких перебуває неповнолітній, недієздатний чи обмежено дієздатний.

Про залучення законного представника слідчий, прокурор виносить постанову, а слідчий суддя, суд - постановляє ухвалу, копія якої вручається законному представнику.

Судом встановлено, що законний представник малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , - ОСОБА_13 , за стоном здоров`я не може приймати участь в подальших судових засіданнях у зв`язку з чим просить її замінити, про що в метеріалах провадження міститься її письмова заява.

Крім цього, інші близькі родичі, яких суд може залучити до участі у справі як законного представника малолітніх потерпілих відсутні, оскільки їх батько ОСОБА_9 - обвинувачений у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.121 КК України, що спричинило смерть ОСОБА_14 - матері малолітніх потерпілих.

Ураховуючи викладене, для повного, всебічного та об`єктивного розгляду кримінального провадження та захисту прав малолітніх потерпілих, слід замінити ОСОБА_13 , законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області.

Відповідно до вимог ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судом установлено, що ухвалою слідчого судді Бучацького районного суду Тернопільської області від 17 жовтня 2025 року (справа № 595/1060/25, провадження № 1-кс/595/364/2025) у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовлено. Задоволено клопотання прокурора Монастириського відділу Бучацької окружної прокуратури в Тернопільській області ОСОБА_15 в кримінальному провадженні №0000151, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 липня 2025 року за ч. 2 ст. 121 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до 15 грудня 2025 року.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При вирішенні клопотань сторони обвинувачення та сторони захисту щодо запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Статтею 5 Рекомендації Комітету Європи від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого злочину. Важливим критерієм, орієнтуючись на який слід застосовувати вид запобіжного заходу, повинна бути санкція за злочин, вчинений обвинуваченим, тобто чим більш сувора санкція передбачена за злочин, поставлений обвинуваченому в вину, тим більш суворий запобіжний захід повинен бути обраний щодо нього.

Відповідно до п. п. 61, 62 рішення Європейського суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі «Смирнов проти Росії», наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинності, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Таким чином, суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу, оскільки будь-яких нових даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останнього більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

При цьому суд враховує те, що прокурором та матеріалами кримінального провадження доведено, що ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 у виді тримання під вартою, не зникли та з плином часу не змінилися. ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яке з урахуванням вимог ст.12 КК України є тяжким злочином. На даний час продовжують існувати ризики того, що ОСОБА_9 , який не працює та не має постійного джерела доходу, з огляду на санкцію статті обвинувачення, усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, зможе переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, адже останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків та потерпілих у даному кримінальному провадженні.

Доводи захисника ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10 щодо відсутності підстав вважати, що обвинувачений, який повністю визнав свою просину у вчиненому, може ухилятися від суду, оскільки всі процесуальні дії у кримінальному провадженні вже проведені, в нього вилучено паспорт для виїзду за кордон, а також наявність на його утриманні п`ятьох дітей, що унеможливлює його переховування, суд не приймає до уваги, оскільки та обставина, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, сама по собі може бути мотивом та підставою для переховування від суду.

Необхідно також звернути увагу, що обвинувальний акт направлено до суду, призначено судовий розгляд, проте покази свідків та потерпілих безпосередньо не сприймались судом.

Слід зазначити, що обґрунтовувати свої висновки суд може лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків та потерпілих продовжує існувати до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та потерпілих і їх дослідження судом.

Зважаючи на вищенаведене, доведення прокурором наявності існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до переконання, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, а тому, враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, а також зважаючи на те, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з урахуванням його тривалості, не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , суд вважає виправданим подальше тримання обвинуваченого під вартою.

Даних, які б свідчили, що обвинувачений не може утримуватись в умовах слідчого ізолятору суду не надано.

Відтак, у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 на цілодобовий домашній арешт слід відмовити, а клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_9 строком до 60 днів.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 197, 331, 369-372, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про заміну законного представника - задовольнити.

У кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. - замінити ОСОБА_13 , законного представника малолітніх потерпілих ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на Орган опіки та піклування виконавчого комітету Бучацької міської ради Чортківського району Тернопільської області.

В задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому із тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителю АДРЕСА_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на шістдесят днів до 23 год. 59 хв. 09 лютого 2026 року.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити для відома та виконання начальнику Державної установи «Чортківська установа виконання покарань № 26».

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали закінчується 09 лютого 2026 року о 23 год. 59 хв

Апеляційна скарга на ухвалу суду, в частині застосованого запобіжного заходу до обвинуваченого, може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали оголошено 16 грудня 2025 року о 09 год. 00 хв.

Суддя: ОСОБА_1