Єдиний унікальний номер 448/2014/25
Провадження № 1-кс/448/365/25
У Х В А Л А

12.11.2025 року слідчий суддя Мостиського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання власника майна ОСОБА_2 про скасування арешту,-

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання заявника ОСОБА_2 про скасування арешту, у якому заявник просить скасувати арешт на мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A16», у кримінальному провадженні за №0000239 від 23 вересня 2025 року.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Положеннями ст.131 КПК України встановлено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Так, відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З аналізу ст.ст.171-174 КПК України вбачається, що у клопотанні про скасування арешту в обов`язковому порядку має бути зазначено наступне:

- хто звертається із клопотанням про скасування арешту майна /власник майна тощо/;

- перелік і вид майна, арешт, який має бути скасовано;

- яким процесуальним документом та коли був накладений арешт;

- мотивація чому слід скасувати арешт.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання.

Разом з тим, до клопотання ОСОБА_2 не додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими заявник обґрунтовує доводи клопотання в частині належності майна. В матеріалах справи міститься лише власноруч написана нечитабельна заява ОСОБА_2 , в якій, зокрема, йде мова про скасування арешту мобільного телефону.

Слід зазначити і те, що заява ОСОБА_2 не містить посилання на норми КПК України, які регулюють можливість скасування арешту майна.

Зазначені обставини перешкоджають призначенню клопотання та його розгляду у відповідності до правил, визначених ст.174 КПК України, оскільки слідчий суддя позбавлений можливості перевірити, що відпала потреба у застосуванні арешту або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, відповідно до вимог абзацу 2 частини 1статті 174 КПК України, обов`язок доведення, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, законодавець покладає безпосередньо на особу, яка звернулась із клопотанням про скасування арешту майна.

За правилами ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Згідно ч.1 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться, верховенство права, законність, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Частиною 6 ст.9 КПК України визначено, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Викладені обставини перешкоджають призначенню клопотання та розгляду у відповідності до правил, визначених ст.174 КПК України, з повідомленням ініціатора питання про накладення арешту.

Беручи до уваги, що клопотання про скасування арешту майна подано без додержання вимог ст.174 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що його слід повернути, з наведених вище мотивів і підстав.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.7, 9, 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання власника майна ОСОБА_2 про скасування арешту - повернути заявнику.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1