Провадження №1-кс/447/477/26
Справа №447/363/26
У Х В А Л А

щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

31 січня 2026 р. слідчий суддя Миколаївського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Миколаїв Львівської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №2 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000055, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горішнє, Миколаївського району Львівської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, розлучений, раніше не судимого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , у військовому званні молодший сержант, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

слідчий ОСОБА_3 ,

прокурор ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

підозрюваний ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

31.01.2026 до Миколаївського районного суду Львівської області надійшло клопотання слідчого ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 , про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначенням застави. В обґрунтування клопотання наведено наступне.

Слідчим відділенням ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000055 від 31.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

30.01.2026 близько 17:00 год. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що він перебуває у громадському місці, а саме в приміщенні кафе «Cocos», у якому здійснює підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , почав голосно висловлюватися по телефону нецензурною лайкою. На такі дії офіціантом закладу ОСОБА_8 , а також відвідувачами кафе було зроблено зауваження щодо припинення протиправної поведінки.

Надалі, ОСОБА_4 , діючи з хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи загальноприйняті норми та правила поведінки, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, почав кричати та підходити до відвідувачів закладу, які робили йому зауваження, провокуючи конфліктну ситуацію. Своїми діями він порушив спокій громадян та тимчасово зірвав підприємницьку діяльність ФОП ОСОБА_7 , що проявилося у залученні персоналу закладу до припинення протиправних дій ОСОБА_4 , а також неможливості в повному обсязі обслуговувати інших відвідувачів.

З метою припинення конфлікту офіціант закладу ОСОБА_8 підійшов до ОСОБА_4 намагаючись його заспокоїти, однак, останній, бажаючи самоствердитися за рахунок приниження іншої особи, виявляючи особливу зухвалість та діючи з хуліганських мотивів, почав шарпати ОСОБА_8 за одяг, принижуючи його честь та гідність, а також продовжив висловлювати нецензурну лайку та кричати на відвідувачів закладу. На вказані дії ОСОБА_4 офіціант ОСОБА_8 запропонував йому покинути приміщення закладу, однак ОСОБА_4 категорично відмовився це зробити та продовжив перебувати у вказаному місці.

З метою відновлення діяльності закладу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вивели ОСОБА_4 за межі приміщення кафе та зачинили вхідні двері на замок. Проте останній, продовжуючи реалізовувати умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю та винятковим цинізмом, почав голосно бити по дверях та смикати за дверну ручку.

Після цього, ОСОБА_4 , використовуючи револьвер під патрон Флобера чорного кольору з маркувальними позначеннями «EKOL Viper3», « НОМЕР_2 », здійснив близько семи пострілів у двері приміщення кафе «Cocos», пошкодивши їх, внаслідок чого заподіяв майнову шкоду. У результаті вказаних дій ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю та винятковим цинізмом і проявилося у порушенні спокою, звичного укладу життя та відпочинку відвідувачів кафе «Cocos».

Крім того, 30.01.2026 у період приблизно з 17:15 год. до 17:55 год. було зірвано діяльність зазначеного закладу, а також створено загрозу життю та здоров`ю відвідувачів, у тому числі дітей, і персоналу кафе.

30.01.2026 о 19:00 год. ОСОБА_4 затриманий за адресою: АДРЕСА_2 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 проходить військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 на посаді командира відділення.

31.01.2026 ОСОБА_4 , відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю та винятковим цинізмом (хуліганство), із застосуванням предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, стверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 30.01.2026, протоколом затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 30.01.2026, показаннями потерпілого ОСОБА_7 від 30.01.2026, показаннями свідків: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 від 30.01.2026, а також іншими матеріалами досудового розслідування в їх сукупності.

У ході досудового розслідування, слідчим і прокурором установлена наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що, що у ОСОБА_4 відсутні міцні соціальні зв`язки, такий не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має. ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, санкція якого передбачене покарання лише у виді позбавлення волі від 3 до 7 років. Розуміючи свою вину, під страхом можливого застосування покарання у виді реального позбавлення волі, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Також органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вже перебував у розшуку як особа, що самовільно залишила військову частину.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, орган досудового розслідування обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, потерпілого у вказаному кримінальному провадженні, шляхом переконання їх відмовитися давати свідчення, надати інші або змінити їх взагалі з огляду на обставини та спосіб вчинення ним злочину, характер кримінально-протиправного посягання. Крім того, частина свідків органом досудового розслідування на даний час не допитані.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий і прокурор покликаються на те, що підозрюваний може вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, двічі залишав розташування військової частини без дозволу відповідного начальника, проводячи час на власний розсуд та незаконно перебував поза межами військової частини, відтак, наведене свідчить про схильність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень. Також просять врахувати те, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 296 КК України, у якому підозрюється ОСОБА_4 , вчинений із застосуванням предмета, спеціально пристосованого або заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, в обґрунтування клопотання навів доводи, викладені у такому, просив задоволити клопотання, оскільки застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів є неможливим. Зазначив, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та домашнього арешту підозрюваним із високою ймовірністю може бути порушено. Крім того, з огляду на неможливість передати підозрюваного на особисту поруку іншим особам у зв`язку з відсутністю таких осіб, які б висловили згоду на надання суду відповідного письмового зобов`язання, застосування запобіжного заходу, передбаченого ст. 180 КПК України до підозрюваного є неможливим. Окрім цього, вказав на відсутність тяжких захворювань, які б перешкоджали триманню його під вартою та відсутність перешкод щодо застосування до підозрюваного запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою.

Прокурор підтримав клопотання, просив таке задоволити, оскільки застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним у клопотанні ризикам.

Підозрюваний у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, просив відмовити у задоволенні клопотання щодо застосування відносно нього запобіжного заходу. Підтвердив, що раніше перебував у СЗЧ, зараз проходить військову службу.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечив, оскільки органом досудового розслідування належним чином не підтверджено вказані ним ризики. Просив у разі задоволення клопотання застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або зменшити розмір застави з максимального розміру до мінімального у 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги клопотання, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду клопотання і вирішення його по суті, слідчий суддя встановив наступні обставини та надав їм правову оцінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий та прокурор у ході розгляду клопотання довели наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, довели ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя враховує, що сама по собі тяжкість покарання за злочин, яке інкримінується підозрюваному не є виправданням у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, однак, згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмеженим з огляду на суспільний інтерес.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював (у справах «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Феррарі-Браво проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства»), що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Враховуючи вищенаведене та дані про особу підозрюваного в їх сукупності, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають у даному випадку принцип поваги до особистої свободи, зважаючи, що надані стороною обвинувачення докази про причетність підозрюваного до злочину є вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , а також те, що заявлені слідчим та прокурором ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, знайшли своє підтвердження під час розгляду заявленого клопотання, існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень може вдатися до відповідних дій та може вчинити новий злочин (рішення ЄСПЛ «Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»). Таким чином, оцінюючи сукупність встановлених обставин, слідчий суддя приходить висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення, а перебування підозрюваного під вартою буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, згідно з п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

У клопотанні слідчий просить визначити підозрюваному максимальний розмір застави, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, яка, згідно із ст. 12 КК України, є тяжким злочином.

Відтак, з огляду на з?ясовані під час розгляду кримінального провадження обставини, дослідивши долучені докази, слідчий суддя вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у розмірі сорока прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Враховуючи наведене, а також те, що в судовому засіданні не здобуто відомостей, які б свідчили про неможливість тримання ОСОБА_4 під вартою, не отримано відомостей щодо інших обставин, які б переважили ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які слідчий суддя вважає доведеними, слідчий суддя приходить висновку, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам, а тому підозрюваному слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою..

Керуючись ст. 176, 177, 182, 183, 184, 194 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 30.03.2026.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 133 120 (сто тридцять три тисячі сто двадцять) гривень 00 копійок.

У випадку внесення застави, покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

У разі невиконання даних обов`язків застава звертається в дохід держави.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_5 .

Ухвала, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1