Номер провадження: 11-сс/813/2204/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника скаржника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 20.10.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника скаржника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 20.10.2025 відмовлено у задоволенні скарги захисника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024.

Судове рішення слідчого судді мотивоване тим, що слідчим в повній мірі дотримано вимог закону щодо всебічного, повного і неупереджено дослідження усіх обставини кримінального провадження, а також належної обґрунтованості прийнятої постанови, що не викликає жодних сумнівів в правильності прийнятого рішення, при проведенні досудового розслідування та при закритті кримінального провадження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник скаржника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу з доповненнями, в якій зазначає, що слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі неповно досліджено всі обставини та не надана їх належна оцінка, що на думку сторони захисту є суттєвим порушенням вимог КПК України.

В оскаржуваній постанові, з якою погодився слідчий суддя, містяться суттєві суперечності свідок ОСОБА_11 вказав, що ОСОБА_8 сам дістав з коробки банку з фарбою, в якій знаходився пакет з речовиною, свідок ОСОБА_12 зазначив, що наркотичний засіб було вилучено під час слідчих дій, свідок ОСОБА_13 вказала, що ОСОБА_8 добровільно віддав посилку та надав дозвіл на її відкриття. Тобто, в показах свідків вбачається неузгодженість та суттєві суперечності. При тому, що посилка не була призначена для ОСОБА_8 , не має його відбитків пальців.

Крім того, не надано оцінки показам ОСОБА_8 .

Зазначає, що в слідчим суддею не досліджувалися матеріали кримінального провадження.

Просить скасувати ухвалу слідчого суді та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд скарги у Пересипському районному суді м. Одеси

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, оглянувши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить висновку про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Положеннями ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, гарантується право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Як свідчить практика ЄСПЛ, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 статті 303 КПК України встановлено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Зокрема, згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до Пересипського районного суду міста Одеси в порядку ст.ст. 303-307 КПК України надійшла скарга адвоката ОСОБА_9 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 373 КК України.

В обґрунтування скарги було зазначено, що слідчий не здійснив необхідні слідчі дії щодо з`ясування обставин про наявність чи відсутність складу події злочину, в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі та закрив кримінальне провадження.

Як встановив слідчий суддя, другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000051 від 19.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 373 КК України. Підставою внесення відомостей до ЄРДР по вказаному правопорушенню послугувало незгода обвинуваченого ОСОБА_8 щодо незаконних дій працівників правоохоронного органу, які 09.07.2022 застосували відносно нього нецензурну лайку, погрози, приниження та психологічний тиск.

Під час досудового слідства було допитано наступних осіб:

- ОСОБА_8 , який пояснив, що 09.07.2022 його було затримано невідомими особами в м. Одеса по вул. Єфімова, 13 після отримання посилки з відділення «Нова Пошта». Вказані невідомі особи не представились, будь якого документа не пред`явили тільки повідомили, що вони з м. Херсон, почали погрожувати і вимагати надати відповідні покази;

- ОСОБА_14 , який обіймає посаду старшого оперуповноваженого УБН ГУНП в Одеській області вказав, що приблизно в липні 2022 року знаходячись по вул. Єфімова в м. Одесі з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , зупинили чоловіка, який представився як ОСОБА_8 на момент зупинки вів себе підозріло та мав при собі відправлення з ТОВ «Нова Пошта», а також останній пояснив, що в вказаній посилці знаходяться наркотики, після чого про зупинку вказаного чоловіка було повідомлено на лінію «102».

- ОСОБА_11 , який вказав, що з лютого 2022 року по травень 2023 року, обіймаючи начальника управління боротьби з наркозлочинністю в Херсонській області Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України, перебуваючи у відряджені у м. Одесі та близько 17.10 год знаходився за адресою: вул. Єфімова, 13 в м. Одесі та побачивши підозрілого чоловіка, віком 30-35 років худорлявої статури в руках якого була картонна коробка з написом «Нова пошта». Вказаний громадянин побачивши їх почав поводити себе дуже підозріло, тому було вирішено його зупинити. Потім було викликано СОГ на лінію «102», які прибули орієнтовно через пів години. Під час проведення слідчих дій з ОСОБА_8 працівники поліції фізичної сили не застосовували, погроз в його адресу, або іншого психологічного тиску не здійснювалось.

- ОСОБА_12 вказав, що 09.07.2022 перебуваючи в м. Одеса, вул. Єфімова, 13 близько 17.20 було зупинено ОСОБА_8 у якого в подальшому виявлено наркотичну речовину. Після прибуття СОГ на місце події було проведено слідчі дії під час яких вилучено наркотичний засіб та останнього доставлено до відділу поліції.

- ОСОБА_15 вказала, будучи слідчим у кримінальному проваджені за ознаками ч. 1 ст. 307 КК України за місцем мешкання ОСОБА_8 проведено обшук, який фіксувався на відеокамеру, потім нею було складено протокол про затримання особи підозрюваної у скоєні злочину, під час ознайомлення з протоколом ОСОБА_8 заявив, що з протоколом ознайомлений, але не згодний із змістом.

- ОСОБА_13 вказала, що приблизно в липні 2022 року, перебуваючи на добовому чергуванні в складі слідчо-оперативної групи отримала повідомлення про зупинення громадянина чоловічої статі по вул. Єфімова в м. Одесі, у якого ймовірно при собі є наркотичні речовини. Виїхавши на місце події було допитано чоловіка, який представився як ОСОБА_8 який повідомив, що знайшов не офіційний заробіток, який полягає в доставці посилок. Того ж дня його поросили забрати посилку з поштомату ТОВ «Нова Пошта». Свідок заперечила здійснення будь-якого тиску стосовно нього.

Статтею 2 КПК України, окрім іншого визначено, що завданням кримінального провадження є те, щоб жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи. При цьому, встановивши відсутність в діянні складу кримінального правопорушення слідчий (дізнавач) відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України закриває кримінальне провадження.

Обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, визначені у ст. 91 КПК. Обов`язок доказування цих обставин, за певними винятками, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого (ст. 92 КПК). Доказування здійснюється на підставі доказів (ст. 84 КПК).

Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів, які оцінює за своїм внутрішнім переконанням, визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми, складається обвинувального акт, який направляється до суду (ст. 93, 290, 291, 293 КПК України).

Разом з цим, КПК України не визначає перелік обов`язкових доказів чи процесуальних дій проведення яких необхідно здійснити у тому чи іншому провадженні, а надає можливість самостійно обирати та визначати якими доказами сторона обвинувачення буде обстоювати свою позицію та доводити винуватість особи в суді.

За таких обставин слід зробити правомірний висновок стосовно дискреційних повноважень слідчого щодо обсягу та спрямованості проведення слідчих (розшукових) дій у цьому кримінальному провадженні, оскільки, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а також на власний розсуд вирішує необхідність проведення певних слідчих (розшукових) дій та/або негласних слідчих (розшукових) дій з урахуванням конкретних обставин справи.

При винесенні оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження слідчим наведено переконливі мотиви прийняття такого рішення, які дозволяють зробити однозначний висновок та не залишають місця сумнівам, крім того мотиви прийняття такого рішення повністю узгоджуються з матеріалами досудового розслідування, оглянутими в суді апеляційної інстанції.

Тому, на думку колегії суддів висновок, що в діях оперативних співробітників поліції ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 відсутня об`єктивна сторона злочину так як слідчі та процесуальні дії за ст. 307 КК України проводились з ОСОБА_8 слідчим відділу поліції №1 Одеського РУП №1 ГУНП в Одеській області, які приїхали за повідомленням а лінію «102» та фактично здійснювали подальше досудове розслідування є обґрунтованим.

Зазначені обставини підтверджується також тим., що під час досудового розслідування ОСОБА_8 взагалі відмовився від підписання протоколу обшуку та висловив незгоду зі змістом протоколу про його затримання, що в свою чергу вказує на можливість безперешкодного використання своїх прав, визначених законодавством України не свідчити проти себе та обставини події.

Вищевказане виключає суб`єктивну сторону злочину з боку оперативних співробітників поліції ОСОБА_14 , ОСОБА_12 та ОСОБА_16 , щодо примусу отримати необхідні показання від ОСОБА_8 .

Відтак слідчий суддя, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування слідчим норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження є достатньо обґрунтованою, винесеною після всебічно проведеної перевірки по даному кримінальному провадженню здобутими доказами, виконано всі слідчі дії, необхідні для забезпечення виконання завдань кримінального судочинства, визначені ст. 2 КПК України, постанова ґрунтується на проведених експертизах наведених вище, які є вмотивованими, обґрунтованими, жодних протирічь, як про це стверджує апелянт, колегією суддів не було виявлено також.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дотримавшись передбаченого КПК України порядку розгляду скарг даної категорії, у відповідності до вимог законодавства України постановив вмотивоване рішення, висновки якого відповідають фактичним обставинам та спростовують доводи скаржника про незаконність постанови про закриття кримінального провадження.

На думку колегії судді, доводи, наведені в поданій до слідчого судді скарзі та апеляційній скарзі, зводяться до непогодження із наданою оцінкою доказів, є суб`єктивною оцінкою, яка не узгоджується із сукупністю доказів отриманих під час досудового розслідування, та не впливає на законність та обґрунтованість прийнятого рішення.

Отже, всупереч доводів апеляційної скарги, зазначені вище обставини вказують на те, що органом досудового розслідування в повному обсязі виконані вимоги кримінального процесуального закону, досудове розслідування проведене повно та всебічно, неупереджено, досліджено в повному обсязі обставини кримінального правопорушення, надано належну оцінку доказам, які є достатніми, належними та допустимими, що вказувало на необхідність закриття кримінального провадження.

Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено повно, всебічно з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства, постанова слідчого про закриття кримінального провадження ґрунтується на вимогах закону, у зв`язку з чим прийняте слідчим суддею рішення про залишення без задоволення скарги на постанову слідчого є законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги стосовно не дослідження слідчим суддею матеріалів кримінального провадження є недоведеними. Разом з цим оглянувши матеріали кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що мотиви прийняття оскаржуваної ухвали слідчого суддів повністю узгоджується з відомостями та доказами, які містяться в вищезазначених матеріалах кримінального провадження.

Будь яких інших даних, які б вказували на істотні порушення слідчим суддею вимог кримінального процесуального закону та які б могли стати підставою для скасування ухвали, апеляційним судом не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись статтями 303, 306, 309, 376, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу з доповненнями захисника скаржника ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси від 20.10.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги захисника скаржника ОСОБА_8 - ОСОБА_9 на постанову старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження №0000051 від 19.06.2024 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4