Справа 650/4698/24 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/819/253/25 Доповідач: ОСОБА_2
ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/4698/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.10.2025 м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Херсоні матеріали кримінального провадження внесене до ЄРДР під №0001488 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13.01.2025 щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лази Тячівського району Закарпатської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, кулеметника відділення охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , солдата, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.155 КК України.

в с т а н о в и в:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених судом першої інстанції обставин.

Цим вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, та йому призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ч.1,3 ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного судом покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України на ОСОБА_7 покладено такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 18932,00 грн.

Запобіжний захід не обирався.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Встановлені судом обставини.

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, проходячи її на посаді кулеметника відділення охорони роти охорони, військової частини НОМЕР_1 , в середині грудня 2023 року (більш точної дати під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у селі Новогреднєве Бериславського району Херсонської області, познайомився з неповнолітньою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , достовірно знаючи, що остання не досягла 16-річного віку.

У подальшому, в період з 3 по 4 червня 2024 року, у вечірній час доби, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування встановлено не було, ОСОБА_7 зустрівся з неповнолітньою ОСОБА_8 в селі Новогреднєве Бериславського району Херсонської області. В ході даної зустрічі у ОСОБА_7 виник умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_8 .

У той же день, у нічний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 запросив до свого місця тимчасового проживання, що по АДРЕСА_2 , неповнолітню ОСОБА_8 , на що остання погодилась.

Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи з ОСОБА_8 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що остання не досягла 16-річного віку, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, вступив з нею у статеві зносини, а саме вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в тіло останньої, шляхом введення ерегованого статевого члену до піхви потерпілої.

Він же, повторно в період з 10 по 11 червня 2024 року, у вечірній час доби, більш точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, зустрівся з ОСОБА_8 в селі Новогреднєве Бериславського району Херсонської області. В ході даної зустрічі у ОСОБА_7 виник умисел направлений на вчинення дій сексуального характеру з неповнолітньою ОСОБА_8 .

У той же день, у нічний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_7 запросив до свого місця тимчасового проживання, що по АДРЕСА_2 , неповнолітню ОСОБА_8 , на що остання погодилась.

Далі, ОСОБА_7 , реалізуючи свій умисел, направлений на дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, діючи умисно, усвідомлюючи значення та суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи з ОСОБА_8 в будинку за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знаючи, що остання не досягла 16-річного віку, без застосування фізичного та психічного насильства, а також погроз застосування такого насильства, повторно вступив з нею у статеві зносини, а саме вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в тіло останньої, шляхом введення ерегованого статевого члену до піхви потерпілої

Дії ОСОБА_7 судом кваліфіковано за ч.1 ст.155 КК України як вчинення повнолітньою особою дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло особи, яка не досягла шістнадцятирічного віку, з використанням геніталій.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в апеляційній скарзі порушує питання про зміну вироку щодо ОСОБА_7 з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.

Просить виключити з мотивувальної частини вироку з формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання на те, що «шляхом введення ерегованого статевого члену до піхви потерпілої».

У решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

В обґрунтування своїх доводів указує, що в мотивувальній частині вироку судом допущене недопустиму натуралізацію опису події за участю потерпілої, а саме розписано об`єктивні дії, які інкримінуються обвинуваченому, вказано яким саме способом обвинувачений вчинив дії сексуального характеру.

Натуралізація опису обставин вчиненого статевого акту, яку суд відтворив у мотивувальній частині вироку, принижує авторитет цього процесуального рішення, проголошеного іменем України та виключає можливість його публічного проголошення.

Учасників судового провадження було належним чином повідомлено про дату, час і місце апеляційного розгляду, клопотань про його відкладення до суду апеляційної інстанції, а також про обов`язкову участь обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному розгляді, не надходило.

Позиції сторін.

Заслухавши суддю - доповідача, думку прокурора, який просив апеляційну скаргу прокурора задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до такого.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, за який він засуджений, за встановлених і викладених у вироку обставин, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.155 КК України, обґрунтовані доказами, які досліджено судом у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України.

Відповідно до вимог ч.2 ст.394, ч.1 ст.404 КПК України, апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої інстанції щодо фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися, і докази стосовно яких судом, згідно із ч.3 ст.349 КПК України, не досліджувалися.

Вимогами ст.370 КПК України передбачено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Незважаючи на те, що вид та розмір призначеного судом покарання ОСОБА_7 учасниками судового провадження не оскаржується, на думку колегії суддів, воно призначене судом першої інстанції відповідно до вимог ст.50, 65 КК України та сталої судової практики про призначення судами кримінального покарання і узгоджується із принципами справедливості, співмірності та індивідуалізації, відповідає характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Що ж до доводів прокурора в апеляційній скарзі на те, що суд першої інстанції, визнавши ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.155 КК України, в мотивувальній частині вироку допустив недопустиму натуралізацію опису події за участю потерпілої, а саме розписав об`єктивні дії, які інкримінуються обвинуваченому, вказавши яким саме способом обвинувачений вчинив дії сексуального характеру, що в свою чергу принижує авторитет цього процесуального рішення, проголошеного іменем України, та виключає можливість його публічного проголошення, то колегія суддів вважає їх надуманими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом . Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, дізнавачем, після чого затверджується прокурором та має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Так, згідно із ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, зокрема зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

В обвинувальному акті, який було затверджено прокурором Смілянської окружної прокуратури Черкаської області ОСОБА_9 , при викладені фактичних обставин зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в тіло потерпілої, шляхом введення ерегованого статевого члену до піхви потерпілої.

В судовому засіданні прокурор Скадовської окружної прокуратури Херсонської області ОСОБА_10 підтримала висунуте ОСОБА_7 обвинувачення за ч.1 ст.155 КК України, тобто в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

На думку колегії суддів, викладені у вироку фактичні обставини справи не містять недопустимої натуралізації, оскільки сама кваліфікація злочинної діяльності обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст.155 КК України має тотожні визначення з фактичними обставинами кримінального правопорушення, зазначеного в обвинувальному акті та у формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним.

З вищенаведеного можна зробити висновок про те, що в діючому КПК України, передбачено чіткий перелік підстав для повернення обвинувального акта прокурору, серед яких відсутня така підстава як «натуралізація злочину».

Згідно із приписами ч.1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Тому, на переконання колегії суддів, виключення з мотивувальної частини вироку посилання на те, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив дії сексуального характеру, пов`язані з вагінальним проникнення в тіло потерпілої, шляхом введення ерегованого статевого члену до піхви потерпілої, як про це просить в апеляційній скарзі прокурор, може змінити суть викладених обставин справи та правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду кримінального провадження, а тому апеляційну скаргу прокурора належить залишити без задоволення, а оскаржуваний вирок суду першої інстанції без змін.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону чи неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд.

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора - залишити без задоволення, а вирок Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 13.01.2025 щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і може бути оскаржена учасниками судового провадження в касаційному порядку протягом 3 місяців з дня оголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4