Провадження № 1-кс/635/2162/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року смт Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в області капітана поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0001062 від 05.12.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

УСТАНОВИВ:

в провадження слідчого судді Харківського районного суду Харківської області ОСОБА_1 надійшло клопотання, в якому слідчий просить суд застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

В своєму клопотанні слідчий зазначає, що 05.12.2025, близько 17:00, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_1 в кімнаті №10 КП «Ржавецький психоневрологічний інтернат», в якому він знаходиться постійно та є пацієнтом вказаного інтернату з діагнозом F70.1 - значні відхилення у поведінці пацієнта, які потребують особливої уваги і лікування. Також у вказаному закладі у кімнаті №8 в якості пацієнта перебував і ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з діагнозом F71.1 значні відхилення у поведінці пацієнта, які потребують особливої ухвали і лікування.

В цей час, у ОСОБА_5 раптово виникли неприязні відносини до ОСОБА_7 з невідомих слідству причин та в цей час у нього виник раптовий злочинний намір, направлений на протиправне заподіяння смерті останньому.

В подальшому ОСОБА_5 , з метою реалізації свого раптового, злочинного умислу направленого на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_7 , перебуваючи в кімнаті №10 за вищевказаною адресою, чітко усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , та бажаючи їх настання, взяв заздалегідь заготовлену частину білої цегли, завернуту в тканину, яку він завчасно взяв на вході до будівлі та ховав у себе в кімнаті, після чого пішов до кімнати потерпілого.

Так, зайшовши до кімнати № 8, де знаходився ОСОБА_7 , ОСОБА_5 підійшов до потерпілого та почав завдавати укусів обличчя останнього, після чого замахнувшись почав наносити множинні удари заготовленим фрагментом білої цегли завернутої у тканину по життєво важливих органах, а саме по голові та тулубу ОСОБА_7 та в подальшому почав душити останнього, таким чином, спричинивши йому ушкодження у вигляді синців у параорбітальних ділянках, рану верхньої губи, дві рани на підборідді, одна з яких дугоподібна інша щилиноподібна, осаднення правої щоки, синці в області шиї, внаслідок чого ОСОБА_7 помер на місці. В подальшому протиправні дії ОСОБА_5 припинили працівники інтернату.

Причиною смерті ОСОБА_7 , згідно лікарського свідоцтва про смерть №10-12/3267-ДМ/25 від 06.12.2025, стала закрита тупа травма голови та шиї, спричинена 05.12.2025 ОСОБА_5 .

05.12.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України, як особу підозрювану у вчиненні злочину та в подальшому 06.12.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі.

В обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначає про обґрунтованість підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України а також на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме:

- існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду. Даний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, максимальна санкція за який передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком від 7 до 15 років позбавлення волі, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, останній може вчиняти спроби переховуватися від органів досудового розслідування, з метою уникнення покарання. Крім того, слід зазначити, що ОСОБА_5 перебуває на постійному утриманні в КП «Ржавецький психоневрологічних інтернат», який є інтернатом відкритого типу. Крім того, підозрюваний не одружений, офіційно не працює, осіб на утриманні не має та в нього відсутні стабільні соціальні зв`язки, які утримують останнього від спроби втечі та він має психічні відхилення;

- існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на потерпілих, свідків. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні суспільно-небезпечного особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я особи, може шляхом погроз, вмовлянь незаконно вплинути на свідків, з метою зміни їх показів які отримані на досудовому слідстві. Також ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному правопорушенні, з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів, щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, оскільки маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому буде відомо місце мешкання свідків у вказаному кримінальному провадженні, у разі не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді, як застави так і домашнього арешту;

- існує ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_5 дій, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 не працює, не має законних джерел отримання заробітку та являється особою, яка схильна до вчинення кримінальних правопорушень, є особою з психічними розладами.

В судовому засіданні прокурором підтримано вимоги слідчого з підстав, наведених у клопотанні.

Захисник заперечувала проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зазначивши, що підозрюваний є особою, що має психічні захворювання, тому потребує надання психіатричної допомоги в умовах спеціального психіатричного закладу.

При судовому розгляді допитати підозрюваного з приводу доводів клопотанні прокурора та фактичних обставин кримінального правопорушення не виявилось можливим в зв`язку із його психічним станом, який не надає можливості підозрюваному розуміти суть питань, що вирішуються судом.

Вислухавши в судовому засіданні доводи учасників судового розгляду та дослідивши надані суду матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Наданими суду доказами підтверджується, що ОСОБА_5 був безпосередньо затриманий в момент вчинення суспільно небезпечного діяння, яке передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, що підтверджено показаннями свідків, проведеним слідчим експериментом, оглядом місця події, лікарським висновком про смерть та іншими доказами.

При цьому судом встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 не розуміє суть підозри, не здатен давати будь які показання та пояснення при проведенні досудового розслідування та в суді. Відповідно до наданої медичної документації на момент вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 15 КК України страдає на хронічне психічне захворювання у формі розумової відсталості легкого ступеня, яка обумовлена значними відхиленнями у поведінці, що вимагають догляду та лікування (F 70.1). При знаходженні на лікуванні у психіатричному закладі встановлено відсутність до продуктивного спілкування, низький рівень інтелекту, словниковий запас низький, критика до свого стану відсутня. ОСОБА_5 є інвалідом 1 групи з дитинства в зв`язку із психічним захворюванням, постійно перебуває під опікою в закладах, що надають психіатричну допомогу.

Із відомостей, що містяться в ЄДРСР судом встановлено, що до 2019 року ОСОБА_5 постійно перебував у Дружківському дитячому будинку-інтернаті та за заявою установи розглядалось питання про визнання його недієздатним, однак справу не розглянуто в зв`язку із переведенням ОСОБА_5 до КУ «Шевченківського дитячого будинку-інтернату».

Крім того, з наданої медичної документації встановлено, що ОСОБА_5 до КП «Ржавецький психоневрологічних інтернат» прибув з КНП ХОР «ОКПЛ № 3», а до цього перебував у КУ «Панютінський ПНІ».

Над думку суду обставини вчиненого суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та дані про особу підозрюваного, дають достатні підстави вважати, що наявні підстави для здійснення кримінального провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, оскільки підозрюваний з дитинства має хронічне психічне захворювання та постійно перебуває на лікуванні у спеціалізованих закладах з надання психіатричної допомоги, однак до цього часу відсутній відповідний висновок судово-психіатричної експертизи, а слідчим або прокурором не винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Статтею 178 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Частиною 1 ст. 183 визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Суд вважає доведеним, що є достатні докази вчинення ОСОБА_5 суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України. З огляду на психічний стан підозрюваного ОСОБА_8 останній виявив вкрай агресивну поведінку, що призвела до смерті потерпілого і такі обставини підтверджують можливість вчинення аналогічний діянь, що створюють небезпеку для оточуючих. Крім того, з огляду на стан психічного здоров`я підозрюваного, останній може переховуватись від органів досудового розслідування та суду в силу своєї розумової відсталості. Зазначене свідчить про доведеність наявності ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КК України в судовому засіданні не доведений, оскільки підозрюваний в силу свого розумового розвитку не може усвідомлювати значення для досудового розслідування інституту свідків, суті їх показань, а також не виявив розуміння наслідків вчиненого. Зазначене свідчить про наявність обґрунтованого сумніву, що підозрюваний здатен вчиняти вплив на свідків.

При вирішення питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує, що наданою медичною документацією підозрюваний має хронічне психічне захворювання з діагнозом F70.1 - значні відхилення у поведінці пацієнта, які потребують особливої уваги і лікування. Підозрюваний потребує лікування, що може бути надано виключно у спеціалізованих установах, що надають психіатричну допомогу.

Взяття під варту людини, яка має захворювання, може порушувати питання, передбачені статтею 3 Конвенції, і що відсутність належної медичної допомоги може становити поводження, яке суперечить цьому положенню. Оцінка того, чи конкретні умови ув`язнення є несумісними зі стандартами статті 3 Конвенції, у випадку психічно хворих осіб повинна враховувати їхню вразливість та в деяких випадках їхню нездатність скаржитися послідовно чи взагалі про те, як на них впливає якесь конкретне поводження.

У рішенні ЄСПЛ від 06.09.2007 року в справі «Кучерук проти України» (п. 174) суд нагадує, що на органи влади покладено обов`язок забезпечувати охорону здоров`я осіб, яких позбавили свободи (див. рішення у справі «Гуртадо проти Швейцарії» (Hurtado v. Switzerland) від 28 січня 1994 року, серія А, № 280-A, висновок Комісії, с. 15, 16, п. 79). Ненадання належної медичної допомоги може становити поводження, несумісне з гарантіями статті 3 (див. справи «Ільхан проти Туреччини» (Эlhan v. Turkey) [GC], № 22277/93, п. 87, ECHR 2000-VII, і «Сарбан проти Молдови» (Sarban v. Moldova), № 3456/05, п. 90, від 4 жовтня 2005 року). Зокрема, визначаючи, чи було сумісним зі стандартами статті 3 відповідне поводження або покарання у справі психічно хворої особи, необхідно брати до уваги уразливість таких осіб і неспроможність у певних випадках звернутися з чітко викладеною скаргою чи взагалі поскаржитися, розповівши, як вони потерпіли внаслідок якогось конкретного поводження (див. рішення у справі «Аертс проти Бельгії» (Aerts v. Belgium) від 30 липня 1998 року, Reports 1998-V, с. 1966, п. 66).

В судовому засіданні безумовно встановлено наявність у підозрюваного ОСОБА_5 психічної хвороби, яка потребує особливої уваги і лікування, тому суд вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суперечить положенню ст. 3 Європейської конвенції з прав людини, однак в силу характеру вчиненого підозрюваним суспільно небезпечного діяння, до підозрюваного необхідно застосовувати запобіжний захід, який обумовить не тільки його ізоляцію, а і забезпечить належну психіатричну допомогу.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 508 КПК України з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби до підозрюваного необхідно застосувати запобіжний захід, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, тому суд клопотання слідчого задовольняє частково.

Керуючись ст. ст. 193, 194, 508 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання старшого слідчого СВ відділу поліції № 3 Харківського РУП № 1 ГУНП в області капітан поліції ОСОБА_6 за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження № 0001062 від 05.12.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку строком на 60 днів, а саме до 02 лютого 2026 року включно.

Виконання ухвали суду доручити відділу поліції № 3 Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області.

На ухвалу може бути подана апеляція протягом 5 днів з моменту її проголошення безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1