Справа № 467/1325/25
Провадження № 1-в/467/329/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.10.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання т.в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія №83» ОСОБА_4 стосовно засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Снігурівка Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.09.2022 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі та на підставі ч.5 ст. 72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 01.09.2020 року по день набрання вироком суду законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2025 року до суду надійшло подання т.в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія №83» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 .

Клопотання обгрунтоване тим, що засуджений під час відбування покарання у виді позбавлення волі 8 разів заохочувався адміністрацією установи, відбув більше 2/3 частини покарання у виді позбавлення волі, призначеного судом, залучається до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов засуджених, приймає участь у проведенні ремонтів в гуртожитку, на профілактичному обліку не перебував та не перебуває, що свідчить про те, що він довів своє виправлення. Вину у скоєнні злочину усвідомив, щиро розкаюється у вчиненому.

Прокурор вважав, що клопотання щодо засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення не підлягає задоволенню, оскільки засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення, незважаючи на наявні позитивні зрушення у його поведінці.

Засуджений у судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд клопотання без його участі.

Представник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши думкпрокурора, вивчивши матеріали клопотання та особову справу засудженого ОСОБА_5 , суд встановив наступне.

ОСОБА_5 відбуває покарання за вироком Ленінського районного суду м.Миколаєва від 15.09.2022 року, яким його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 7 років 6 місяців позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 16.10.2022 року.

Санкцією ч.2 ст.121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі від семи до десяти років, що відповідно до положень ст.12 КК України є тяжким злочином. Відтак, ОСОБА_5 відбуває покарання за вчинення тяжкого злочину.

За змістом ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до положень пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого, при цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Таким чином, умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання можливе лише за сукупністю так званої матеріальної підстави та формальної передумови, де матеріальною підставою умовно-дострокового звільнення є доведеність засудженим своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці свого виправлення, а формальною передумовою є відбуття засудженим певної частини покарання (ч.3 ст.81 КК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КВК України виправлення засудженого процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Згідно роз`яснень п. 2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Щодо сумлінної поведінки засудженого, то під сумлінною поведінкою розуміють, що засуджений за період відбування покарання сумлінно виконував вимоги режиму утримання у колонії, не допускав порушень, за час відбування покарання поводив себе як у загальній масі засуджених, так і при спілкуванні з представниками адміністрації установи відбування покарань ввічливо, тактовно, виконував законні вимоги представників адміністрації, приймав активну участь у виконанні умов розробленої для нього програми диференційованого виховного впливу, тощо.

В силу ст.9 КВК України, засуджені зобов`язані виконувати встановлені законодавством обов`язки громадян України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших осіб, виконувати вимоги адміністрації органів і установ виконання покарань, ввічливо ставитися до персоналу, а також до інших засуджених.

Тож, дотримання правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком, а не правом засудженого і вирішальне значення має саме активна діяльність засудженого, який своєю поведінкою, системою вчинків доводить, що виправився і заслуговує на умовно-дострокове звільнення, а не його утримання від неправомірної поведінки.

Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про те, засуджений виправився має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування такої пільги.

ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі перебуває з 01.09.2020 року.

24.10.2022 року відбуває покарання в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» Миколаївської області.

ОСОБА_5 відбув більше 2/3 призначеного йому покарання за умисний тяжкий злочин, що свідчить про наявність формальних передумов для його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Згідно наданої ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» характеристики від 11.09.2025 року ОСОБА_5 відповідно до ч.1 ст. 118 КВК України не працевлаштований. Відповідно до ч.5 ст. 118 КВК постійно залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, поліпшення житлово-побутових умов та допоміжних робіт, постійно приймає участь у проведенні ремонтів в гуртожитку. Роботи виконує в повному обсязі, постійно проявляє трудову ініціативу. У колі засуджених не конфліктує. На критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Спальне місце та при ліжкову тумбочку утримує у чистоті та порядку, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується у побуті та при виконанні дорученої роботи, здійснює за ними належний догляд. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться відповідально. Самостійно виконує роботи із самообслуговування, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання. Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування. Отримує від них посилки. На профілактичному обліку не перебуває.

Відповідно до попередньої характеристики від 18.09.2023 року, ОСОБА_5 характеризується негативно: не працевлаштований, не виконує роботи із самообслуговування, не володіє достатнім рівнем необхідних навичок для самостійного їх виконання. Не виконує роботи із благоустрою колонії, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Не бере особистої участі в організації виховних заходів, які проводяться в установі. Не приймає участі в програмах диференційованого виховного впливу.

Відповідно до характеристики від 11.06.2024 року у поведінці засудженого вбачаються позитивні зміни по відношенню до роботи, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно, постійно залучається без оплати праці до робіт з благоустрою, поліпшення житлово-побутових умов та допоміжних робіт, постійно приймає участь у проведенні ремонтів в гуртожитку.

За рішенням комісії колонії від 11 червня 2024 року засудженому відмовлено в умовно - достроковому звільненні як такому, який не став на шлях виправлення.

Згідно довідки про працевлаштування №10-774 від 16.09.2025 року, наданої адміністрацією установи виконання покарань, засуджений ОСОБА_5 з моменту прибуття до ДУ «Південноукраїнська виправна колонія №83» (з 24.10.2022 року) по теперішній час не працевлаштований.

Відповідно довідки №6-773 від 16.09.2025 року ОСОБА_5 з моменту прибуття до ДУ «Південноукраїнська виправна колонія №83» по теперішній час , на постійній основі залучається до робіт з благоустрою колонії, прилеглої до неї території, поліпшення житлово-побутових умов засуджених або допоміжних робіт із забезпечення колонії продовольством. Вказані роботи виконує в повному обсязі, має достатній рівень необхідних навичок для їх виконання, постійно проявляє трудову ініціативу.

За весь період відбування покарання асуджений ОСОБА_5 має вісім заохочень: 05.04.2023 року, 04.07.2023 року, 05.01.2024 року, 05.04.2024 року, 14.10.2024 року, 14.01.2025 року, 07.04.2025 року, 07.07.2025 року у виді подяки, шість разів притягувався до дисциплінарної відповідальності: 10.09.2020 року із застосуванням стягнення у вигляді догани (виявлено та вилучено заточену металеву пластину), 27.05.2021 року із застосуванням стягнення у вигляді догани (виявлено та вилучено гральні карти кустарного виготовлення), 09.07.2021 року із застосуванням стягнення у вигляді догани (виявлено та вилучено гральні карти кустарного виготовлення), 30.07.2021 року із застосуванням стягнення у вигляді догани (виявлено та вилучено заточену металеву пластину), 01.09.2021 року із застосуванням стягнення у вигляді догани (виявлено та вилучено заточену металеву пластину), 18.09.2023 року із застосуванням стягнення у вигляді поміщення до ДІЗО 14 діб (виявлено та вилучено хлібну закваску). На даний час одне стягнення зняте, решта погашені у встановленому Законом порядку.

Аналізуючи динаміку процесу виправлення засудженого ОСОБА_5 встановлено, що з 2020 року по 2023 рік ОСОБА_5 характеризувався посередньо, не був працевлаштований, не виконував роботи із благоустрою колонії, не бачив необхідності у самостійному їх виконанні, за цей період він отримав шість стягнень, які на даний час погашені у встановленому законом порядку та два заохочення.

З січня 2024 року засуджений характеризується позитивно, не працевлаштований, однак залучається без оплати праці до робіт з благоустрою колонії, отримав шість заохочень. Таким чином більший період відбуття покарання засуджений позитивних змін у своїй поведінці не виявляв і лише з 2024 року розпочався процес його виправення. Зазначене свідчить про нестабільність процесу виправлення засудженого та неготовність його до самокерованої правослухняної поведінки, оскільки позитивні зміни повинні прослідковуватися протягом всього строку відбування покарання.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що засуджений своєю сумлінною поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, тому вважає за можливе прийняти рішення про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, п. 2 ч. 1 ст. 537, ст. 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання т.в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія №83»» ОСОБА_4 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Повний текст ухвали проголошений об 11год 00 хв. 03 жовтня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1