справа № 462/5203/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря с/з ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7

представника потерпілого - ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадженні № 0000673 від 22.05.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нове Село Львівської області, українця, громадянина України, пенсіонера, вдівця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ч. 1 ст. 121 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 22.05.2025 року приблизно о 20.30 год., перебуваючи на спільному балконі 1-го поверху будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з своїми сусідами потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи цілеспрямовано, умисно взяв на кухні своєї квартири АДРЕСА_3 ніж, після чого, тримаючи у правій руці, повернувся на спільний балкон, де перебували потерпілі та, продовжуючи конфлікт, наніс потерпілому ОСОБА_6 два удари ножем в ділянку тулуба, чим останньому дві непроникаючі в черевну порожнину колото-різані рани, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме заподіяв умисне легке тілесне ушкодження.

Окрім того, ОСОБА_4 22.05.2025 року приблизно о 20.30 год., перебуваючи на спільному балконі 1-го поверху будинку АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з своїми сусідами потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , маючи умисел на завдання тілесних ушкоджень, з мотивів особистої неприязні, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи цілеспрямовано, умисно взяв на кухні своєї квартири АДРЕСА_3 ніж, після чого, тримаючи у правій руці, повернувся на спільний балкон, де перебували потерпілі та, продовжуючи конфлікт, після нанесення двох ударів ножем ОСОБА_6 , заподіяв один удар ножем в ділянку живота потерпілого ОСОБА_7 , чим спричинив одне колото-різане поранення в епігастральній ділянці ліворуч, яке проникає в черевну порожнину, з ушкодженням діафрагми, печінки та шлунка, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення. Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, а саме заподіяв умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Додатково пояснив, що напередодні події померла його дружина та внаслідок цього він перебував у пригніченому стані, а тому таким чином відреагував на конфлікт із потерпілими. Підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушенняза обставин, які наведені в обвинувальному акті. У скоєному щиросердно розкаявся, відшкодував потерпілим заподіяну шкоду та вибачився перед ними, а тому просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні просив обвинуваченого суворо не карати. Потерпілий ОСОБА_6 відніс вирішення питання про призначення покарання обвинуваченому на розсуд суду. Цивільний позов не заявлено.

Учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи, цивільний позов у справі заявлено не було, а тому докази, які їх стверджують, в судовому засіданні не досліджувались, а суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився показаннями обвинуваченого.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в судовому засіданні винність обвинуваченого в умисному легкому тілесному ушкодженні доведена повністю, а його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України. Також знайшла своє підтвердження в судовому засіданні винність обвинуваченого в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння та вірною є кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 121 КК України

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, один із яких відноситься до категорії кримінальних проступків, а інший є тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше несудимий (а.с. 105), є особою пенсійного віку (а.с. 104), на обліку у психіатричному та наркологічному закладах не перебуває (а.с. 107, 109), не працює, вдівець, за місцем проживання скарг на нього не надходило.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку. Обтяжуючих покарання обставин судом не виявлено.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України Покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності злочинів, суд призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Враховуючи наведене, покарання обвинуваченому слід визначити в межах санкцій статтей, за якими кваліфіковано кримінальні правопорушення, зокрема за ч. 1 ст. 125 КК України із врахуванням того, що ОСОБА_4 є особою яка досягла пенсійного віку, - у виді штрафу, та за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі, та водночас із врахуванням того, що ОСОБА_4 вчинив кілька кримінальних правопорушень, то остаточне покарання за ними йому слід призначити згідно із ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Водночас, суд, приймаючи до уваги наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за можливе застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, оскільки його виправлення можливе без реального відбування покарання, встановивши іспитовий строк, який буде оптимальним, покаже стійкість такого виправлення і неможливість вчинення ним в подальшому інших злочинів із покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України. Таке покарання із врахуванням принципу індивідуалізації покарання, суд вважає є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 377 КПК України якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі звільнення від відбування покарання. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Судові витрати відсутні.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 26.05.2025 р та 27.05.2025 р - скасувати.

Питання про долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Таким чином, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 125, 121 КК України, ст.ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі та за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн 00 коп.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із випробовуванням, встановивши іспитовий строк терміном на 2 /два/ роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 з-під варти з залу судового засідання.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 26.05.2025 р та від 27.05.2025 р скасувати.

Речові докази: взуття типу мокасинів; штани джинсові сірого кольору з шкіряним ременем коричневого кольору зі слідами РБК поблизу ширінки на лівій штанці, в районі ширінки, та внизу правої штанини; кофту-гольф коричневого кольору повернути ОСОБА_4 , кросівки чорного кольору із вставками білого кольору марки «Аdidas», шкарпетки чорного кольору, майка синього кольору із вставками білого та сірого кольору марки «Аdidas» із слідами РБК та отвором (порізом) в нижній частині, штани сірого кольору із емблемою марки «Аdidas», що простягається вздовж штанки та на передній частині із надписом «Аdidas» та слідами РБК повернути ОСОБА_6 ,кросівки тканинні сірого кольору із жовтими вставками фірми «Nike» із слідами РБК, штани темно-сірого кольору із чорними вставками по боках, із отвором (порізом) у верхній частині та слідами РБК, футболку чорного кольору із принтом на передній частині, що розрізана навпіл спереду та на якій наявні сліди РБК, кофту темно-сірого кольору на рукавах із вставками чорного кольору, що розрізана посередині спереду навпіл із наявними слідами РБК, кепку чорного кольору фірми «Bugatti», - повернути ОСОБА_7 ; кухонний ніж з дерев`яною ручкою коричневого кольору зі слідами РБК на лезі знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав на вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Львівської області через Залізничний районний суд м. Львова протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - протягом 30 днів з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1