Провадження №: 1-кс/755/4092/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" листопада 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на рішення дізнавача Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001388 від 18.09.2023 року,-

за участю учасників кримінального провадження

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

начальника сектору дізнання ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_3 звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з вказаною скаргою в якій просить скасувати у кримінальному провадженні №0001388 від 18.09.2023 року постанову дізнавача Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про закриття кримінального провадження від 24.10.2025 року, зобов?язати поновити слідчі дії у його справі з правильною кваліфікацією.

У судове засідання ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Начальник сектору дізнання у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував, оскільки під час досудового розслідування були проведенні слідчі дії для перевірки факту самоправних дій головою СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» стосовно ОСОБА_3 та спричинення останньому будь-якої матеріальної чи моральної шкоди. За результатами зібраних доказів дізнавачем ОСОБА_5 була винесена постанова про закриття кримінального провадження, у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення. Також надав матеріали закритого кримінального провадження №0001388 від 18.09.2023 року.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження, дійшов наступного.

Статтею 303 КПК України передбачено, що під час досудового розслідування може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди /ст.55 КПК України/.

Згідно зі ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, згідно ч.2 ст.8 та ч.5 ст.9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Також у ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, у провадженні Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві перебували матеріали кримінального провадження за №0001388 від 18.09.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

За результатами досудового розслідування, 24.10.2025 року дізнавач відділу дізнання Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 виніс постанову про закриття кримінального провадження, у зв?язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Постанова мотивована тим, що під час досудового розслідування будь-яких доказів спрямованих на самоправні дії стосовно ОСОБА_3 вчинені не були, зокрема від`єднання його від електричної мережі СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» було здійснено у відповідності до статутних документів та на підставі рішення загальних зборів, а також не підтверджено спричинення ОСОБА_3 чи іншій фізичній чи юридичній особі будь-якої матеріальної чи моральної шкоди.

Слідчий суддя, аналізуючи доводи особи, яка подала скаргу про невідповідність положенням КПК України рішення слідчого про закриття провадження, враховує наступне.

Частиною 2 статті 9 КПК України визначено, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.ст.2, 284 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Тобто, повнота дослідження кримінального провадження означає встановлення всього кола фактичних обставин, що можуть суттєво вплинути на рішення у кримінальному провадженні; використання такої сукупності доказів, яка обґрунтовує зроблені висновки як такі, що не залишають місця сумнівам.

Неупередженість означає пізнання органами, що ведуть процес, обставин кримінального провадження у точній відповідності з дійсністю, неупередженість їх у збиранні, перевірці та оцінці доказів, безсторонність щодо всіх учасників процесу та інших осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, оскільки на прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого покладається обов`язок надати доказам належну правову оцінку за правилами ч.1 ст.94 КПК, та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

У відповідності до положень ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Із норм ст.26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У той же час, відповідно до вимог ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відповідно до положень ст.94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Так, 18.09.2023 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001388 внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.356 КК України.

Самоправство, тобто самовільне, всупереч установленому законом порядку, вчинення будь-яких дій, правомірність яких оспорюється окремим громадянином або підприємством, установою чи організацією, якщо такими діями була заподіяна значна шкода інтересам громадянина, державним чи громадським інтересам або інтересам власника /ст.356 КК України/.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового розслідування був допитаний потерпілий ОСОБА_3 , який показав, що він є власником будинку АДРЕСА_1 у Садовому товаристві «ІНФОРМАЦІЯ_1» (), є його членом. Із 2019 року його не влаштовують тарифи на електропостачання, розподіл членських внесків, як учасника товариства, а 30.03.2023 року у його будинку зникла електроенергія, та до його будинку був встановлений електричний лічильник. Із 20.10.2023 він проживає у будинку без світла /а.п.115-120/.

Також, у ході досудового розслідування була допитана, як свідок, ОСОБА_6 , яка показала, що з 2006 року є головою СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1», а з 21.10.2023 року стала головою правління указаного Садового товариства. Через велику заборгованість ОСОБА_3 21.10.2023 року йому було надіслане попередження з вимогою сплатити заборгованість, у разі невиконання якого він буде відключений від електричної мережі так як його заборгованість склала 89289,66 грн. Так як ОСОБА_3 заборгованість не погасив, рішенням правління його було відключено від електромережі, оскільки відповідно до п.2.13 ч.2 Статуту СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» () «Якщо землевласник не сплачує членські внески та не розраховується за використану електроенергію, Товариство має право відключити його від електромережі, або подати позов до суду, згідно чинного законодавства /а.п.130-132, 148-153/.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження є витяги з протоколів засідання правління СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 28.06.2021 року та 05.03.2023 року, згідно яких одноголосним голосуванням правління вирішило «з метою недопущення відключення СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» від електропостачання з боку Київенерго, через що можуть постраждати невинні садоводи Товариства, відключити ділянку садовода ОСОБА_3 від електропостачання. … У разі несплати коштів у зазначений термін відключити ділянку садовода ОСОБА_3 від електропостачання відповідно до статті 2.13 Статуту СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1»…» /а.п.174, 193/.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що ДТЕК Київські електромережі уклав договір із СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1» про приєднання до електричної мережі, із ОСОБА_3 такий договір не укладався.

Отже, під час досудового розслідування встановлено, що через заборгованість по сплаті членських внесків та за використану електроенергію відбулось відключення ділянки ОСОБА_3 від електропостачання на підставі протоколів засідання правління СТ «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Оскарження рішення загальних зборів правління садового товариства здійснюється відповідно до Цивільного кодексу України та статуту товариства. Оскаржити рішення можна у судовому порядку, подавши позов до місцевого (районного) суду за місцем знаходження товариства.

Із положень ст.83 КПК України слідує, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Згідно ч.2 ст.91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Зокрема, практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які Суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування … має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини … або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (див. рішення у справі «Олександр Ніконенко проти України», «Мута проти України», «Карабет та інші проти України»).

Отже, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, дізнавач Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві ОСОБА_5 виконав всі необхідні слідчі /розшукові/ дії, негласні слідчі /розшукові/ дії, для встановлення істини у цьому кримінальному провадженні та дійшов до правильного висновку, про відсутність складу кримінального правопорушення, а тому посилання особи, яка подала скаргу на те, що постанова є необґрунтованою та винесена з порушенням чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження під час розгляду скарги.

На підставі викладеного слідчий суддя не вбачає підстав для скасування оскаржуваної постанови.

Також слідчий суддя не вбачає підстав для поновлення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0001388 від 18.09.2023 року, оскільки слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні /п.18 ч.1 ст.3 КПК України/.

Норма ч.3 ст.26 КПК України вказує на те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Крім того, згідно з ч.1 ст.25 КПК України, прокурор, слідчий, дізнавач зобов?язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Отже, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). При цьому реальність конкретної події злочину має визначатись наявністю об`єктивних даних, що свідчать про ознаки об`єктивної сторони злочину, тобто даних про наявність суспільно небезпечного діяння для злочинів з формальним складом та, додатково, даних про наслідки - для злочинів з матеріальним складом.

У той же час, попередня кваліфікація є однією із складових відомостей, які слідчий, прокурор, дізнавач вносить до ЄРДР. У разі наявності підстав, що зумовлюють зміну кваліфікації на стадії досудового слідства, може мати місце доповнення та зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення, а вчиненому діянню буде надана правильна кваліфікація.

Отже, правова кваліфікація дій особи визначається саме дізнавачем, який відповідно до статті 40-? КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, виходячи із фактичних обставин, які дійсно свідчать про ознаки певного складу злочину.

Слідчий суддя під час розгляду скарги, у порядку ст.303 КПК України, не встановлює обставин можливого кримінального правопорушення, не здійснює його попередньої кваліфікації та не визначає конкретних відомостей, які підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий суддя при розгляді скарг позбавлений права аналізувати фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, надавати оцінку доказам та зобов`язувати слідчого, дізнавача, прокурора кваліфікувати кримінальне правопорушення за певною статтею Кримінального кодексу під час внесення фабули кримінального правопорушення до ЄРДР.

Керуючись ст.ст.2, 9, 22, 24, 26, 40, 303, 284, 309 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення дізнавача Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001388 від 18.09.2023 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1