Справа № 308/6010/21
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву заяву захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000053, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 перебуває скарга захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на повідомлення про підозру.

23.01.2026 представником підозрюваного ОСОБА_4 подано заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_5 , оскільки під час розгляду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо Гора Томаша слідчим суддею ОСОБА_5 розгляд клопотання було здійснено без судового виклику підозрюваного та його захисника, а також без повідомлення сторони захисту про дату, час і місце судового засідання.

У заяві зазначено, що сторона захисту не отримувала жодних судових викликів чи повідомлень у порядку, передбаченому КПК України, а про існування ухвали слідчого судді від 15.04.2025 року адвокат дізнався лише з мобільного додатку «Судові засідання» та Єдиного державного реєстру судових рішень. Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 17.12.2025 за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 скасовано ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 від 15.04.2025 у справі №308/6010/21 відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Як убачається з матеріалів справи та з ухвали апеляційного суду від 17.12.2025, ухвали слідчого судді від 27.01.2026, то слідчим суддею ОСОБА_5 під час судового засідання у даному кримінальному провадженню вимог закону в повній мірі дотримано не було. У зв`язку з чим, сторона захисту вважає обґрунтованими доводи, наведені в даній заяві про відвід про очевидність сумнівів в неупередженості судді. Установлені та наведені порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів як підозрюваного так і потерпілого, перешкодили суду повно, і всебічно розглянути питання доцільності обрання дії такого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 , і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому дана заява про відвід судді ОСОБА_8 підлягає до задоволення. За твердженням адвоката, наявність вищеописаних ним обставин і факт ігнорування таких обставин суддею ОСОБА_8 всупереч чинному законодавству, викликають у нього, як захисника ОСОБА_7 сумніви у її (судді ОСОБА_5 ) неупередженості під час розгляду даної справи. Водночас, ці обставини вказують на потенційно можливі висловлювання головуючою у даній справі суддею своєї неприхильності до учасників даної справи особи підозрюваного/обвинуваченого/, відносно якого розглядається дана справа, а натомість явно віддає перевагу порушенням імперативних норм КПК України. У зв`язку із наявністю таких сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_5 вважає, що дана заява про відвід є необхідною дією для уникнення можливих ризиків про можливу упередженість та зацікавленість у прийнятті потенційно незаконного рішення у справі. Наведені підстави відводу судді ОСОБА_5 є обставинами, що відповідно до ст. 75 КПК України виключають участь судді в кримінальному провадженні, оскільки вказують на потенційну зацікавленість судді у прийнятті незаконного рішення. Разом з тим, на думку адвоката, суддя підлягає відводу, якщо у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Як слідує з матеріалів справи, пояснень, склалося негативне ставлення до судді, у зв`язку з недовірою судді, а тому з метою уникнути сумніву щодо неупередженості судді ОСОБА_5 під час проведення судового розгляду та вирішення справи, вважає за необхідне заяву про відвід задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.01.2026, заява про відвід судді передана на розгляд судді ОСОБА_1 .

Учасники у судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлялись своєчасно і належним чином, однак їх неявка не перешкоджає розгляду заяви про відвід, а тому суд розглядає заяву за їх відсутності.

02.02.2026 року через канцелярію суду представником підозрюваного ОСОБА_4 подано клопотання про розгляд справи без участі за заявою про відвід слідчого судді. Заяву підтримують в повному обсязі і просять задовільнити.

Ознайомившись із змістом заяви про відвід та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 статті 21 КПК України, кожному гарантується право на розгляд та вирішення справи незалежним і неупередженим судом.

З метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження наділені правом заявити судді (колегії суддів) відвід, який повинен бути вмотивованим відповідно до частини п`ятої статті 80 КПК України.

Перелік підстав, за наявності яких може бути заявлено відвід судді, передбачений статтями 75, 76 КПК України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України, заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Заява про відвід мотивована тим, що підозрюваний не довіряє слідчому судді ОСОБА_5 , вказує про наявність сумнівів щодо неупередженості судді ОСОБА_5 вважає, що дана заява про відвід є необхідною дією для уникнення можливих ризиків про можливу упередженість та зацікавленість у прийнятті потенційно незаконного рішення у справі..

Cтаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав, має на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуга проти України», від 28.10.1998 у справі «Ветштайн проти Швейцарії» важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Стосовно об`єктивного критерію Європейський суд з прав людини також вказує, що необхідно перевірити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був не безсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 7серпня 1996 poку, п. 58).

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Отже, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність таких обставин, які б викликали сумнів в упередженості головуючого судді при розгляді справи, оскільки наведені скаржником обставини, не свідчать про упередженість, яка визначена п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, а є лише власними припущеннями.

У заяві про відвід не наведено фактів прояву слідчим суддею ОСОБА_5 поведінки, яка б свідчила про її упередженість чи небезсторонність у розгляді кримінального провадження, в межах якого подано заяву про відвід.

Що стосується доводів сторони захисту про розгляд клопотання слідчим суддею за відсутності судового виклику підозрюваного та його захисника, то сам по собі факт невиклику або неповідомлення учасників кримінального провадження про дату, час і місце судового засідання, навіть у разі його підтвердження, не може автоматично свідчити про упередженість або заінтересованість судді та не є безумовною підставою для її відводу.

Зазначені доводи фактично зводяться до оцінки правильності застосування слідчим суддею норм кримінального процесуального закону під час ухвалення відповідного процесуального рішення. Надання ж оцінки законності та обґрунтованості процесуальних рішень слідчого судді не входить до повноважень суду, який розглядає заяву про відвід, та віднесене до виключної компетенції суду апеляційної інстанції.

Разом з тим, суддя враховує, що ухвалою Закарпатського апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду було встановлено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, допущені під час розгляду слідчим суддею відповідного клопотання, у зв`язку з чим ухвалу слідчого судді було скасовано.

Водночас сам факт встановлення апеляційним судом істотних порушень вимог КПК України при ухваленні процесуального рішення не є тотожним встановленню упередженості судді та не свідчить автоматично про наявність обставин, які викликають сумнів у її неупередженості у розумінні пункту 4 частини першої статті 75 КПК України. Допущення процесуальних порушень саме по собі не може розцінюватися як доказ відсутності безсторонності судді за відсутності даних про її особисту заінтересованість чи упереджене ставлення до сторін провадження.

Таким чином, встановлені апеляційним судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону були предметом перевірки суду апеляційної інстанції в межах його повноважень і самі по собі не утворюють передбаченої законом підстави для відводу слідчого судді.

Будь-яких інших визначених законом підстав для відводу слідчого судді в ході розгляду заяви про відвід, судом встановлено не було.

Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік підстав для відводу судді, серед яких немає заявлення відводу з причин непогодження сторони у справі з процесуальними рішеннями, що їх приймає суд під час розгляду справи по суті. Суд зобов`язаний, при винесенні рішення по справі, оцінити усі докази у справі у їх сукупності з точки зору належності, допустимості та взаємозв`язку. Усі недоліки судового розгляду та порушення норм діючого законодавства, якщо такі мали місце, можуть бути викладені стороною в апеляційній скарзі на кінцеве рішення у справі, якщо таке рішення не влаштує сторону процесу.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Наявність у осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду та судових рішень чинному законодавству України не можуть бути підставою згідно з ст.ст. 75, 76 КПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

Наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст. 75 КПК України виключають участь судді у кримінальному провадженні.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не наведено підстав, визначених ст.ст.75,76 КПК України для відводу слідчого судді та не надано доказів упередженості або особистої заінтересованості та упередженості судді, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про відвід слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про відвід судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000053- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1