Справа № 572/6168/25
номер провадження 1-кп/570/178/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2026 року м.Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1 ,

з участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду відкрите підготовче судове засідання в режимі відеоконференції у кримінальному провадженню №001454 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, КК України,

в с т а н о в и в :

Запобіжний захід, обраний відносно обвинуваченого, закінчуються 09 лютого 2026 року.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане ним клопотання з підстав та обгрунтувань, наведених у них, вказавши,що ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого не зменшилися і на даний час. Вказав, що є ряд ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які дають підстави вважати що обвинувачений може здійснити дії, передбачені вищезазначеною статтею. Зокрема у разі зміни чи скасування запобіжного заходу обвинувачений може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Конституційний Суд України зазначає, що висновки слідчого судді щодо будь-яких обставин, які стосуються обгрунтування суті підозри обвинувачення і були взяті до уваги при обгрунтуванні запобіжного заходу на досудовому слідстві для суду на стадії судового провадження не є преюдиційними. У підготовчому судовому засіданні суд має перевірити обгрунтованість застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого, пов`язаного з обмеженням його права на свободу та особисту недоторканість, та прийняти вмотивоване рішення незважаючи на те чи закінчився строк дії ухвали слідчого судді, постановленої на стадії досудового розслідування про обрання такого запобіжного заходу.

Відповідно до положень ч.3 ст. 315 КПК України суд під час підготовчого судового засідання за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Обвинувачений та захисник в судовому засіданні заперечили щодо продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вказали на відсутність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також на те, що вони неналежним чином обгрунтовані прокурором.

Аналізуючи зміст заявленого прокурором клопотання, суд визнає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, які були підставою для застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого не зменшилися і на даний час.

Обґрунтованість ризику - переховуватись від органу досудового розслідування та суду, є те, що з огляду на тяжкість вчиненого останнім кримінального правопорушення, за яке передбачено позбавлення волі на строк від 9 до 12 років та яке, відповідно до положень ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, ОСОБА_4 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може не з`являтись до органу досудового розслідування чи суду, змінити місце проживання та переховуватись від правоохоронних органів.

Обґрунтуванням того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а саме на працівників РПОП ГУНП в Рівненській області - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , котрі безпосередньо виявили в ОСОБА_4 заборонену речовину.

Також осіб, котрі були присутні під час проведення слідчих дій з ОСОБА_4 , а саме ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Безпосередньо може чинити на них тиск, та шляхом погроз, вмовляння, переконання іншим чином, з метою зміни показань у провадженні, а також можливість незаконними способами, в тому числі незаконним впливом на вказаних осіб, спробувати уникнути кримінальної відповідальності.

Окрім того, інші свідки у кримінальному провадженні, в тому числі ОСОБА_15 , є знайомими ОСОБА_4 , а тому останній шляхом вмовлянь, погроз тощо матиме реальну можливість впливати на останніх з метою зміни ними показань в суді.

Можливість ОСОБА_4 продовжити вчиняти кримінальне правопорушення в якому підозрюється є те, що останній неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин.

Вказана злочинна діяльність являється основним джерелом заробітку для останнього, оскільки ОСОБА_4 ніде офіційно не працює, інших доходів не має. Систематично здійснював збут особливо небезпечної психотропної речовини, що підтверджується відомостями наявними у вимозі про судимість.

Суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватими у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, наявність вагомих доказів про вчинення вищевказаного кримінального правопорушення. Також судом при продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому взято до уваги ризик продовження чи повторення протиправної поведінки обвинуваченого та його репутацію, зокрема, що він вказане кримінальне правопорушення вчинив уже раніше будучи неодноразово судимим.

Наведені прокурором в клопотанні підстави для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому є належним чином обґрунтованими і вмотивованими, ризики, які слугували підставою для обрання, а в подальшому продовження запобіжного заходу, на даний час, не змінилися.

Вивченням характеризуючих даних обвинуваченого встановлено, що він є працездатний, раніше судимий, не похилого віку, тяжкими захворюваннями, які б перешкоджали утриманню під вартою, не страждає. Даних, які б вказували на неможливість застосування до нього вказаного запобіжного заходу, не встановлено.

Суд вважає, що запобіжний захід у виді тримання під вартою обвинуваченому слід залишити попередній у виді тримання під вартою, оскільки вони обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено максимальну міру покарання у виді п`яти років позбавлення волі; дії обвинуваченого являють підвищену суспільну небезпеку, може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та потерпілих, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи положення статті 183 КПК України та з урахуванням застережень, що містяться в ч.4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою погоджується з думкою прокурора та вважає за доцільне не визначати розмір застави, оскільки обвинуваченому в провину вміняється вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 314-316 КПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

У кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.2 ст.263, ч.2 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.307, ч.3 ст.307 КК України, запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити на 60 днів до 05 квітня 2026 року без визначення розміру застави.

Ухвала суду може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1