Справа № 510/2594/25
Провадження № 1-кс/510/70/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Рені

Слідчий суддя Ренійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

- за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ст.слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 про арешт майна, -

В С Т А Н О В И В :

Ст.слідчий відділення №1 СВ №2 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 звернулась до суду із клопотанням про накладення арешту на:

- упаковку жувальних гумок «Orbit» із трьома полімерними зіп-пакетами із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну речовину МДМА загальною вагою 3,03 гр. та зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, схожою на наркотичну засіб кокаїн вагою 1 гр., упаковані в спеціальний сейф пакет №KIV3109800;

- пристрій для куріння з масленою основою коноплі, упакований в спеціальний сейф пакет №KIV3109799;

- документи: свідоцтво про народження, оформлене на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, оформлений на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_2 ; паспорт громадянина України, оформлений на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_3 , виданий Ясинуватським МВ ГУМВС України в Одеській області 04.07.2012р.; паспорт громадянина України, оформлений на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_4 , орган видачі № 3215; посвідчення водія, оформлене на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_5 ; атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_6 із додатком до атестату 12 АД №165638, оформлений на ім`я ОСОБА_6 ; картку платника податків № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 ; фотокартки в кількості 11 (одинадцять) штук; фотографії в кількості 2 шт.; лист формату А4 з текстом, - упаковані до спеціального сейф пакету № KIV3109791.

Як виходить з наданого суду клопотання, 20.12.2025р. о 15.52 год. в зону митного контролю пункту пропуску « Орлівка» відділу митного оформлення №5 митного поста «Придунайський» Одеської митниці у напрямку руху «в`їзд» з Болгарії (м.Софія) до України (м.Ізмаїл) по смузі руху «червоний коридор» прибув легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito 119 CDI» із державним номером НОМЕР_8 , кузов НОМЕР_9 , з причепом марки «SYRIUSZ» із державним номером НОМЕР_10 під керуванням водія громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який перевозив речі з м.Софія до м.Ізмаїл, які належать громадянці України - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за її проханням . Під час митного оформлення в одній із коробок з речами було виявлено:

- упаковку жувальних гумок «Orbit» із трьома полімерними зіп-пакетами із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну речовину МДМА загальною вагою 3,03 гр. та зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, схожою на наркотичну засіб кокаїн вагою 1 гр.

Під час виїзду слідчо-оперативної групи на місце події - на територію міжнародного пункту пропуску «Орлівка», розташованого за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, с.Орлівка, вул. Паромна дорога, 1, у службовому кабінеті було вилучено:

- упаковку жувальних гумок «Orbit» із трьома полімерними зіп-пакетами із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну речовину МДМА загальною вагою 3,03 гр. та зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, схожою на наркотичну засіб кокаїн вагою 1 гр., упаковані в спеціальний сейф пакет №KIV3109800;

- пристрій для куріння з масленою основою коноплі, упакований в спеціальний сейф пакет №KIV3109799;

- документи: свідоцтво про народження, оформлене на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія НОМЕР_1 ; паспорт громадянина України для виїзду за кордон, оформлений на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_2 ; паспорт громадянина України, оформлений на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_3 , виданий Ясинуватським МВ ГУМВС України в Одеській області 04.07.2012р.; паспорт громадянина України, оформлений на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , № НОМЕР_4 , орган видачі № 3215; посвідчення водія, оформлене на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , серії НОМЕР_5 ; атестат про повну загальну середню освіту серії НОМЕР_6 із додатком до атестату 12 АД №165638, оформлений на ім`я ОСОБА_6 ; картку платника податків № НОМЕР_7 на ім`я ОСОБА_6 ; фотокартки в кількості 11 (одинадцять) штук; фотографії в кількості 2 шт.; лист формату А4 з текстом, - упаковані до спеціального сейф пакету № KIV3109791.

20.12.2025р. до Єдиного реєстру досудових розслідуваньбули внесені відомості про вчинене кримінальне правопорушення, заведено кримінальне провадження за №0001612 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 305 КК України.

Вилучені предмети та документи визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Беручи до уваги все вищевикладене, слідчий зазначає, що вищевказані об`єкти по даному кримінальному провадженню мають значення речових доказів, підлягають огляду, як речові докази, можуть бути предметом дослідження експертизи, конфіскації, з метою повного, всебічного та неупередженого дослідження всіх обставин справи, враховуючі реальну можливість зацікавлених осіб знищити їх, сховати, просить суд накласти арешт на них.

Слідчий просив про розгляд клопотання без його участі, неявка слідчого відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не є перешкодою для розгляду клопотання. Представник ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ОСОБА_9 надав заперечення щодо клопотання слідчого про накладення арешту на документи, зазначивши, що в частині накладення арешту на документи клопотання слідчого не є мотивованим, не вказана мета накладення арешту, його доцільність, не зазначено для встановлення яких «важливих обставин» у кримінальному провадженні необхідне накладення арешту саме на вищевказані документи. У зв`язку із тим, що слідчий у заявленому ним клопотанні не довів правової підстави для накладення арешту на вищевказані документи, він просить у задоволенні клопотання в цій частині відмовити.

Дослідивши додані до клопотання матеріали, перевіривши доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в частині накладення арешту на упаковку жувальних гумок «Orbit» із трьома полімерними зіп-пакетами із кристалічною речовиною, зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, пристрій для куріння з масленою основою коноплі. Що стосується вимог про накладення арешту на документи, то в їх задоволення слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З урахуванням положень ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Як вбачається з витягу по кримінальному провадженню №000612 від 20.12.2025р., до ЄРДР внесені данні про кримінальне правопорушення з правовою кваліфікацією за ч. 2 ст. 305 КК України.

З матеріалів, які надані слідчим в обґрунтування клопотання про накладення арешту на вилучене майно, слідчий суддя вбачає наявність вчинення суспільно небезпечного діяння, а щодо речових доказів упаковки жувальних гумок «Orbit» із трьома полімерними зіп-пакетами із кристалічною речовиною, зіп-пакету з порошкоподібною речовиною, пристрою для куріння з масленою основою коноплі - реальну можливість зацікавлених осіб знищити, приховати їх. Тому, з метою запобігання вищевказаних можливостей щодо речових доказів, з метою їх збереження доцільно накласти на них арешт.

Що стосується вимог слідчого про накладення арешту на документи, суд зазначає наступне.

В ході проведення слідчих дій 20.12.2025р. були вилучені документи, що належали громадянам України - ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Як зазначено у клопотанні, вищевказані документи були вилучені під час проходження митного контролю у водія ОСОБА_8 , який перевозив їх на прохання їх власників. Також, під час проходження митного контролю в авто під керуванням водія ОСОБА_8 у коробці були виявлені інші предмети із речовинами, щодо яких судом було прийнято рішення про накладення арешту.

Відповідно до п. 125 рішення Європейського суду з прав людини від 15.11.2012р. у справі «Коваль та інші проти України» (заява №22429/05) суд зазначив, що першою і найважливішою вимогою є вимога ст. 1 Протоколу №1 , яка полягає в тому, що будь-яке втручання з боку державної влади в безперешкодне користування майном повинно бути законним. Вимога законності, за змістом Конвенції, вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та сумісності з принципом верховенства права, який включає в себе свободу від свавілля.

Ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17.07.1997р. відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого Протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» , закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» (заява № 24/1993/419/498) суд наголосив на те, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на яку спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено у т.ч. : підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. За ч. 2, 3 вищевказаної статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати у т.ч. : 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

У заявленому клопотанні слідчого не зазначено правових підстав для накладення арешту на вищевказані документи, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_11 врахуванням засад розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження та можливих наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, суд вважає клопотання в частині накладення арешту на документи таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 98, 132, 170 - 173, ст. 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання ст.слідчого відділення №1 СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.

З метою збереження речових доказів - накласти арешт на майно, яке постановою слідчого визнане речовим доказом по кримінальному провадженню №0001612 від 20.12.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 305 КК України, а саме на:

- упаковку жувальних гумок «Orbit» із трьома полімерними зіп-пакетами із кристалічною речовиною, схожою на наркотичну речовину МДМА загальною вагою 3,03 гр. та зіп-пакет з порошкоподібною речовиною, схожою на наркотичну засіб кокаїн вагою 1 гр., упаковані в спеціальний сейф пакет №KIV3109800;

- пристрій для куріння з масленою основою коноплі, упакований в спеціальний сейф пакет №KIV3109799.

Майно, на яке було накладено арешт, залишити на зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №2 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області.

У задоволенні вимог клопотання про накладення арешту на документи відмовити, зобов`язати слідчого повернути вищевказані документи їх власникам (або їх представникам).

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляція до Одеського апеляційного суду .

Слідчий суддя ОСОБА_12