Справа № 487/6695/25
Провадження № 1-кп/487/614/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року місто Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Миколаєва обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000965 від 09.07.2025 року, відносно неповнолітнього:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва Миколаївської області, українця, громадянина України, не одруженого, який навчається у 10 класі Миколаївського ліцею №37 з вечірньою формою навчання, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, яке визнане судом доведеним.

09.07.2025 року, приблизно об 11 годині 10 хвилин, більш точного часу встановити не виявилось можливим, неповнолітній ОСОБА_5 , знаходячись неподалік будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , побачив транспортний засіб, а саме мопед: марки «Kanuni» моделі «50QT» сірого кольору, після чого у нього виник злочинний корисливий умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом.

Реалізовуючи свій раптово виниклий, протиправний, корисливий умисел, направлений на незаконне заволодіння транспортним засобом та обернення його на свою користь, ОСОБА_5 , умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись відсутністю уваги з боку власника транспортного засобу, який на праві приватної власності належить потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підійшов до вказаного мопеду марки «Kanuni» моделі «50QT» сірого кольору, та з метою його подальшого обернення на свою користь, покотив до адреси свого мешкання.

Після чого, утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_5 покинув місце вчинення злочину та поставив транспортний засіб на подвір`ї будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому він проживає, тим самим отримав реальну можливість розпорядитися викраденим мопедом марки «Kanuni» моделі «50QT» сірого кольору на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на суму 14065 гривень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що влітку 2025 року приблизно о 12 годині 00 хвилин побачив мопед «Kanuni» моделі «50QT» сірого кольору, який перебував на «Ялтах» біля будинку, де проживає його тітка ОСОБА_8 , захотів на ньому покататись, але завести його не зміг, оскільки не було ключів. Загнав мопед собі у двір, хотів завести мопед за допомогою дротів, але не встиг, оскільки приїхали органи поліції. Кому належав мопед він не знав.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними і не викликають сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 09.07.2025 року приїхав до друга на вулицю 4 Ялтинську у місті Миколаєві перед обідом, мопед залишив навпроти будинку біля гаража. Коли вийшов на вулицю - виявив відсутність мопеда, після чого звернувся до поліції. Співробітники поліції знайшли мопед за допомогою камер відеоспостереження. Обвинувачений вибачився, претензій до нього потерпілий не має.

Законний представник ОСОБА_6 просила не карати суворо обвинуваченого, зазначила про його щире каяття та подальшу законослухняну поведінку.

Окрім повного та беззаперечного визнання ОСОБА_5 своєї вини, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджена сукупністю досліджених судом, належних, допустимих та узгоджених між собою доказів, достовірність яких учасниками судового провадження не оспорюється.

Відповідно до протоколу обшуку від 09.07.2025 року, складеного слідчим СВ Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , у ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_5 : АДРЕСА_1 , виявлено у дворі збоку мопед марки «Kanuni» моделі «50QT-10А» червоно-сірого кольору з державним номерним знаком « НОМЕР_1 », котрий було вилучено та опечатано биркою №1. ОСОБА_5 добровільно вказав місцезнаходження мопеду.

Згідно із висновком судового експерта від 19.08.2025 року №СЕ-19/115-25/11254-АВ за результатами судової автотоварознавчої експертизи середня ринкова ціна продажу транспортного засобу марки «Kanuni» моделі «50QT-10А», 2006 року випуску, станом на 09.07.2025 року могла складати: 14065,00 гривень.

Таким чином, оцінивши та проаналізувавши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд встановив, що своїми умисними діями, які виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, при обставинах, викладених у даному вироку, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 289 КК України.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.

Зазначені вище норми наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 1 ст. 289 КК України, ступінь тяжкості вказаного діяння, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Аналіз даних про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 485, ст. 487 КПК УКраїни, вказує на те, що останній народився у 2008 році, мешкає разом з матір`ю, вітчимом, братами в будинку, що належить батькам, забезпечений всім необхідним для життя та розвитку. ОСОБА_5 до 06.06.2025 року навчався у Миколаївській гімназії №26 Миколаївської міської ради, де зарекомендував себе як дисциплінований, працелюбний учень, свідомо виконував правила поведінки. Згідно характеристики гімназії, ОСОБА_5 користувався повагою вчителів, мав авторитет серед товаришів, підтримував дружні стосунки з однолітками, брав активну участь у громадському житті школи та класу, у культмасових заходах, у спортивному житті гімназії. У вересні 2025 року вступив на навчання до Миколаївського ліцею №37 з вечірньою формою навчання. Згідно психологічної характеристики має захисні фактори, а саме: наявність життєвих цілей, знань та навичок. Перебуває на стадії роздумів про зміни у своєму житті. Поєднує навчання з роботою, працює неофіційно. Згідно досудової доповіді, наданої відповідальним працівником органу пробації, ризик вчинення ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення оцінюється як низький.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей» прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

В п. 23.2 Рекомендацій СМ/Rec (2008) 11 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», зокрема наголошується, що перевагу слід надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Досягнення мети виправлення означає, що в особистості засудженого відбулись такі зміни, які фактично унеможливлюють вчинення ним нового кримінального правопорушення з огляду на зміни його ціннісних орієнтирів. Виправлення засудженого, яке виявляється у внесенні коректив у соціально-психологічні характеристики засудженого, нейтралізації негативних криміногенних настанов, вихованні законослухняності та поваги до положень закону, в тому числі і кримінального, досягається таким впливом на свідомість особи, за допомогою якого усуваються ті її негативні риси, які призвели до вчинення кримінального правопорушення.

Санкцією ч. 1 ст. 289 КК України передбачене покарання у виді обмеження волі на строк від трьох до п`яти років або позбавленням волі на той самий строк.

За змістом ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КК України громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи основної роботи час. Тривалість виконання даного виду покарання не може перевищувати двох годин на день.

З огляду на вказані обставини, враховуючи ступень тяжкості скоєного ОСОБА_5 діяння, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, сукупність усіх обставин, що характеризують вказане кримінальне правопорушення, зокрема, форму вини, мотив, спосіб, характер вчиненого діяння та тяжкість наслідків, ставлення неповнолітнього до вчиненого ним діяння; умови життя та виховання неповнолітнього; беручи до уваги дані, що характеризують особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, належну критичну оцінку ОСОБА_5 своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що підтверджується конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації (законослухняна самокерована поведінка після вчинення кримінального правопорушення), суд вважає що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе шляхом призначення непоновлітньому ОСОБА_5 іншого, більш м`якого виду основного покарання, ніж обмеження або позбавлення волі, а саме: громадських робіт, яке, відповідно до ст. 65 КК України, є необхідним та достатнім заходом примусу, що застосовується від імені держави згідно ст. 50 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з ч. 1 ст. 1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Відповідно до наданих ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснень, він має самостійний дохід.

Таким чином, процесуальні витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок, підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва у справі №487/4720/25, провадження №1-кс/487/3299/25, на майно, вилучене в ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мопед марки «Kanuni» моделі «50QT-10А», НОМЕР_1 , сіро-червоного кольору, опечатаний біркою №1 - підлягає скасуванню.

Речовий доказ: мопед марки «Kanuni» моделі «50QT-10А», НОМЕР_1 , сіро-червоного кольору, опечатаний біркою №1, підлягає поверненню володільцю ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді тридцяти годин громадських робіт.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь держави витрати на проведення судової автотоварознавчої експертизи №СЕ-19/115-25/11254-АВ у розмірі 2228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок.

Речовий доказ: мопед марки «Kanuni» моделі «50QT-10А», НОМЕР_1 , сіро-червоного кольору, повернути володільцю ОСОБА_7 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду міста Миколаєва у справі №487/4720/25, провадження №1-кс/487/3299/25, на майно, вилучене в ході проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мопед марки «Kanuni» моделі «50QT-10А», НОМЕР_1 , сіро-червоного кольору, опечатаний біркою №1.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Вирок може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1