Провадження № 1-кс/389/923/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2025 року місто Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні погоджене з прокурором клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції №1(м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дмитрівка Знам`янського району Кіровоградської області, громадянина України, який розлучений, на утриманні неповнолітніх чи інших осіб не має, працює в Локомотивному депо ст.Знам`янка помічником машиніста, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, в межах кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717 від 05.09.2024,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , як сторона кримінального провадження, 29.09.2025 подав до суду дане клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов?язання шляхом заборони відлучатися з території Знам`янської територіальної громади Кропивницького району Кіровоградської області без дозволу слідчого, прокурора або суду та з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. А також із застосуванням обмежувальних заходів, передбачених п.1,3,5 ч.6 ст.194 КПК України, у межах строку досудового розслідування, тобто по 23.11.2025.

На обґрунтування клопотання зазначив, що слідчим відділенням відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000717 від 05.09.2024, за ознаками злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

Конвенція Ради Європи про запобігання насильству стосовно жінок і домашньому насильству та боротьбу з цими явищами (CETS №210) вчинена в Стамбулі 11.05.2011 (далі Стамбульська конвенція), ратифікована Україною 20.06.2022 у п.b ст.3 встановлює, що «домашнє насильство» означає всі акти фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, які відбуваються в лоні сім`ї чи в межах місця проживання або між колишніми чи теперішніми подружжями або партнерами, незалежно від того, чи проживає правопорушник у тому самому місці, що й жертва, чи ні. Також, згідно зі ст.35 Стамбульської конвенції Україна, як держава учасник, вжила необхідних законодавчих заходів для забезпечення того, щоб умисну поведінку, яка полягає у вчиненні актів психологічного та фізичного насильства проти іншої особи, було криміналізовано, а саме здійснено криміналізацію систематичного домашнього насильства.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 перебуває на профілактичному обліку у відділі поліції № 1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області як кривдник з 02.05.2023.

З 2005 року ОСОБА_4 проживає разом зі своєю колишньою дружиною ОСОБА_7 , з якою розірвано шлюб 20.06.2023, за адресою АДРЕСА_1 , та вони поділяють спільний побут.

ОСОБА_4 за місцем спільного проживання з ОСОБА_7 за адресою АДРЕСА_1 , неодноразово, на ґрунті особистих неприязних відносин, вчиняв словесні конфлікти, під час яких, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій та бажаючи їх настання, вчиняв стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 домашнє насильство психологічного характеру у вигляді словесних образ і приниження гідності останньої, що призвело до психологічних страждань, які виразились у вкрай неприємні відчуття, при яких вона відчувала емоційний дискомфорт.

Постановами Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24.05.2023 №389/1394/23, 28.05.2024 №389/1568/24, 25.10.2024 №389/3452/24 ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП та ч.2 ст.173-2 КУпАП за фактами вчинення домашнього насильства психологічного характеру стосвно ОСОБА_7 , однак ОСОБА_4 належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти домашнє насильство психологічного та фізичного характеру стосовно ОСОБА_7 .

Так, 04.09.2024 приблизно о 21:40 год ОСОБА_4 , знаходячись в житловому будинку за місцем спільного проживання з ОСОБА_7 , а саме за адресою АДРЕСА_1 , діючи умисно, та цілеспрямовано, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, на ґрунті неприязних відносин, вчинив психологічне та фізичне насильство стосовно своєї колишньої дружини ОСОБА_7 , що проявилось у словесних образах потерпілої нецензурними словами, чим принизив гідність останньої, крім того в ході конфлікту з метою залякування потерпілої ОСОБА_4 , підійшовши до ОСОБА_7 , яка в цей час знаходилась в положенні сидячи на ліжку, правою ногою завдав одного удару в область правої ноги ОСОБА_7 , спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми в середній третині лівої гомілки по передній поверхні, які, згідно з висновком експерта №155 від 12.12.2024, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи раніше неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчинив кримінально-карані дії умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо колишньої дружини, що призвело до психологічних, фізичних страждань та погіршення життя потерпілої.

Своїми умисними та протиправними діями ОСОБА_4 скоїв домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо колишньої дружини, що призводить до психологічних, фізичних страждань потерпілої особи, тобто злочин передбачений ст. 126-1 КК України.

За вказаним фактом 05.09.2024 слідчим відділенням відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717, кваліфікація - ст.126-1 КК України.

23.09.2025 о 10:17 годині ОСОБА_4 повідомлено про підозру у скоєнні злочину, передбаченого ст.126-1 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вказаного злочину підтверджується: заявою ОСОБА_7 від 04.09.2024; допитом ОСОБА_7 як потерпілої; допитом свідка ОСОБА_8 ; висновком експерта №155 від 12.12.2024; слідчими експериментами, проведеними з потерпілою ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_8 .

В обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 слідчим покладається обґрунтованість підозри у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків; вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження кримінального правопорушення у якому підозрюється, шляхом продовження вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується посередньо, веде нездоровий спосіб життя, зловживає спиртними напоями, відзначається агресивною поведінкою в суспільстві, на утриманні неповнолітніх та осіб похилого віку не має, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, наразі обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до двох років. Фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтованість підозри та характеризуючи дані ОСОБА_4 дають підстави для висновку про існування достатньої ймовірності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_4 тривалий час переховувався від органів досудового розслідування.

Також ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, шляхом продовження вчинення домашнього насильства стосовно ОСОБА_7 та вчинення інших злочинів.

Крім того, вина ОСОБА_4 у скоєнні вказаного злочину підтверджується, крім іншого, показаннями свідка ОСОБА_8 , з огляду на що вбачається, що, з метою ухилення від відповідальності за скоєний злочин, підозрюваний може незаконно впливати на вказаного свідка, тим самим перешкоджаючи кримінальному провадженню.

У судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Його захисник вказав, що прокурором не доведено, ризиків, якими обґрунтовується необхідність застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу. Інкриміноване правопорушення вчинене більше року тому. З тих пір жодних дій стосовно ОСОБА_7 підозрюваний не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався. Зазначена у клопотанні інформація вже не актуальна. Наявна у матеріалах клопотання характеристика від датована квітнем 2025 року, тобто складена півроку назад. ОСОБА_4 проживає за іншою адресою. З потерпілою вже давно не спілкується.

Заслухавши прокурора, підозрюваного його захисника, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою (ч.1 ст.176 КПК України).

Згідно з ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слід відзначити, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Відповідно до ч.3 ст.194 КПК України, слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького районного управління поліції ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000717 від 05.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України.

23.09.2025 ОСОБА_4 у межах вказаного кримінального провадження повідомлено про підозру за ст.126-1 КК України.

В порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 не затримувався.

На думку слідчого судді сукупність наданих слідчим на даному етапі доказів свідчить про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України. Їх аналіз вказує на те, що вони об`єктивно зв`язують підозрюваного зі злочином, а тому слідчий суддя погоджується із доводами прокурора, що пред`явлена ОСОБА_4 підозра є обґрунтованою, а отже існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Слід відзначити, що на даному етапі досудового розслідування, слідчий суддя не входить в обговорення питань про наявність або відсутність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення, достатності або відсутності зібраних у справі доказів, їх належності та допустимості для доведеності або недоведеності обвинувачення.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вирішуючи питання про існування ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, на які вказує слідчий, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

На переконання сторони обвинувачення, в цьому провадженні існують ризики, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, скоїти новий злочин, впливати на свідка.

Проте, слідчий суддя вважає вказані ризики не доведеними.

Ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, навчання, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності. Сама по собі тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі. Така обставина має значення лише у сукупності з іншими релевантними факторами.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 є громадянином України, має достатньо стійкі соціальні зв`язки, працює в Локомотивному депо ст.Знам`янка помічником машиніста, має постійне місце проживання. З моменту вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному пройшло більше року, з того часу він нікуди не виїжджав, проживає в одному й тому ж одному населеному пункті, продовжує працювати (стороною обвинувачення вказане не спростовано). Долучена до клопотання характеристика на ОСОБА_4 видана, ще у квітні місяці цього року. З моменту оголошення ОСОБА_4 підозри на нього покладено обов`язок з`являтися до органу досудового розслідування. Доказів, що ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування, не з`являвся за викликами, слідчому судді не надано. Отже, вказаний ризик є недоведеним.

Крім того, на переконання слідчого судді є недоведеним і ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше не судимий, інкриміноване йому правопорушення вчинене більше року тому, відомостей, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 і надалі виникали конфлікти слідчому судді не надано, при цьому як встановлено під час судового засідання шлюб між останніми розірвано, проживають вони порізну, не спілкуються між собою.

Також слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідка є малоймовірним, оскільки подія, свідком якої стала ОСОБА_8 відбулася у вересні 2024 року, якщо б ОСОБА_4 мав на меті вплинути на свідка ця мета була б ним вже реалізована.

Слідчий суддя не вбачає підстав покладення на підозрюваного в порядку ч.3 ст.194 КПК України обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, відділу поліції, прокуратури, оскільки такий обов`язок він має з часу оголошення йому підозри, що слідує з положення ст.42 КПК України.

Також слідчий суддя відзначає, що клопотання слідчого в частині необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 обмежувальних заходів, передбачених п.1,3,5 ч.6 ст.194 КПК України, є необґрунтованим, оскільки не зазначено та не надано жодного доказу на підтвердження того, що після вчинення підозрюваним інкримінованого йому правопорушення він продовжував і наразі продовжує вчиняти постійне (систематичне) чи безперервне домашнє насильство до потерпілої ОСОБА_9 у розумінні ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку, про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до ОСОБА_4 , у зв`язку з недоведеністю обставин, якими обґрунтовується необхідність застосування до нього запобіжного заходу, а саме наявність існування заявлених стороною обвинувачення ризиків.

Керуючись ст. 176-178, 181, 183, 193, 194, 376, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1