Справа № 750/4087/25 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/4823/460/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові матеріали провадження за апеляційною скаргою прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000928 від 22 березня 2025 року, щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Коти, Чернігівського району та області, громадянина України, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, працюючого ФОП « ОСОБА_9 », зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього строком до 01 листопада 2025 року згідно до ч.5 ст. 194 КПК України відповідних обов`язків.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що вказані у клопотанні слідчого ризики знищити, спотворити або сховати будь-яку із речей, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та незаконно впливати на інших підозрюваних та свідків не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є суворим запобіжним заходом.

Не погоджуючись з даною ухвалою слідчого судді, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати її та обрати відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при обранні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання слідчим суддею не враховано не спроможність обраного запобіжного заходу усунути ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі доведення його вини. Вказує, що в ході досудового розслідування необхідно допитати ряд свідків, з якими ОСОБА_9 перебуває у дружніх відносинах, а тому він має реальну можливість незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні. Зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що в ході подальшого досудового розслідування є необхідність у додатковому вилученні речей та оригіналів документів, які мають суттєве значення для прийняття законного рішення, а ОСОБА_9 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Також, підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, створювати штучні докази та підбурювати осіб, які не були свідками кримінального правопорушення, до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним в подальшому захисних версій.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора щодо можливості задоволення поданої апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_9 та його захисника-адвоката ОСОБА_8 , відносно необхідності залишення апеляційної скарги прокурора без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважать, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У відповідності до положень ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000928 від 22 березня 2025 року.

02 вересня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно вимог ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі, наявність родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; його майновий стан; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Доводи прокурора про те, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, не ґрунтуються на змісті судового рішення.

Слідчим суддею наведені достатні мотиви для відмови в задоволенні клопотання слідчого і обрання відносно ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Приймаючи до уваги дані про особу підозрюваного, які суд оцінює у сукупності з іншими даними кримінального провадження, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про доцільність обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_9 та не знаходить обґрунтованими доводи прокурора щодо необхідності обрання відносно останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Слід вказати, що підозрюваний дотримується покладених на нього, при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчим суддею обов`язків, свідчень про їх порушення суду надано не було, як і не встановлено будь-яких спроб уникнути ним кримінальної відповідальності, перешкодити встановленню істини у даному кримінальному провадженні.

Крім того, слід відзначити, що посилання прокурора на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке інкримінуються ОСОБА_9 не може слугувати підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки згідно практики Європейського суду з прав людини, тяжкість злочину не може сама по собі слугувати виключною підставою для тримання особи під вартою.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо безпідставності застосування слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

На переконання судової колегії, обраний запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в повній мірі відповідає меті його застосування забезпеченню виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до переконання, що зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи щодо безпідставності застосування слідчим суддею до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання є необґрунтованими, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, та не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_9 є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування з мотивів, викладених в апеляційних скаргах, не вбачається.

Порушень кримінального процесуального закону, які були б підставою для скасування ухваленого слідчим суддею рішення не встановлено.

Керуючись ст. ст. 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора Козелецької окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 04 вересня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та застосовано відносно останнього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3