Справа № 502/1970/25
УХВАЛА

07 жовтня 2025 року м. Кілія

Слідчий суддя Кілійського районного суду Одеської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника сектору дізнання ВП № 1

Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 ,

погоджене з прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

про

арешт тимчасово вилученого майна, -

В С Т А Н О В И В :

З клопотання начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області вбачається, що 05.10.2025 року до відділення поліції № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення з лінії 102 про те, що працівниками прикордонної служби виявлено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який на гумовому надувному човні з надписом «Bark» за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме: 1 (однієї) ліскової сітки з підвідного каналу поблизу с. Ліски, Ізмаїльського району, Одеської області здійснив незаконний вилов риби, а саме: щука - 8 одиниць, лящ - 1 одиниця, короп -12 одиниць, білий амур - 2 одиниці.

06.10.2025 року за вказаним фактом СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та розпочато досудове розслідування.

Під час проведення огляду місця події, а саме відкритої території місцевості, що розташована на j березі підвідного каналу за координатами 45°2755.2N, 29°26'1б.8Е виявлено та вилучено: гумовий надувний човен зеленого кольору з надписом «Bark» з одним веслом, 1 капронова сітка вічком 60 м., та живі водні біоресурси, а саме: щука - 8 одиниць, лящ - 1 одиниця, короп -12 одиниць, білий амур - 2 одиниці.

В подальшому, постановою начальника СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 від 06.10.2025 року вилучене в ході огляду місця події майно визнано речовими доказами.

Виходячи з наведеного та приймаючи до уваги, що завданням кримінального судочинства є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування кримінального правопорушення, а також зважаючи на те, що зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, а також використовувались як предмети та засоби вчинення вказаного кримінального правопорушення, прокурор та начальник СД ВП № 1 Іхмаїльського РВП ГУНП в Одеській області у відповідно поданому клопотанні просили слідчого суддю накласти арешт на тимчасово вилучене майно, заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт.

Начальник СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури, надали заяву про розгляд клопотання у їх відсутність, просили клопотання задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 , надав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, проти задоволення клопотання не заперечував.

Неявка сторін у судове засідання, не перешкоджає розгляду клопотання, а тому відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання розглядається без їх участі та фіксування за допомогою технічних засобів у відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України не проводиться.

Ознайомившись з клопотанням та доданими до нього матеріалами, проаналізувавши відповідні положення законодавства, слідчим суддею встановлено наступне:

Як зазначено в ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим, серед іншого, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Як зазначено в ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час огляду.

А згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Відповідно до п. 1 ч. 2 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, серед іншого, повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як встановлено в ході розгляду, СД ВП № 1 Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 06.10.2025 року за № 0000115 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, та в ході досудового розслідування 05.10.2025 року проведено огляд місця події.

При цьому в ході проведеного 05.10.2025 року огляду, було виявлено та вилучено відповідні речі, зазначені у клопотанні, які постановою від 06.10.2025 року визнані речовими доказами у кримінальному провадженні.

Майно стосовно якого подано клопотання про арешт, відповідає вимогам, зазначеним у ст. 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, отже на нього може бути накладено арешт за клопотанням сторони обвинувачення.

Враховуючи, що для виконання завдань кримінального провадження є необхідність, щоб тимчасово вилучене майно на період досудового розслідування залишалось у незміненому стані, приходжу до висновку, про необхідність накладення арешту на відповідне майно, оскільки в даному випадку обмеження права власності є співрозмірним завданням кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 131-132, 167, 170-175, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду місця події 05.10.2025 року у кримінальному провадженні, внесеному 06.10.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000115 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, майно:

- гумовий надувний човен зеленого кольору з надписом «Bark» та одним веслом;

- 1 (одну) капронову сітку: вічком - 60 мм., довжиною - 30 м, висота 1,5 м.;

- живі водні біоресурси у виді: щуки в кількості 8 (вісім) одиниць; лящ в кількості 1 (однієї) одиниці; коропа в кількості 12 (дванадцять) одиниць; білого амура в кількості 2 (дві) одиниці.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборонити користуватись та розпоряджатись майном, на яке накладено арешт, залишивши його на зберіганні у визначеному органом досудового розслідування місці.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1