Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 11-кп/4809/704/25 Головуючий у суді І-ї інстанції >
Справа № 405/5324/25 Доповідач в колегії апеляційного суду
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2025 року. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження матеріали продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 23 жовтня 2025 року, якою задоволено клопотання прокурора та обвинуваченому:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.14 ч.2 ст.113, ч.5 ст.407 КК України,

продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 грудня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Подільського районного суду м. Кропивницького перебуває кримінальне провадження №0016507 від 17.12.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч.1 ст.14 ч.2 ст.113, ч.5 ст.407 КК України.

Під час судового розгляду прокурор звернувся з клопотанням про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою. Обгрунтував клопотання тим, що наявні ризики, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Ухвалою Подільського районного суду м. Кропивницького від 23 жовтня 2025 року, ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 грудня 2025 року, включно, без визначення застави.

Приймаючи вказане рішення, суд першої інстанції вказав, що обвинувачений ОСОБА_5 не має міцних соціальних зв`язків, обвинувачення пред`явлене у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорій тяжкого та особливо тяжкого злочинів, встановлено також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою обрати йому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вказані у клопотанні прокурора підстави для продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою є лише формальними та не доведені жодними доказами і не відображають фактичних обставин справи. Звертає увагу суду на те, що тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується особа, не може бути підставою тримання під вартою, а сама лише кваліфікація його дій за відповідною статтею Кримінального Кодексу України не тягне за собою автоматичне визнання його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Крім того, він раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, проживає з бабусею, а тому просить змінити йому запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Прокурор, обвинувачений та його захисник, клопотань про участь сторін під час розгляду апеляційної скарги не заявляли, при цьому захисник та прокурор подали клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому відповідно до вимог ч.4 ст.422-1 КПК України, апеляційний розгляд здійснюється без участі сторін кримінального провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали кримінального провадження, зваживши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Так, колегія суддів встановила, що судом першої інстанції дотримані зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Судом першої інстанції належним чином враховано конкретні обставини даного кримінального провадження, а саме те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.1 ст.14 ч.2 ст.113, ч.5 ст.407 КК України, які у відповідності до ст.12 КК України, відносяться до категорій тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, також останній підтримував зв`язок з невстановленими представниками країни-агресора та надавав їм допомогу в проведенні підривної діяльності проти України, тобто обвинувачений може спробувати перетнути кордон України, впливу на свідків, які не допитані у суді, також обвинувачений знаходячись на свободі, має можливість вчинювати інші подібні кримінальні правопорушення, а так само інші кримінальні правопорушення, так як ОСОБА_5 своїми незаконними діями проявив схильність до скоєння злочинів.

Також те, що на даний час ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому запобіжного заходу тримання під вартою, не змінились, та не зменшилися, інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, також, відсутність у матеріалах справи даних про появу нових обставин, що свідчать про необхідність зміни запобіжного заходу або про існування інших перешкод для тримання обвинуваченого під вартою.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги ту обставину, що дане кримінальне провадження в суді першої інстанції не завершено, підстави для скасування оскаржуваної ухвали з тих підстав, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, колегія суддів не вбачає.

Отже, приймаючи рішення про застосування обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахував ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому злочину, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які знайшли своє об`єктивне підтвердження, дані про особу обвинуваченої, при цьому дослідив належним чином матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

Підстав для застосування судом до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, колегія суддів не вбачає, з огляду на вищевикладені мотиви.

Доводи апеляційної скарги з приводу того, що не доведено наявність ризиків та не надано жодних доказів на підтвердження їх існування, колегія суддів визнає необґрунтованими та безпідставними, оскільки судом першої інстанції при постановленні ухвали правильно встановлено наявність ризиків, які продовжують існувати на даний час та не зменшились, що також підтверджується матеріалами справи.

Крім того жодних переконливих доказів з приводу того, що зменшились ризики передбачені ст. 177 КПК України, до суду апеляційної інстанції надано не було.

Більше того, на переконання колегії суддів інших переконливих даних про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, в судовому засіданні апеляційного суду не доведено.

За таких підстав, на переконання колегії суддів, рішення суду першої інстанції винесене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, належним чином дослідженими та оціненими судом першої інстанції. Крім того, враховуючи вище викладене, колегія суддів, із урахуванням вищевказаних ризиків, які встановлені, не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не пов`язаного із триманням під вартою.

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які б стали підставою для скасування по суті правильного прийнятого судом першої інстанції рішення колегією суддів не встановлено.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому ухвалу суду першої інстанції залишає без зміни.

Керуючись статтями 177, 178, 183, 376, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу Подільського районного суду м. Кропивницького від 23 жовтня 2025 року, якою обвинуваченому ОСОБА_5 , продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 21 грудня 2025 року, включно, без визначення розміру застави залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підписи)