Дата документу 14.01.2026Справа № 554/326/26
Провадження № 1-кс/554/1253/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СУ ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000892 від 17.12.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України,

в с т а н о в и л а:

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна, в обґрунтування якого зазн ачив, що в провадженні СУ ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 17.12.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000892 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369 КК України.

Досудове розслідування здійснюється за фактом того, що громадянин Ч, діючи за попередньою змовою з громадянином Т, пропонують члену однієї з військово лікарських комісій Полтавської області громадянину Г неправомірну вигоду, в розмірі 500 доларів США, за вчинення в інтересах громадянина Т дій, з використанням наданого громадянину Г службового становища, а саме встановлення наявності захворювання під час проходження останнім ВЛК, яке у подальшому надасть громадянину України Т право на відстрочку від призову під час мобілізації до ЗСУ.

Встановлено, що лікар психіатр КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , висловлює пропозицію щодо надання грошових коштів у сумі 500 доларів США члену військово лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 лікарю психіатру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за оформлення відповідної медичної документації військовозобов`язаному громадянину ОСОБА_7 з метою ухилення його від мобілізації до лав ЗСУ.

Зокрема, ОСОБА_5 отримує грошові кошти від ОСОБА_7 та в подальшому, під час особистих зустрічей з ОСОБА_6 , схиляє останнього до вчинення дій, спрямованих на сприяння ОСОБА_7 в ухиленні від мобілізаційних заходів, а саме оформлення останньому медичних висновків, що дають підстави отримати статус непридатного до військової служби за рішенням ВЛК.

Заявником у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , під контролем правоохоронних органів, за вказівкою ОСОБА_5 виготовлено ряд медичних документів, які під час проведення військово лікарської комісії наддадуть можливість для прийняття рішення, щодо встановлення статусу непридатного для військової служби ОСОБА_7 .

09.01.2026 року ОСОБА_7 пройдено військово лікарську комісію, після чого отримано свідоцтво про хворобу від 09.01.2026, в якому зазначено, що останній не придатний до проходження військової служби.

Надалі, того ж дня, приблизно о 13:00 год., в КНП «Миргородська лікарня інтенсивного лікування» Миргородської міської ради, що за адресою: Полтавська обл., м. Миргород, вул. Гоголя, 149-А, в службовому кабінеті № 309, де здійснюється діяльність ОСОБА_5 , останній, за попередньої змови з ОСОБА_7 передали ОСОБА_6 неправомірну вигоду у розмірі 500 доларів США, за вчинення дій, з оформлення медичної документації, для встановлення статусу непридатного для військової служби ОСОБА_7

09.01.2026 року на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук автомобіля марки «AUDI A4 Avant», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , що розташовувався за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено:

- свідоцтво про хворобу від 09.01.2026 №2026-0106-2358-1075-0 на 2 арк.;

- військово обліковий документ № 4 на ім`я ОСОБА_7 ;

- результат ультразвукової дігностики від 02.01.2026 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 від 26.12.2025 на 2 арк.;

- виписку пацієнта з лікарні підшивка на 30 арк.;

- копію EPIKRYZA на ім`я ОСОБА_7 ;

- виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) на ім`я ОСОБА_7 від 24.07.2024 на 2 арк.;

- виписку лікаря на ОСОБА_7 від 30.12.2026 на 3 арк.;

- витяг з реєстру територіальної громади на 1 арк.;

- код фіз. особи платника податків ОСОБА_7 ;

- кольорові фотознімки особи на 2 шт.

10.01.2026 постановою слідчого вилучені в ході проведення зазначеного обшуку речі та документи визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000892 від 17.12.2025 року, оскільки вони як в своїй сукупності так і окремо мають доказове значення у кримінальному провадженні, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

З метою проведення повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування, забезпечення збереження слідової інформації та речових доказів у цілому, для їх огляду та проведення з ними судових експертиз, слідчий просить накласти арешт на вилучені речі та документи, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна та слідів злочину.

В судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явився, одночасно з клопотанням надіслав до суду заяву, в якій розгляд клопотання просив проводити без його участі. Клопотання підтримав, просив задовольнити.

Представник власника майна ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 надіслала до суду заяву, в якій розгляд клопотання просила проводити без її участі та без участі ОСОБА_7 . Щодо задоволення клопотання не заперечувала.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Згідно з ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як слідує зі змісту клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

Постановою слідчого від 10.01.2026 року вилучене в ході проведення 09.01.2026 року обшуку автомобіля марки «AUDI A4 Avant», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла таких висновків.

Слідчим доведено, що вилучене 09.01.2026 року в ході проведення обшуку автомобіля марки «AUDI A4 Avant», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_7 , майно є доказом злочину, зберігає на собі сліди кримінального правопорушення та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту надасть можливість провести із вказаним майном необхідні органу досудового розслідування слідчі та процесуальні дії, експертні дослідження. Висновки, сформульовані за результатами виконання таких процесуальних дій слугуватимуть доказами у справі.

Вказане майно підлягає арешту, так як не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.

На виконання вимог ч.1 ст.173 КПК України слідчий довів необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.170 КПК України.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту, вказаного в клопотанні сторони обвинувачення майна, враховує можливість використання його як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на речі та документи, вилучені 09.01.2026 в ході проведення обшуку автомобіля марки «AUDI A4 Avant», д.н.з. НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 , що розташовувався за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме:

- свідоцтво про хворобу від 09.01.2026 №2026-0106-2358-1075-0 на 2 арк.;

- військово обліковий документ № 4 на ім`я ОСОБА_7 ;

- результат ультразвукової дігностики від 02.01.2026 на ім`я ОСОБА_7 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_7 від 26.12.2025 на 2 арк.;

- виписку пацієнта з лікарні підшивка на 30 арк.;

- копію EPIKRYZA на ім`я ОСОБА_7 ;

- виписку із медичної картки амбулаторного (стаціонарного хворого) на ім`я ОСОБА_7 від 24.07.2024 на 2 арк.;

- виписку лікаря на ОСОБА_7 від 30.12.2026 на 3 арк.;

- витяг з реєстру територіальної громади на 1 арк.;

- код фіз. особи - платника податків ОСОБА_7 ;

- кольорові фотознімки особи на 2 шт., - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1