Провадження № 1-кп/127/414/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.11.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене 21 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000202 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Вінницькі Хутори, громадянку України, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , одружену, працюючу, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 19.03.2025 року, будучи обізнаною у тому, що відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні з 24.02.2022 року введено воєнний стан, який діє і на даний час, вчинила умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 , 19.03.2025 близько 09:00 години проїжджаючи поряд із будинком № 1 по вулиці Володимира Антоновича в місті Вінниці, помітила на проїжджій частині дороги жіночий гаманець чорного кольору, належний ОСОБА_6 . В цей час у неї виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 керуючись жагою до легкої наживи, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправність та караність своїх дій, впевнившись, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, викрала гаманець, вартістю згідно висновку експерта 260,00 гривень, з грошовими коштами всередині в загальній сумі 16380,00 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 покинула місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядилась викраденим майном на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_4 спричинила ОСОБА_6 майнову шкоду на загальну суму 16640,00 гривень.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 винуватість не визнала, суду повідомила, що 19.03.2025 року близько 09:00 год. вона разом із чоловіком проїжджали автомобілем біля «Хлібзаводу» в м. Вінниці. Під час руху автомобіля вона побачила, що на проїзній частині дороги лежить гаманець. Оскільки їх автомобіль проїхав далі місця, де лежав гаманець, її чоловік здійснив рух автомобіля заднім ходом. Вийшовши із автомобіля ОСОБА_7 підійняла із дороги вказаний гаманець, сіла назад у автомобіль та переконавшись, що на вулиці немає інших людей, поїхали далі. Гаманець вона підійняла із метою його подальшого повернення власнику. У знайденому гаманці було 16380 гривень. Документів, якими можна було б ідентифікувати власника гаманця всередині нього не було. На другий день до неї зателефонували працівники поліції та повідомили, що вказаний гаманець потрібно повернути. В м. Вінниці біля ТЦ «Петроцентр» вона віддала працівникам поліції гаманець із всіма грошовими коштами. До працівників поліції самостійно вона не зверталася аби повідомити про знахідку, оскільки думала, що до неї хтось звернеться самостійно або вона побачить оголошення про втрату речі. До адміністрації «Хлібзаводу» з приводу знахідки гаманця із грошовими коштами не зверталася. Крім того зазначила, що її чоловік працює на вказаному «Хлібзаводі».

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомила, що 19.03.2025 року близько 09:00 год. вона із своїм сином під`їхали автомобілем до «Хлібзаводу» в м. Вінниці, аби купити калачі на похорон її чоловіка. Виходячи із салону транспортного засобу у неї випав гаманець, у якому було близько 15000-20000 гривень. Зайшовши у приміщення магазину вона помітила, що у неї зник гаманець. Перевіривши свої речі та не знайшовши там вказаного гаманця, її син самостійно заплатив за куплені товари. Після цього вони підійшли до автомобіля, у якому також не знайшли втрачений гаманець, який вони шукали. Тому разом із племінником, який підійшов до них, вирішили разом поїхати у магазини, де того дня купували продукти харчування. Однак на камерах відеоспостереженнях у магазинах «АТБ» та «М`ясний майстер» вони переконалися, що там вона не втрачала гаманець. Повернувшись до «Хлібзаводу» в м. Вінниці, їм відмовили у наданні записів із камер відеоспостереження, тому її племінник здійснив виклик у поліцію та повідомив про події, які відбулися із ОСОБА_6 . Вже після приїзду працівників поліції потерпіла на записах із камер відеоспостереження побачила, що втратила свій гаманець, виходячи із автомобіля.

Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченої не має. Працівниками поліції грошові кошти у сумі 16380 гривень та гаманець були їй повернуті. У загубленому гаманці банківських карток чи інших документів, або візитівок не було.

Свідок ОСОБА_8 суду повідомив, що 19.03.2025 року близько 09:00 год. він разом із дружиною ОСОБА_4 виїхали із території «Хлібзаводу». Під час рух автомобілем по проїзній частині дороги, його дружина, яка сиділа на пасажирському сидінні, побачила гаманець, який лежав на дорозі, та сказала, аби той зупинив автомобіль та від`їхав назад. Вийшовши із транспортного засобу ОСОБА_4 підійняла гаманець, сіла назад до автомобіля та вони поїхали далі. Дружина сказала, що підійняла гаманець з метою його повернення власнику. У вказаному гаманці було близько 16000 гривень. Банківських карток чи інших документів, або візитівок не було. Із 19.03.2025 по 21.03.2025 року гаманець перебував у них вдома та свідок із обвинуваченою нікого не повідомляли про знахідку. Через два дні до «Хлібзаводу» приїхали працівники поліції, яким свідок повідомив про обставини події, яка відбулася 19.03.2025 року. Після цього ОСОБА_4 видала працівникам поліції знайдений гаманець із грошовими коштами. Зупинився він на вимогу дружини, на її вимогу повернувся до місця де лежав гаманець.

З досліджених в судовому засіданні доказів вбачається, що 21.03.2025 року з заявою про вчинення кримінального правопорушення звернулася ОСОБА_6 . Згідно вказаної заяви, остання просить прийняти міри щодо розшуку ї гаманця, який вона втратила через випадіння з сумки за адресою: м. Вінниця, вул. В. Антоновича, 1, біля Хлібзаводу, виходячи із автомобіля близько 09:00 19.03.2025 року.

Вказана заява зареєстрована у встановленому порядку 21.03.2025 року, номер кримінального провадження: 0000202, що підтверджується витягом з ЄРДР.

Як вбачається із заяви ОСОБА_4 від 21.03.2025 року, остання добровільно видала працівникам поліції гаманець чорного кольору, на якому наявний бантик з жовтого металу та грошові кошти в сумі 16380 гривень.

З протоколу огляду місця події від 21.03.2025 року та дослідженому у судовому засіданні додатку до протоколу вбачається, що під час досудового розслідування в присутності понятих проводився огляд прилеглої території відкритої місцевості, а саме автостоянки, яка знаходиться за адресою: м. Вінниця, вул. Коцюбинського, 70. Під час огляду місця події ОСОБА_4 видала гаманець чорного кольору, на якому наявний бантик з жовтого металу та грошові кошти в загальній сумі 16380 гривень.

Постановою слідчого від 21.03.2025 року гаманець чорного кольору, який було поміщено до спецпакету RIC 2131202 та грошові кошти в сумі 16380 грн, які було поміщено до спецпакету PSP 1448889, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2025 року накладено арешт на вказані речі.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової товарознавчої експертизи № 720/25-21 від 26.03.2025 року, ринкова вартість наданого на дослідження жіночого гаманця-клатча чорного кольору, невідомого виробника, виготовленого з штучної лакованої шкіри, бувшого у користуванні, станом на момент проведення експертизи (26.03.2025), може складати 260,00 грн.

З протоколу огляду предмета від 28.03.2025 року вбачається, що під час досудового розслідування у присутності понятих проводився огляд спецпакету НПУ PSP 1448889. При відкритті даного спецпакету виявлено грошові кошти в сумі 16380 гривень, купюрами по 1000 грн. 15 шт., по 500 грн. 2 шт., 200 грн. 1 шт., 100 грн. 1 шт., 50 грн. 1 шт., 20 грн. 1 шт., 10 грн. 1 шт.

З протоколу пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 28.03.2025 року вбачається, що серед пред`явлених фотознімків ОСОБА_6 впізнала належний їй гаманець чорного кольору, який зображеного на фото № 2.

Постановою слідчого про визначення місця перебування речових доказів від 28.03.2025 року гаманець із грошовими коштами в сумі 16380 грн. передано на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_6 .

Відповідно до зберігальної розписки від 28.03.2025 року, ОСОБА_6 у приміщенні службового кабінету № 2 ВП № 2 ВРУП ГУНП у Вінницькій області отримала на відповідальне зберігання гаманець чорного кольору та грошові кошти в сумі 16380 грн.

Постановою про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 21.03.2025, слідчим прийнято рішення про зняття показань (відеозаписів) з камер відеоспостереження за період часу з 09:02 год. з камери відеоспостереження, яка розташована в м. Вінниці, вул. Антоновича, 1.

Згідно протоколу про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 21.03.2025, слідчим здійснено зняття відеозаписів з камер відеоспостереження на DVD-R диск, що знаходяться за адресою: м. Вінниця, вул. Антоновича, 1, «Хлібзавод», які в подальшому були ним оглянуті, що підтверджується протоколом огляду документів від 23.03.2025 року. При ознайомленні із змістом документів встановлено, що на відеозаписах із камер відеоспостереження зафіксовано, як невідома особа жіночої статті близько 09:08 год. 19.03.2025 року підійняла гаманець.

Згідно із записами із камери відеоспостереження, які було оглянуто у судовому засіданні, 09:04:10 год. на проїжджій частині дороги, біля тротуару зупиняється автомобіль марки «Дасія». Із пасажирського сидіння вказаного автомобіля виходить жінка у чорній хустці, йде по тротуару та заходить у приміщення. Автомобіль здійснює маневр, перепарковується. Під час здійснення маневру автомобіля видно, що на проїжджій частині дороги лежить предмет чорного кольору, якого до приїзду автомобіля «Дасія» на цій ділянці дороги не було. Водій виходить із автомобіля та теж йде по тротуару у напрямку жінки у чорній хустці. О 09:06:15 год. по дорозі проїздить автомобіль (пікап) білого кольору, проїжджає припаркований автомобіль «Дасія» та через декілька секунд, заднім ходом, повертається назад та зупиняється посеред проїзної частини дороги. Із переднього пасажирського сидіння виходить жінка та підходить до автомобіля «Дасія». В цей час по проїжджій частині проїздить інший автомобіль. Жінка стоїть поряд із автомобілем «Дасія», оглядається. Вказана особа жіночої статті нахиляється о 09:07:18 год., після чого йде назад до автомобіля білого кольору. Після чого білий пікап починає рух та їде далі по проїзній частині дороги. О 09:07:46 год. до автомобіля «Дасія» приходить водій, відкриває транспортний засіб, оглядає його всередині та повертається до приміщення магазину. О 09:09:10 год. до автомобіля «Дасія» підходять водій та жінка у чорній хустці, кладуть до салону транспортного засобу наявні у них речі, щось шукають в автомобілі та їдуть із місця події. На проїжджій частині дороги предмету чорного кольору немає.

Постановою слідчого від 21.03.2025 року носій інформації визнано речовим доказом та приєднано до матеріалів кримінального провадження.

Заслухавши показання обвинуваченої, потерпілої та свідка, дослідивши надані сторонами докази у заявленому обсязі, суд дійшов наступних висновків.

Фактично в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 не оспорювала обставин, що викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця події, підтвердивши, що вона дійсно 19.03.2025 близько 09:00 години заволоділа гаманцем із грошовими коштами потерпілої, який вона знайшла на проїзній частині поряд із будинком № 1 по вулиці Володимира Антоновича в місті Вінниці. Підтвердила і спосіб вчинення вказаного правопорушення, зазначивши, що вона з автомобіля побачила гаманець, сказала чоловіку, який кермував автомобілем про зазначене, попросила його зупинитись та повернутись до місця де лежав гаманець, вийшла з автомобіля, і швидко, не шукаючи власника, забрала гаманець, сіла в автомобіль та поїхала. Зазначила, що вона розуміла, що гаманець з грошима є чужим. Власника гаманця вона на місті не шукала, не очікувала, не шукала потім, нікуди не зверталась, гаманець вона зберігала вдома та видала працівникам поліції 21.03.2025 року, тобто на 3 день події. Вказала, що думала, що зазначений гаманець є гаманцем когось з працівників хлібокомбінату і вона поверне його. Одночасно із вказаним повідомила, що її чоловік працює на хлібокомбінаті, і ні вона, ні її чоловік нікому на підприємстві про знайдений гаманець не повідомляли.

Таким чином, вказані обставини, а саме час, місце та спосіб вчинення ОСОБА_4 діяння, фактично не оспорені обвинуваченою та додатково підтверджені і показаннями потерпілої, яка суду повідомила те, що вона виявила в магазині «Хлібокомбінату» відсутність гаманця з грошима, повернулась до автомобіля, не знайшла там гаманець, розуміла, що могла його забути в попередньому магазині, поїхала туди, де виявила, що гаманець перебував у вказаному магазині в неї, а тому повернулась до місця події і почала шукати гаманець, намагаючись дістатись до записів з камер спостереження з магазину «Хлібокомбінату». Потерпіла підтвердила, що заволодіння її майном відбулось в невеликий проміжок часу з 09.00 по 09.10. годин.

Вказані показання потерпілої та обвинуваченої щодо часу, місця та способу заволодіння майном потерпілої підтверджені і змістом відеозапису, дослідженого судом, під час перегляду якого суд зміг стати безпосереднім очевидцем події та беззаперечно встановив, що місцем події є проїзна частина дороги поруч з магазином «Хлібокомібінату», о 09:04:10 год. із пасажирського сидіння автомобіля виходить жінка у чорній хустці (потерпіла), автомобіль здійснює маневр, перепарковується. Під час здійснення маневру автомобіля видно, що на проїжджій частині дороги лежить предмет чорного кольору, якого до приїзду автомобіля «Дасія» на цій ділянці дороги не було. Водій виходить із автомобіля та теж йде по тротуару у напрямку жінки у чорній хустці. О 09:06:15 год. по дорозі проїздить автомобіль (пікап) білого кольору, проїжджає припаркований автомобіль «Дасія» та через декілька секунд, заднім ходом, повертається назад та зупиняється посеред проїзної частини дороги. Із переднього пасажирського сидіння виходить жінка та підходить до автомобіля «Дасія». В цей час по проїжджій частині проїздить інший автомобіль. Жінка стоїть поряд із автомобілем «Дасія», оглядається. Вказана особа жіночої статті нахиляється о 09:07:18 год., після чого йде назад до автомобіля білого кольору. Після чого білий пікап починає рух та їде далі по проїзній частині дороги. О 09:07:46 год. до автомобіля «Дасія» приходить водій, відкриває транспортний засіб, оглядає його всередині та повертається до приміщення магазину. О 09:09:10 год. Потерпіла повертається до автомобіля та там шукає гаманець.

На підставі вказаних доказів (показань обвинуваченої, показань потерпілої та речового доказу відеозапису з камер відеоспостереження) суд вважає доведеним час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення.

З показань обвинуваченої судом встановлено, що вона не оспорює факту того, що вона підібрала саме гаманець з грошима, тобто нею підтверджено і зазначені в обвинувальному акті предмети посягання.

Факт того, що відбулось заволодіння майном потерпілої у виді гаманця з грошима підтверджений показаннями потерпілої, яка вказала на конкретний предмет посягання, даними протоколу огляду, в ході якого ОСОБА_4 видано працівникам поліції гаманець з грошима, протоколом огляду та впізнання, речовими доказами.

Таким чином сукупністю доказів підтверджено і об`єкт посягання (право власності) та предмет кримінального правопорушення чуже для обвинуваченої майно (гаманець та гроші).

Єдине, що оспорюється обвинуваченою у вказаному кримінальному провадженні це наявність умислу на вчинення крадіжки чужого майна, оскільки обвинувачена суду повідомила, що умислу на крадіжку не мала, майно є знахідкою, яку вона хотіла повернути власнику.

Оцінюючи вказану версію, суд приймає до уваги наступне.

З питань розмежування крадіжки та знахідки у кримінальному праві існує два доктринальних судових рішення із правовими позиціями Верховного Суду України та Верховного Суду. Найвищі судові інстанції України визначили покроковий алгоритм відмежування вказаних понять та виробили однозначні критерії оцінки діянь особи для здійснення юридичної кваліфікації.

Так, Верховний Суд України у постанові від 06.03.2014 року у справі № 5-2кс14, вказав, що визначальною ознакою крадіжки є суб`єктивна сторона цього кримінального правопорушення, тобто психічне ставлення винної особи до вчинюваних нею дій. Така особа розуміє, що заволодіває чужим майном, усвідомлює, що воно належить конкретному власнику і що вона обертає його на свою користь протиправно шляхом таємного викрадення. Зміст суб`єктивної сторони цього діяння розкривається через предмет і об`єктивну сторону цього кримінального правопорушення, зокрема через його зовнішні поведінкові ознаки - місце, час, спосіб та обставини скоєння кримінального правопорушення.

Предметом крадіжки завжди є будь-яке чуже майно чи майнові права на нього. Нерідко це майно може знаходитися на відкритій місцевості, у місцях загального користування чи перебувати в іншому доступному місці. Правовий режим такого майна не завжди означає, що воно є нічийним, таким, від якого власник відмовився чи втратив з ним зв`язок.

Про те, що майно, доступ до якого був неутруднений, має власника, що воно тимчасово з якихось причин опинилося поза увагою останнього, що власник фактично не втратив над ним контролю і завжди може його поновити, а також те, що особа, яка виявляє таке майно й заволодіває ним, фактично викрадає його, можуть свідчити такі обставини:

- індивідуальні відмінні ознаки предмета майна (тип, вид, найменування, особливості тощо), з вигляду яких винна особа в змозі визначити власника майна;

- конкретна характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, яка дає можливість визначити (побачити, виявити) межі приватності місця знаходження майна;

- зазвичай нетривалий час, упродовж якого у винної особи визріває і реалізується намір заволодіти майном;

- причини появи майна на місці виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним.

Про умисел на викрадення майна за аналізованих підстав може свідчити поведінка винної особи під час та після злочину. Навіть якщо ця особа до виявлення майна мала якийсь свій порядок дій, після його виявлення відмовляється від своїх планів, заволодіває майном і зникає з місця події.

З об`єктивних дій обвинуваченої, які підтверджені показаннями обвинуваченої, свідка та відеозаписом події, судом встановлено наступне:

Обвинувачена ОСОБА_4 разом із своїм чоловіком (свідком у справі) о 09:06:15 год. їдуть по дорозі на автомобілі. В момент проїзду біля гаманця, що лежить поруч з автомобілем потерпілої, ОСОБА_4 бачить вказаний гаманець, автомобіль проїжджає це місце і через декілька секунд, заднім ходом, повертається назад та зупиняється посеред проїзної частини дороги. Вказані дії водій (свідок) робить на виконання вказівок ОСОБА_4 , яка повідомила, що побачила гаманець на дорозі і хоче його забрати. Таким чином ОСОБА_4 вчинено активні дії для того, щоб заволодіти гаманцем: надано чоловіку вказівку про зупинення автомобіля, надано вказівку про повернення до місця знаходження майна. При цьому автомобіль здійснює вказаний рух до майна заднім ходом по проїзній частині дороги, у зворотньому напрямку до попереднього напрямку руху, що свідчить про зміну порядку дій.

Далі обвинувачена виходить з автомобіля, оглядається, нахиляється і о 09:07:18 год. вчиняє крадіжку і покидає місце події на автомобілі.

Вже о 09:07:46 год. до автомобіля «Дасія» приходить водій, відкриває транспортний засіб, оглядає його всередині та повертається до приміщення магазину, що свідчить про те, що потерпіла вже виявила відсутність гаманця і через 30 секунд після вчинення крадіжки потерпіла вже вжила заходів до його пошуку.

Судом встановлено, що гаманець перебував поза увагою потерпілої з 09:04:10 (часу втрати) до часу викрадення (тобто до 09:07:18 год), всього 3 хвилини 8 секунд. О 09:07:46 потерпіла вже почала пошук свого майна, не вважала його остаточно втраченим, що підтверджується тим, що у вказаний час пошук майна потерпілої саме в автомобілі і поруч здійснює її родич, а потім о 09:09:10 год. і сама потерпіла, яка не виявивши гаманець в автомобілі та поруч, їде до попереднього магазину, де розуміє, що місцем перебування майна є саме місце події злочину, і тому повертається, здійснює пошук, а потім звертається до правоохоронних органів.

Це свідчить про те, що потерпіла не вважала майно втраченим, не відмовився від нього.

Суд зазначає, що гаманець в момент заволодіння перебував не просто на дорозі, а біля конкретного автомобіля. Вказана характеристика місця перебування майна на момент його виявлення, умови та обставини його перебування там, з яких можна визначити ознаки належності майна конкретній особі та простежити її зв`язок з ним, давала можливість ОСОБА_4 визначити (побачити, виявити) власника майна. Гаманець мав характерні ознаки, що підтверджено протоколом його впізнання потерпілою, яка свій гаманець впізнала серед інших, що свідчить про індивідуальні ознаки предмета.

Все вказане надавало ОСОБА_4 можливості ідентифікувати власника, при умові її відношення до гаманця як до знахідки, а не до як предмета викрадення.

Разом з тим, ОСОБА_4 діяла активно (сама вжила заходів, щоб гаманець опинився в неї, скерувавши автомобіль назад) і швидко (на місці події перебувала декілька секунд), що свідчить про те, що ОСОБА_4 реалізовувала умисел на заволодіння майном.

При цьому поведінка ОСОБА_4 , а саме не вжиття нею будь-яких заходів до пошуку власника, не звернення до правоохоронних органів, свідчить, що ОСОБА_4 наміру на повернення майна власнику не мала. Про вказане додатково свідчить і сам момент заволодіння майном, який зафіксований на відеозаписі, і згідно із яким ОСОБА_4 діяла швидко, жодних спроб довідатись про власника майна не вчиняла, спостерігала по сторонам чи не помічена вона сторонніми особами.

Разом з тим, сторона захисту наголошує на тому, шо подія відбулась на відкритій місцевості, а не у місці з обмеженим доступом, і за логікою захисту вказане свідчить, що вказане майно є знахідкою.

Оцінюючи вказане суд посилається на доктринальну постанову Верховного Суду від 18.07.2019 року у справі № 761/31918/17. Нею визначено відмінність крадіжки від знахідки, що полягає у п`яти елементах.

Так, на відміну від крадіжки, привласнене майно може вважатися знахідкою лише за умов, що: а) воно вибуло з володіння власника; б) місцезнаходження цього майна власнику не відоме; в) між втратою майна та його знахідкою пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим; г) особа, яка знайшла майно, не була очевидцем події втрати й сама не чинила будь-яких активних дій, спрямованих на вилучення майна з володіння власника; ґ) відсутня можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна.

Вказаною постановою Верховного Суду визначено, що якщо привласнення майна відбувається в адміністративних приміщеннях, пунктах здійснення розрахунково-касових операцій та інших громадських місцях з обмеженим простором, в таких випадках слід констатувати презумпцію «забутості» речі її власником: у подібних випадках особа, яка привласнює річ, має розуміти, що зовнішні умови, обстановка, розташування речі свідчать про те, що вона фактично не вийшла з володіння власника, а лише залишена чи забута ним.

Вказане означає, що для майна, що знайдено в громадських місцях з обмеженим простором існує презумція забутості, тобто майно є не загубленим потерпілим, а забутим. Знахідка можлива лише щодо загубленої речі. Таким чином для майна, що перебуває у місці з обмеженим простором не застосовуються 5 критеріїв. Заволодіння таким майном завжди є крадіжкою.

Простіше вказати наступну формулу розмежування: майно може бути загубленим або забутим в будь-якому місці. Знахідка можлива лише щодо загубленої речі. Забута річ взагалі не може бути знахідкою. Для того, щоб оцінити чи є загублена річ знахідкою слід перевірити обставини заволодіння нею на предмет 5 критеріїв. Майно, яким заволодівають у приміщеннях з обмеженим простором є завжди забутим - критерії не застосовуються.

Стверджувати, що якщо майно виявлено в загальнодоступному місці ( на дорозі) є відповідно автоматично загубленим, а дії особи відповідно є діями, що складають знахідку, є неправильним трактування вказаної постанови.

Оцінюючи дії ОСОБА_4 у відповідності до вказаних критеріїв суд зазначає, що (1) гаманець не вибув з володіння власника, а перебував поза увагою потерпілої менше ніж 3 хвилини 8 секунд (це вже час початку пошуку); (2) місцезнаходження цього майна власнику було відоме, оскільки раніше ніж через 3 хвилини 8 секунд, потерпіла виявила відсутність гаманця, послала свого родича подивитись в машині і біля, і якщо б за 30 секунд до цього ОСОБА_4 не викрала вказаний гаманець, він був би повернутий потерпілій; (3) між втратою майна та його знахідкою не пройшов тривалий час, який давав власнику підстави вважати майно остаточно втраченим, про що свідчить час зазначений вище біля трьох хвилин і дії потерпілої, яка шукала гаманець на місці події, і лише коли його не зайшла поїхала до попереднього магазину, а потім знову повернулась; (4) ОСОБА_4 як особа, яка знайшла майно чинила активні дії, спрямовані на вилучення майна з володіння власника, а саме побачивши майно, наказала чоловіку зупинитись, змінити напрямок руху, їхати заднім ходом по дорозі до майна; (5) ОСОБА_4 мала можливість виявлення (ідентифікації) законного власника майна, оскільки майно було виявлено нею біля автомобіля і до виявлення власника майна їй необхідно було пробути на місці події на 30 секунд довше, а не образу тікати.

Вказане однозначно свідчить, що ОСОБА_4 викрала майно потерпілої.

Таким чином, суд, оцінивши сукупність доказів у справі та надавши юридичну оцінку діям ОСОБА_4 кваліфікує її дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до довідки-характеристики, виданої 25.03.2025 року старостою Вінницько-Хутірського старостинського округу, ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання у с. Вінницькі Хутори ОСОБА_4 у правопорушеннях не помічалася. Скарг на її поведінку від жителів старостинського округу не надходило

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» №29/2954 від 26.03.2025 року, ОСОБА_4 за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 26.03.2025 року на лікуванні у не перебувала та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою у заклад не зверталася.

Згідно довідки КНП ЦТЗ «СОЦІОТЕРАПІЯ» ВОР № 1642 від 25.03.2025 року, ОСОБА_4 під диспансерним спостереженням в даному закладі не перебуває, за медичною допомогою не зверталася, на стаціонарному лікуванні не перебувала.

Згідно вимоги про судимість від 27.03.2025 року, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима.

Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, вчинила умисне корисливе кримінальне правопорушення, вину у вчинені кримінального правопорушення визнала, одружена, працює, за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено, оскільки показання обвинуваченої, надані в судовому засіданні, не свідчать про щире каяття обвинуваченої та усвідомлення нею своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення. Повернення майна потерпілій не є добровільним відшкодуванням завданої кримінальним правопорушенням шкоди, а є наслідком здійснених у справі розшукових та слідчих дій.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення тяжкого умисного корисливого злочину в період воєнного стану, особи обвинуваченої, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки інший вид покарання не зможе досягнути мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженою.

В той же час, суд зважає на те, що обвинувачена раніше не судима, позитивно характеризується за місцем проживання, офіційно працює. На підставі зазначеного суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування зазначеного покарання на підставі ст. 75 КК України з покладенням обов`язків, визначених ст. 76 КК України.

Крім того, з обвинуваченої на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути судові витрати у справі, які згідно із довідками про витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні становлять 1272,24 гривень.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 65-67, 185 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у виді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто 20.11.2025 року.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1272,24 гривень.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.03.2025 року скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

гаманець чорного кольору, який було поміщено до спецпакету RIC 2131202 та грошові кошти в сумі 16380 грн, які було поміщено до спецпакету PSP 1448889 залишити потерпілій ОСОБА_6 ;

носій інформації, а саме відеозапису із камер відеоспостереження «Хлібзаводу» за період часу з 09:01-09:20 год. 19.03.2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: