Справа № 592/8783/24
Провадження № 1-кс/592/892/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 у розгляді справи №592/8783/24,

встановив:

до суду надійшла заява ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 у розгляді справи №592/8783/24.

Свою заяву мотивує тим, що він та його захисники неодноразово звертали увагу суду на те, що він є військовослужбовцем і починаючи з 03.06.2025 був зарахований до особового складу вч НОМЕР_1 на посаду водія 3 міномета 1 мінометного взводу 2 мінометної батареї, на підтвердження цього ним було надано підтверджуючи документи, та захисник заявляв клопотання про зупинення розгляду кримінального провадження. 16.12.2025 при розгляді клопотання прокурора про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 та його захисник наголошували на зазначених фактах, однак вони суддею були проігноровані, клопотання про зупинення провадження у справі не розглядалось. Крім того, 29.01.2026 під час судового засідання розглядались заперечення захисника на клопотання прокурора про продовження щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу, однак суд не відреагував на жодне посилання його захисника. Також, розглядалось звернення особового складу 2 мінометної батареї вч НОМЕР_1 , в якому просили передати обвинуваченого на поруки та зобов`язались забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, однак судом проігноровані аргументи та обґрунтування. Після цього обвинувачений заявив клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, але суд відмовив у задоволенні його клопотання без обґрунтування. Так, вказана послідовна поведінка судді, на думку обвинуваченого, вказує на те, що суд упереджено відноситься до останнього, а тому він переконаний, що суд у цьому складі не може розглядати справу щодо нього.

У судовому засіданні ОСОБА_3 та його захисник, адвокат ОСОБА_4 , підтримали заяву про відвід судді з викладених у ній підстав.

Розглянувши заяву про відвід, заслухавши думку осіб, що з`явилися в судове засідання, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У складі суду, що здійснює судове провадження, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

Крім того, ст. 76 КПК України визначені умови недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні:

1. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті;

2. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції;

3. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді апеляційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду апеляційної інстанції;

4. Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді касаційної інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах першої і апеляційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або постанови суду касаційної інстанції.

Частина 5 ст. 80 КПК України містить вимогу щодо вмотивованості заявленого відводу.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є обов`язком судді. Відповідно до цінності 2 принципу «Об`єктивність» Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 року (далі Бангалорські принципи), Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття. Об`єктивний критерій визначає, чи дотримався суддя достатніх гарантій, що дозволяють виключити будь-який сумнів щодо його неупередженості. Щодо цього критерію, то необхідно встановити, чи існують, крім поведінки самого судді, факти, що потребують доведення, які можуть викликати сумнів у неупередженості судді. Мається на увазі, що при ухваленні рішення про те, чи є в конкретній справі законна підстава побоюватися, що конкретний суддя або склад суду проявили недостатню неупередженість, думка відповідної особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи може це побоювання бути об`єктивно виправданим. Про це йдеться у рішенні ЄСПЛ у справі «Паунович проти Сербії» (№54574/07).

Окрім цього, ЄСПЛ у рішенні у справі «Олександр Волков проти України» від 09 квітня 2013 року (заява № 21722/11) зазначив, що, як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно із суб`єктивним критерієм із врахуванням особистих переконань та поведінки конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (п. 104 рішення).

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), п.п. 49, 50). Тест об`єктивності передбачає встановлення того, чи наявні доказані факти, які можуть викликати сумніви у неупередженості (рішення у справі «Кастільо Альгар проти Іспанії» (Castillo Algar v. Spain), п. 45). Водночас, при визначенні наявності законних підстав сумніватися у безсторонності певного судді позиція особи, яка заявляє відвід, має важливе, але не вирішальне значення, вирішальним є те, чи є відповідні побоювання виправданими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 44).

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Отже, особиста безсторонність суду презюмується, доки не встановлена на підставі доказів наявність виправданих побоювань щодо неупередженості судді.

Заява ОСОБА_3 не містить у собі відомостей щодо наявності підстав, передбачених ст. 75, 76 КПК України, для відводу судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_5 у розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 2. ст. 307 КК України (справа № 592/8783/24).

Фактично доводи заяви про відвід судді зводяться до того, що заявник не згодний з тим, як суддя ОСОБА_5 розглянула та ухвалила рішення за результатами розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу та в подальшому про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто, заявник не згодний з процесуальними рішеннями судді, що вочевидь не може бути підставою для відводу судді. У своїй заяві про відвід судді ОСОБА_5 заявник ОСОБА_3 не зазначає підстав, передбачених ст. 75, 76 КПК України, для відводу судді від розгляду кримінального провадження відносно нього.

Суд також звертає увагу на той факт, що він не оцінює дії судді під час розгляду справ, прийнятті ним рішень, або вчинення будь-яких процесуальних дій.

На думку суду, підстав, які б викликали сумніви у стороннього спостерігача в неупередженості судді, заява ОСОБА_3 про відвід судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_5 , не містить.

Ураховуючи викладене, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 у розгляді справи №592/8783/24, необхідно відмовити.

Керуючись ст. 75, 77, 80, 376 КПК України, -

постановив:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді ОСОБА_5 у розгляді справи №592/8783/24, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Заперечення проти ухвали суду можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя ОСОБА_6