Справа № 138/2294/25
Провадження №:1-кп/138/88/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2026 року м. Могилів-Подільський

Могилів-Подільський міськрайонний суд Вінницької області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів Подільського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0000204 від 23.04.2025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Могилів-Подільський Вінницької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , громадянки України, освіта середня, непрацюючої, одруженої, на утриманні малолітня дитина 2012 року народження, паспорт НОМЕР_1 , в силу ст. 89 КК України раніше несудимої, -

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1, ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», здійснювала незаконну діяльність щодо зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів.

Зокрема, ОСОБА_5 перебуваючи на замісній підтримувальній терапії, як наркозалежна, 12 червня 2025 року у приміщені КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: вул. Полтавська, 89/2, м. Могилів-Подільський Вінницької області, отримала для власного вживання таблетки «Метафін ІС» до складу яких входить наркотичний засіб - метадон, частину з яких зберігала при собі з метою збуту та у подальшому з корисливих мотивів збула за наступних обставин.

Так, 12.06.2025 приблизно о 10 год. 48 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у фойє магазину ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: вул. Гоголя, 2/8, м. Могилів-Подільський Вінницької області, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, з метою отримання матеріальної винагороди, в порушення вимог ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України обмежено, збула за грошову винагороду в сумі 600 гривень особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 шість таблеток, які відповідно до висновку експерта від 24.06.2025, містять в своєму складі наркотичний засіб метадон, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальна маса метадону в яких становить 0,1328 г.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.307 КК України незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

Крім цього, ОСОБА_5 , маючи умисел на незаконне зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, всупереч законам України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», 26 червня 2025 року у приміщені КНП «Могилів-Подільська окружна лікарня інтенсивного лікування» за адресою: вул. Полтавська, 89/2, м. Могилів-Подільський Вінницької області, отримала для власного вживання таблетки «Метафін ІС» до складу яких входить наркотичний засіб - метадон, частину з яких зберігала при собі з метою збуту та у подальшому з корисливих мотивів збула за наступних обставин.

Так, 26.06.2025 приблизно о 10 год. 30 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у фойє магазину ТОВ «АТБ-Маркет» за адресою: вул. Гоголя, 2/8, м. Могилів-Подільський Вінницької області, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут наркотичних засобів, з метою отримання матеріальної винагороди, повторно, в порушення вимог ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», відповідно до якої діяльність з обігу наркотичних засобів на території України обмежено, збула за грошову винагороду в сумі 1000 гривень особі під вигаданими анкетними даними ОСОБА_6 десять таблеток, які відповідно до висновку експерта від 22.07.2025, містять в своєму складі наркотичний засіб метадон, що відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, загальна маса метадону в яких становить 0,219 г.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.307 КК України незаконне зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів, вчинений повторно.

Суд вважає дану кваліфікацію вірною.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину за ч.1, ч.2 ст.307 КК України визнала. Підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті. Пояснила, що знаходиться в скрутному матеріальному становищі, не працює через стан здоров`я, потребує вартісного лікування, в тому числі оперативного, тому вирішила продати таблетки, які отримує в КНП «Могилів-Подільська ОЛІЛ», як особа, яка перебуває на обліку з приводу замісної підтримуючої терапії. Двічі продала таблетки особі на прізвисько « ОСОБА_7 », який запевнив її, що також перебуває на замісній терапії але в м. Києві та немає змоги поїхати отримати ліки. Підтвердила, що для полегшення свого стану (знеболення) інколи вживає канабіс шляхом куріння. В скоєному розкаюється. Просила суворо не карати та не позбавляти волі, врахувати її стан здоров`я, а також те, що у них з чоловіком на утриманні дочка 2012 року народження. Чоловік постійно працює, щоб утримувати їх сім`ю, теж хворіє, інших родичів, які б могли допомогти з вихованням дитини немає.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 та інші учасники судового розгляду погоджуються з недоцільністю дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, обвинувачена та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позиції немає, суд згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним допит свідків, дослідження документів кримінального провадження, а обмежився допитом обвинуваченої, дослідженням характеризуючих особу обвинуваченої матеріалів.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_5 суд враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого нею злочини, особу винної та обставини, що обтяжують і пом`якшують покарання.

Злочини передбачені ч.1, ч.2 ст.307 КК України є тяжкими злочинами.

Обвинувачена ОСОБА_5 згідно ст.89 КК України раніше несудима, за місцем проживання характеризується позитивно, одружена, на утриманні неповнолітня дитина 2012 року народження.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 є вчинення злочину особою, що перебуває у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 суд визнає щире каяття та вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин. При цьому суд дійшов висновку, що ті життєві обставини в яких опинилась обвинувачена, її стан здоров`я, знаходяться в об`єктивному зв`язку з мотивом вчинення кримінальних правопорушень.

Стосовно позиції сторони захисту в частині наявності активного сприяння у розкритті злочину, суд виходить з того, що Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 (справа 288/1158/16-к) сформульовано висновок про критерії активного сприяння розкриттю злочину та визначено, що під такою обставиною слід розуміти дії винної особи, спрямовані на надання органам досудового розслідування і суду допомоги у з`ясуванні дійсних обставин справи, які ще не були відомі цим органам. Саме лише визнання власної винуватості під тиском зібраних доказів і підтвердження інформації, вже встановленої компетентними органами з інших джерел, не є активним сприянням у розкритті злочину.

Враховуючи фактичні обставини скоєних кримінальних правопорушень, спосіб їх виявлення, зміст показань обвинуваченої в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не встановлено обставин, які б дали суду підстави дійти висновку про наявність активного сприяння в розкритті кримінального правопорушення обвинуваченою.

Згідно ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення. У цьому випадку суд не має права призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу. За вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, суд з підстав, передбачених цією частиною, може призначити основне покарання у виді штрафу, розмір якого не більше ніж на чверть нижчий від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу. На підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу як обов`язкове, за винятком випадків призначення покарання за вчинення кримінального правопорушення, за яке передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У постанові від 03.02.2021 (справа № 629/2739/18) Верховний Суд звернув увагу на те, що частина перша статті 69 КК надає повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину», тобто якщо певні обставини або сукупність обставин одночасно відповідають двом умовам, визначеним в законі: вони можуть бути визнані такими, що пом`якшують покарання відповідно до частин першої та/або другої статті 66 КК; істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Крім того, ці обставини чи сукупність обставин мають знаходитися в причинному зв`язку з цілями та/або мотивами злочину, поведінкою особи під час вчинення злочину та іншими факторами, які безпосередньо впливають на суспільну небезпеку злочину та/або небезпечність винуватої особи. Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України відноситься до злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та їх суспільна небезпека полягає у поширенні та впливу наркоманії на свідомість людей, їх мораль та спосіб життя.

В ході судового розгляду встановлені обставини, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття (засудження протиправної поведінки та готовність до виправлення), а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких особистих обставин (обвинувачена вчинила кримінальні правопорушення з метою отримання грошових коштів необхідних для лікування, при цьому не бажала поширенню наркоманії, оскільки вважала, що збуває наркотичний засіб особі, яка перебуває, як і вона, на замісній терапії), тому зазначені обставини у своїй сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

На підставі викладеного, враховуючи особу обвинуваченої по місцю проживання характеризується позитивно, одружена, на утриманні та вихованні малолітня дитина 2012 року народження, стан здоров`я останньої (перебуває на Д-обліку, має ряд тяжких захворювань, потребує лікування, в тому числі оперативного), беручи до уваги, що вчиненийзлочин не є злочином насильницького характеру, корупційним злочином чи злочином, спрямованим проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання за ч. 2 ст. 307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції даної статті, у виді позбавлення волі без додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Покарання зач. 1 ст. 307 КК України призначити у виді позбавлення волі в межах санкції даної статті, а остаточне покарання за сукупністю злочинів, з врахуванням ч.1 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань.

Прийшовши до висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та призначення покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально, суд вважає за необхідне з метою забезпечення виконання вироку залишити застосований запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту до вступу вироку в законну силу.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України арешт накладений на речовий доказ слід скасувати. Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України.

Згідно з ч.1 ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі.

Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду (ч. 2 ст. 96-1 КК України).

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 01.07.2025, мобільний телефон марки Орро A 16 S, модель СРН 2271 блакитного кольору IMEI: 1) НОМЕР_2 ; 2) НОМЕР_3 в середині з двома сім картами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , чохол, визнано речовим доказом (знаряддя вчинення злочину).

Згідно ст.ст.122, 124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта, слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ст.ст.100, 122, 124, 129, 174, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, призначити покарання:

- за ч.1 ст.307 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.307 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі без конфіскації майна.

Згідно ч.1 ст.70 КК України остаточне покарання ОСОБА_5 визначити шляхом часткового складання призначених покарань у виді 4 (чотири) роки 1 (один) місяць позбавлення волі без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту звернення вироку до виконання та затримання ОСОБА_5 .

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили, залишити раніше застосований у виді цілодобового домашнього арешту.

Згідно ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбування покарання ОСОБА_5 зарахувати попереднє ув`язнення у даному кримінальному провадженні з 26.06.2025 по 27.06.2025 включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

У строк відбуття покарання ОСОБА_5 , на підставі ч.7 ст.72 КК України, зарахувати період перебування під цілодобовим домашнім арештом з 27.06.2025 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт накладений на речові докази.

Речові докази: грошові кошти в сумі 1000 гривень купюрами номіналом 500 гривень, серія АЕ 7044663; 200 гривень, серія БУ 1391651; 200 гривень, серія ГВ 1071438; 50 гривень, серія АВ 1702833; 20 гривень, серія ДН 1017279; 20 гривень, серія АР 7193447; 5 гривень, серія ЮЄ 1179054; 5 гривень, серія УЙ 5809932, які передані на зберігання АБ «Укргазбанк» відділення №220/01 повернути ГУНП у Вінницькій області;

- 6 таблеток метафіну з вмістом метадону, запаковану пачку цигарок Давідоф, 10 таблеток метафіну з вмістом метадону, пристрій для куріння, який складається з двох частин полімерних пляшок, 1 таблетка метадону (напис Інтерхім), які передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, згідно квитанції знищити;

- 2 CD-R диски із записом з камер відеонагляду магазину АТБ, що знаходяться при матеріалах кримінального провадження-залишити при матеріалах кримінального провадження №0000204 від 23.04.2025.

- мобільний телефон марки Орро A 16 S, модель СРН 2271 блакитного кольору IMEI: 1) НОМЕР_2 ; 2) НОМЕР_3 в середині з двома сім картами: НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , чохол, які передано до кімнати зберігання речових доказів Могилів-Подільського РВП ГУНП у Вінницькій області, згідно квитанції конфіскувати в дохід держави.

Понесені по справі процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта для проведення експертизи в сумі 15153 (п`ятнадцять тисяч сто п`ятдесят три) гривні 80 копійок стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення і набирає законної сили після закінчення вказаного строку, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору.

Роз`яснити учасникам судового провадження, що вони мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1