СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/507/26
ун. № 759/1568/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000201 від 24.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчому судді надійшло вказане клопотання, в якому прокурор з метою забезпечення збереження речових доказів просить накласти арешт із забороною розпорядження і заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0073, :01:006:0061, :03:003:0023, :03:003:0019, :03:003:0002, які знаходяться за в межах с. Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області.

Клопотання обґрунтовано тим, що до Офісу Генерального прокурора надійшла заява ОСОБА_4 з приводу незаконного заволодіння земельними ділянками з кадастровими номерами: :03:003:0073 загальною площею 13,6505 га; :03:001:0073 загальною площею 7,2572 га; :01:006:0061 загальною площею 4,4941 га, що знаходяться в межах с. Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області.

При цьому, із доводів заявника вбачається, що вказане незаконне заволодіння державною землею здійснено групою осіб із числа посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного реєстратора та працівників приватної землевпорядної організації. Жодних рішень державного органу чи органу місцевого самоврядування про передачу цих земельних ділянок у приватну власність не приймалось.

Під час досудового розслідування встановлено, що державний реєстратор ОСОБА_5 та інші особи, які підлягають встановленню в ході досудового розслідування, у вигляді подачі завідомо недостовірних документів державному реєстратору, перереєстрували земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:003:0073 загальною площею 13,6505 га; :03:001:0073 загальною площею 7,2572 га; :01:006:0061 загальною площею 4,4941 га, що знаходяться в межах с. Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області.

У подальшому з метою легалізації незаконно одержаного майна, директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_7 , на підставі договорів купівлі-продажу відчужив ОСОБА_7 відповідні земельні ділянки.

При цьому ОСОБА_7 , будучи разом з ОСОБА_8 засновниками ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », передала земельні ділянки в оренду ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » директором якої також є ОСОБА_6 .

Надалі на підставі довіреності від ОСОБА_7 , яка разом з ОСОБА_8 була засновником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », ОСОБА_6 внесено земельні ділянки до статутного капіталу ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Відповідно до інформації отриманої від ІНФОРМАЦІЯ_5 земельна ділянка з кадастровим номером: :03:003:0073 (площею 13,6505 га), 08.05.2024 поділена на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:003:0023 (площею 4,6290 га), :03:003:0002 (площа 0,4219 га), :03:003:0019 (площею 8,5996 га).

Згідно із реєстровим речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а саме право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:03:001:0073 - право власності зареєстровано за ОСОБА_7 ;

:01:006:0061 - право власності зареєстровано за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 »;

:03:003:0023 - право власності зареєстровано за ОСОБА_7 ;

:03:003:0019 - право власності зареєстровано за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;

:03:003:0002 - право власності зареєстровано за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;

Враховуючи те, що в діях не встановлених осіб вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, у сторони обвинувачення виникла необхідність у накладенні арешту на вищевказані земельні ділянки.

До клопотання додані матеріали на підтвердження його обґрунтованості.

Також прокурор подав заяву, в якій просить подане клопотання розглянути без його участі та через достатню обґрунтованість клопотання задовольнити його у повному обсязі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Враховуючи вищенаведені положення закону, з метою забезпечення збереження арешту майна, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання за відсутності власника майна.

Неприбуття сторін в судове засідання не є перешкодою для розгляду поданого клопотання (ч. 1 ст. 172 КПК України). Згідно з вимогами ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

Слідчий суддя, розглянувши матеріали поданого клопотання, встановив таке.

Слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000201 від 24.06.2025 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

У даному кримінальному провадженні досліджуєть незаконна діяльність групи осіб, які шляхом підроблення офіційних документів заволоділи земельними ділянками, про які йдеться в клопотанні.

Земельні ділянки із кадастровими номерами: :03:001:0073, :01:006:0061, :03:003:0023, :03:003:0019, :03:003:0002 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні №0000201.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Пунктом 1 частини 2 сттатті 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям, передбаченим ч. 1 ст. 98 КПК України, а також обґрунтовано визнане речовими доказами, що в своїй сукупності слугує підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на земельні ділянки з кадастровими номерами :03:001:0073, :01:006:0061, :03:003:0023, :03:003:0019, :03:003:0002, які знаходяться за в межах с. Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області, із забороною розпорядження і заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на земельні ділянки на земельні ділянки з кадастровими номерами:

:03:001:0073 - право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 ;

:01:006:0061 - право власності на яку зареєстровано за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 »;

:03:003:0023 - право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_7 ;

:03:003:0019 - право власності на яку зареєстровано за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 »;

:03:003:0002 - право власності на яку зареєстровано за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 »,

які знаходяться за в межах с. Мала Антонівка Білоцерківського району Київської області, із забороною розпорядження і заборонити державним органам, органам місцевого самоврядування та органам нотаріату здійснювати будь-які реєстраційні дії в тому числі і реєстрацію (перереєстрацію), пов`язану з відчуженням, зміною, поділом, заставою або іншого виду зміни власників.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_9