Єдиний унікальний номер справи 194/250/23
Провадження № 1-кп/185/37/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2025 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в приміщені суду в м.Павлограді Дніпропетровської області кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, -

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 (дистанційно),

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває на розгляді вищевказане кримінальне провадження.

Ухвалою суду від 21.10.2024 року в кримінальному провадженні був призначений судовий розгляд за відсутності обвинуваченої (inabsentia) в порядку спеціального судового провадження.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про зупинення судвого провадження до розшуку обвинуваченої чи встановлення місця знаходження останньої. В обґрунтування прокурор зазначила, що на виконання ухвали суду була отримана інформація про те, що обвинувачена ОСОБА_5 в 2022 році залишилась на території тимчасово окупованого міста Новоайдар Луганської області, після чого здійснила виїзд до рф. В той же час за наявними даними, особи, які потрапляють до рф з тимчасово окупованої території (особливо ті, які раніше працювали у правоохоронних, судових органах України) проходять фільтраційні заходи з боку спеціальних служб країни агресора, у зв`язку з чим, не виключається можливість перебування обвинуваченої ОСОБА_5 у полоні рф або виїзд з території рф до території іншої Європейської держави. Інформація щодо перетину державного кордону та реєстрації факту смерті на території України відсутня. Під час виконання оперативно-розшукових заходів документально підтвердити факт перебування на даний час ОСОБА_5 на посаді судді у незаконно створених судових органах так званої «луганської народної республіки» та перебування її на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, - неможливо у зв`язку із зупиненням дипломатичних відносин з рф. Тому на теперішній час підстав для здійснення спеціального судового провадження, тобто за відсутності обвинуваченої ОСОБА_5 , немає.

Захисник покладається на розсуд суду при вирішенні цього питання та зазначив, що так і немає можливості спілкуватись з підзахисною, місце перебування останньої йому невідомо, тому підтвердити або спростувати інформацію щодо проходження обвинуваченою фільтраційних заходів, перебування її в полоні, на тимчасово окупованій території України чи на території рф, - він не може.

Заслухавши думку прокурора та захисника, вивчивши надані матеріали, суд дійшов наступних висновків.

В даному кримінальному провадженні, відповідно до ухвали Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21.10.2024 року, проводиться спеціальне судове провадження.

Судом у відповідності вимог ч.3 ст.323 КПК України повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 продовжують публікувались у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та на офіційному веб-сайті суду.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.07.2025 року було доручено органу досудового розслідування провести слідчі (розшукові) дії в даному кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 з метою встановлення теперішнього її місцеперебування, перевірити перебування обвинуваченої у полоні, передачі її для обміну, або серед загиблих; встановлення набуття обвинуваченою громадянство рф та припинення громадянства України, перевірити реєстрацію факту смерті обвинуваченої; встановити дані щодо перетину державного кордону України та перетину умовної лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України останньою

На виконання ухвали суду прокурором був наданий лист заступника начальника ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях від 11.09.2025 року, відповідно до якого під час виконання оперативно-розшукових заходів документально підтвердити факт перебування на даний час ОСОБА_5 на посаді судді у незаконно створених судових органах так званої «луганської народної республіки» та перебування її на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою агресором, - неможливо у зв`язку із зупиненням дипломатичних відносин з рф. Обвинувачена ОСОБА_5 в 2022 році залишилась на території тимчасово окупованого міста Новоайдар Луганської області, після чого здійснила виїзд до рф. В той же час за наявними даними, особи, які потрапляють до рф з тимчасово окупованої території (особливо ті, які раніше працювали у правоохоронних, судових органах України) проходять фільтраційні заходи з боку спеціальних служб країни агресора, у зв`язку з чим, не виключається можливість перебування обвинуваченої ОСОБА_5 у полоні рф або виїзд з території рф до території іншої Європейської держави.

Відповідно до ч.3 ст.323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у ч.2 ст. 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (inabsentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури іnabsentia неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання обвинуваченого. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі.

Значущим у розумінні практики ЄСПЛ видається знаходження компромісу між санкціями, що вводяться законодавцем щодо обвинуваченого, який не з`явився до суду, і його процесуальними правами, що гарантують справедливість судового розгляду. Європейський суд у подібних справах окремо досліджує як заходи, що були вжиті владою для запобігання відмов від присутності на слуханнях справи, так і в цілому наявність у влади можливості вживати будь-які заходи. При цьому Суд зазначає, що у будь-якому разі, до яких би заходів не вдавалася влада для забезпечення належної явки обвинуваченого, вона не вправі застосовувати несумірні засоби для досягнення зазначеної мети.

У справі «Колоцца проти Італії» Суд зауважив, що гарантії, які містяться у статті 6 п.3 Конвенції, є складовими елементами серед інших загального поняття «справедливий розгляд у суді». Це право необхідно поєднувати, шляхом пошуку «розумного співвідношення», з суспільним інтересом і, зокрема, з інтересами відправлення правосуддя. На аргумент Уряду про те, що неможливість проведення судового засідання у разі неявки сторони здатна паралізувати розгляд кримінальних справ, оскільки, наприклад, з часом може закінчитися термін давності кримінального переслідування, Суд зазначив, що ніщо не виправдовує в очах Суду повну і непоправну втрату права на участь у судових слуханнях. Більш того, як зазначено ЄСПЛ у вказаному рішенні підпункти (с), (d) та (е) п. 3 гарантують кожній людині, якій пред`явлено кримінальне обвинувачення, право «захищати себе особисто», «допитувати свідків, що показують проти неї, або мати право на те, щоб ці свідки були допитані», «користуватися безкоштовною допомогою перекладача, якщо вона не розуміє мови, що використовується в суді, або не говорить на цій мові», і важко уявити собі, як обвинувачений може здійснювати ці права, не будучи присутнім. В даному випадку Суду не доводиться встановлювати, відмовився і за яких обставин обвинувачений від здійснення свого права бути присутнім при розгляді справи, оскільки в будь-якому випадку, відповідно до усталеної прецедентної практики Суду, відмова від здійснення права, гарантованого Конвенцією, повинна бути встановлена недвозначним чином.

Згідно з приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є, зокрема захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з приписів ч.6 ст.9 КПК України, у випадках коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, якими, зокрема, є верховенство права (п.1 ч.1 ст.7), забезпечення права на захист (п.13 ч.1 ст.7), доступ до правосуддя (п.14 ч.1 ст.7), змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і доведення перед судом їх переконливості (п.15 ч.1 ст.7), диспозитивність (п.19 ч.1 ст.7).

Загальні правила щодо обов`язкової участі обвинуваченого у судовому засіданні закріплені у ст.318 КПК України, за виключенням випадків, передбачених цим Кодексом. Вирішальне значення щодо можливості судового розгляду кримінального провадження без участі обвинуваченого за приписами ч.3 ст.323 КПК України має наявність факту його переховування від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук.

Однак аналіз змісту ст.138 КПК України та не підтвердження на даний час факту перебування обвинуваченої ОСОБА_5 на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, - об`єктивно на теперішній час виключають можливість продовження спеціального судового провадження.

У випадках, коли положення КПК не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу(ч.6 ст.9 КПК України).

Статтею 335 КПК України передбачено право суду зупинити провадження у разі розшуку обвинуваченого.

У справі «Годди проти Італії», в рамках якого встановлено не повідомлення обраного підсудним захисника про судовий розгляд та не з`ясування в достатньому обсязі про причини неявки обвинуваченого, ЄСПЛ була сформульована наступна позиція: факт неявки підсудного в судове засідання, а також відсутність повідомлення його захисника вимагають від суду прояви активності в цілях досягнення належної реалізації процесуальних прав зацікавленої особи. Отже, суд повинен за власною ініціативою призупинити розгляд справи через необхідність з`ясування причин неявки сторін.

В даному кримінальному провадженні відсутні беззаперечні докази того, що обвинувачена ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що проведення судового засідання за відсутності обвинуваченої неможливо та на даний час її місцезнаходження органом досудового розслідування не встановлено, суд вважає за необхідне, на підставі п. п. 2), 10), 13), 14), 15), 16) ч. 1, ч. 2 ст.7, ст.335 КПК України, враховуючи, що обвинувачена ОСОБА_5 оголошена 08.05.2022 року в розшук, - провадження зупинити до розшуку обвинуваченої.

На підставі ст.ст. 2, 7, 9, 335 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Задовольнити клопотання прокурора про зупинення судового провадження в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України.

Судове провадження у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.111, ч.2 ст.111, ч.7 ст.111-1 КК України, зупинити до розшуку обвинуваченої.

Контроль за виконанням постанови слідчого про розшук обвинуваченої ОСОБА_5 доручити старшому групи прокурорів, який здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3