Справа 740/665/25 Головуюча в І інстанції ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/2218/2026 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000920 від 27.07.2024 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_9 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 квітня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 квітня 2025 року,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Галиця Ніжинського району Чернігівської області, громадянина України, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

засуджено за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_7 зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі;

вирішене питання про речові докази та процесуальні витрати.

Відповідно до вироку ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та боєприпасів, діючи з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 07.08.2024 року, незаконно придбав вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74 та вісімдесят шість патронів, які з метою незаконного збуту переніс до місця свого проживання, а саме до території господарства АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

У подальшому, 07.08.2024 року, близько 15 години 20 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи за вищевказаною адресою, незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти у сумі 30 000 гривень вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74 та вісімдесят шість патронів.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання та збут вогнепальної зброї та боєприпасів, діючи з корисливих мотивів, у невстановлені досудовим розслідуванням час, місце та спосіб, але не пізніше 04.09.2024 року незаконно придбав вогнепальну зброю - автомат Калашникова АК-74 та дев`яносто патронів, які з метою подальшого незаконного збуту переніс до місця свого проживання, а саме до території господарства АДРЕСА_1 , де продовжив незаконно зберігати з метою подальшого збуту.

У подальшому, 04.09.2024 року, близько 15 год 45 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем свого проживання, незаконно збув ОСОБА_10 за грошові кошти у сумі 41 000 гривень вогнепальну зброю - Калашникова АК-74 та дев`яносто патронів.

Крім того, ОСОБА_7 , маючи прямий умисел на незаконне придбання, носіння, зберігання бойових припасів, не пізніше 26.10.2024 року, незаконно, без передбаченого законом дозволу, у невстановленому досудовим розслідуванням місці придбав два корпуси наступальних осколкових ручних гранат РГН та два ударно-дистанційні запали УДЗ, які є вибуховими пристроями промислового виготовлення та відноситься до категорії боєприпасів, та сто дванадцять бойових проміжних патронів, які є боєприпасами, які переніс до місця свого проживання, де продовжив незаконно зберігати, та які в подальшому, у період часу з 26.10.2024 року з 18 години 30 хвилин по 00 годин 55 хвилин 27.10.2024 року під час проведення обшуку приміщення будинку за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено.

В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність вироку у зв`язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок суворості. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції при призначення покарання у виді позбавлення волі не враховано досудову доповідь надану Ніжинським районним відділом Державної установи "Центр пробації", в якій зазначалось про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, що не становить небезпеки для суспільства та окремих осіб, а також ризик повторного вчинення кримінальних правопорушень оцінено як середній. Крім того, захисник звернув увагу на наявність щирого каяття, яке проявилось в засудженні своїх протиправних дій, наданні правдивих показань, сприянні розкриттю злочину та здійсненню правосуддя. Також захисник вказав, що ОСОБА_7 під час судового розгляду кримінального провадження не оскаржував фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, що сприяло розгляду кримінального провадження у спрощеному порядку, що додатково свідчить про критичне ставлення останнього до вчинених протиправних дій. Захисник наголосив, що внаслідок вчиненого кримінального правопорушення відсутні будь-які негативні наслідки, а також просив врахувати, що обвинувачений є пенсіонером за віком, має проблеми зі здоров`ям, які потребують хірургічних втручань. Просив вирок змінити в частині призначеного покарання та на підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

обвинуваченого та захисника, які підтримали апеляційну скаргу, підтвердили її доводи і просили дану скаргу задовольнити;

прокурора, який апеляційну скаргу захисника вважав необгрунтованою та просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Вирок в частині доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину та правильності кваліфікації його дій учасниками судового розгляду не оскаржувались, а тому вирок у цій частині, відповідно до положень ч.1 ст. 404 КПК України колегією суддів не перевірявся. Підстав для виходу за межі апеляційної скарги відповідно до ч.2 ст. 404 КПК України колегією судді не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги в частині порушень вимог закону при призначенні покарання, то вони є частково обґрунтованими.

Так, відповідно до частин першої і другої ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Як вбачається із вироку, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції врахував: тяжкість вчиненого злочину, який є тяжким; дані про особу обвинуваченого, зокрема його вік, стан здоров`я, відсутність негативних характеристик на обвинуваченого, відсутність судимостей. Судом враховано те, що обвинувачений визнав свою вину у вчиненні злочину, критично засудив власні дії та дав правдиві показання про обставини вчинення злочину. Ці обставини є такими, які пом`якшують покарання обвинуваченому. Судом першої інстанції не встановлено обставин, які обтяжують покарання.

Сукупність указаних обставин призвело суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення вол із реальним відбуванням цього покарання. Колегія суддів із таким висновком погоджується. Так тяжкість вчиненого злочину, а також те, що обвинувачений вчинив три епізоди збуту вогнепальної зброї та боєприпасів та, що усі злочини були вчинені із корисним мотивом дає обґрунтовані підстави стверджувати про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Наявні у справі дані, які характеризують особу обвинуваченого та сукупність обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого із урахуванням тяжкості вчиненого злочину та кількості доведених епізодів злочинних дій, дають підстави для призначення обвинуваченому покарання у розмірі наближеному до нижчої межі, передбаченої санкцією ч.1 ст. 263 КК України. Щодо доводів апеляційної скарги в частині можливості призначення обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 75 КК України, то колегія суддів вважає ці доводи не обґрунтованими. Так, однією із умов звільнення особи від відбування покарання із випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України є переконання суду про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання. Між тим, дані про особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого злочину та обставини його вчинення, не приводять суд апеляційної інстанції до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним покарання, що указує на правильність висновків суду першої інстанції у цій частині та необґрунтованість відповідних доводів апеляційної скарги. Щодо досудової доповіді органу пробації, про що зазначалось у апеляційній скарзі, відповідно до якого можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, то указаний висновок носить рекомендаційний характер, та, із урахуванням наведених вище обставин, не спростовує висновків суду першої інстанції про необхідність реального відбування обвинуваченим призначеного йому покарання, із чим колегія суддів погоджується. У зв`язку із викладеними обставинами апеляційна скарга в частині застосування щодо обвинуваченого звільнення від відбування покарання із випробуванням відповідно до положень ст. 75 КК України є такою, яка не підлягає до задоволення.

Одночасно колегія суддів констатує порушення закону, яке було допущене судом першої інстанції при визначенні розміру призначеного покарання. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 65 КК України покарання призначається із урахуванням положень Загальної частини КК України.

Відповідно до ч.2 ст. 63 КК України покарання у виді позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною цього Кодексу. Відповідно до ст. 73 КК України строки покарання обчислюються відповідно в роках, місяцях та годинах. При заміні або складанні покарань, а також у разі зарахування попереднього ув`язнення допускається обчислення строків покарання у днях. Аналіз указаних правових норм у їх сукупності дає підстав стверджувати про те, що покарання у виді позбавлення волі у випадку призначення його за конкретний злочин визначається у роках. Призначення у такому випадку покарання у місяцях законом не передбачено.

Із урахуванням викладеного, колегія суддів вважає за необхідне вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04.04.2025 року щодо ОСОБА_7 змінити, привести призначене обвинуваченому покарання у відповідність до вимог закону в частині розміру покарання, пом`якшивши його до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, частково тим самим задовольнивши апеляційну скаргу захисника.

Керуючись стос. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині покарання.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст. 263 КК України пом`якшити до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

В решті вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 04 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту проголошення, обвинуваченим ОСОБА_7 протягом того ж часу з моменту вручення йому копії даної ухвали.

СУДДІ

_____________________ __________________________ ________________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4