Справа №626/2325/22
Провадження№1-кп/639/81/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд міста Харкова у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові обвинувальний акт по кримінальному провадженню зареєстрованому 13 травня 2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000233 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Узбекистану, громадянина Узбекистану, неодруженого, із середньою освітою, військовослужбовця призваного на військову службу за мобілізацією, стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у колегії суддів Новобаварського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 .

До суду надійшло клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченого строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що був обраний відносно останнього.

В обґрунтування заявленого клопотання прокурор посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливість запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу.

В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання та просив продовжити відносно ОСОБА_7 дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_8 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, звернулись до суду з клопотанням про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на більш м`який запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Судовим розглядом встановлено, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 ухвалою Новобаварського районного суду міста Харкова від 04.08.2025 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152, ч.3 ст.153, ч.2 ст.156, ч.2 ст.301 КК України, серед яких є особливо тяжкий злочин та санкція відповідної частини та статті Кримінального кодексу України передбачає покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Частина 2 ст. 177 КПК України передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органу досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення,

Судом також враховується, що на даний час є наявними ризики, передбачені п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може: переховуватися від суду, що підтверджується, тим що ОСОБА_8 являється військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, проходив службу на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , місцезнаходження військової частини, в якій він проходить військову службу, в будь-який час може змінити місце дислокації в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для обвинуваченого у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того, вказані обставини створять складності явки або запізнення обвинуваченого до суду.

В той же час, органом досудового розслідування інкримінується ОСОБА_9 вчинення вказаних суспільно небезпечних діянь відносно його малолітніх доньок на протязі багатьох років поспіль. Як вказують потерпілі, вони на даний час відчувають потужний психоемоційний стрес. Як зазначає законний представник потерпілих, моральні страждання дітей позначились негативними змінами у їх житті та полягають у порушенні сну, постійній тривозі та переживаннях, емоційній напрузі, знервованості, почутті образи, обуренні, відчутті постійної тривоги, що все може повторитися і що самі вони в силу суб`єктивних причин захистити себе не в змозі. Діти постійно перебувають у стані дратівливості та депресії, нервово відноситися до оточуючого світу, зневірилися у своїх силах. Відновлення стійкого емоційного стану дітей потребуватиме значного часу та зусиль, необхідних для відновлення їх попереднього психологічного та психоемоційного стану. У зв`язку із викладеним вище, у судових засіданнях потерпілі та їх законний представник неодноразово звертились до суду та просили не змінювати обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у виді тримання під вартою на інший більш м`який запобіжний захід. На теперішній час, про зміну своєї позиції потерпілі суду не повідомляли.

Крім того, враховуючи воєнний стан в державі, ОСОБА_8 будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , може перейти на бік ворога та передати інформацію про наявність та місцезнаходження військової техніки військової частини НОМЕР_1 , з метою ухилення від кримінальної відповідальності; незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів, спеціалістів у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, своїх співслужбовців здійснити вплив на потерпілих, свідків, понятих, експертів, спеціалістів, шляхом умовляння чи погроз вчинити на них вплив, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинений злочин; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що підтверджується тим, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового розгляду.

Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків судового розгляду та створить можливості для ОСОБА_7 незаконно впливати на свідків, потерпілих, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній, перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується останній, підтверджується тим, що ОСОБА_8 , перебуваючи на волі, як військовослужбовець військової служби, може вчинити інший військовий злочин, а саме самовільне залишення військової частини або місця служби, що кваліфікується за ст. 407 КК України, або дезертирство за ст. 408 КК України, тим самим переховуватись та ухилятись від кримінальної відповідальності за фактом вчинення особливо тяжкого злочину.

В той же час, обвинувачений до арешту проживаючи за адресою: АДРЕСА_1 , де проживають на теперішній час потерпілі його неповнолітні доньки ОСОБА_10 та ОСОБА_10 , може продовжити вчиняти злочини у яких обвинувачується.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_9 , його вік та стан здоров`я, відомості про особу останнього, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого на даний час є неможливим, у зв`язку з чим відносно обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зазначені судом ризики не зменшились та не відпали, внаслідок чого відсутні підстави для зміни запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 .

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст.176, 177, 183,331, 369, 372, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 27 листопада 2025 року включно.

Копію ухвали направити до Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» для долучення до матеріалів особової справи та вручення обвинуваченому ОСОБА_9 .

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 про зміну запобіжного заходу відносно останнього з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Ухвала може бути оскаржена, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою протягом цього ж строку з дня вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено та оголошено 30.09.2025 року о 15 год. 45 хв.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_2