Номер провадження: 11-кп/813/2223/25
Справа № 507/2167/24
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ананьївського районного суду Одеської обл. від 27.06.2025 у к/п №0000217 від 10.06.2024 стосовно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, громадянина України, студента Регіонального Центру професійної освіти електротехнічних, машинобудівних та сервісних технологій Харківської обл., зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеним вироком суду 1-ої інстанції ОСОБА_7 було визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців;

- за ч. 2 ст. 125 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Строк відбування покарання відраховано з моменту фактичного затримання ОСОБА_7 , тобто з 10.06.2024.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, у строк відбування призначеного покарання зараховано строк перебування ОСОБА_7 під вартою з 10.06.2024 по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Застосований стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення молекулярно-генетичної експертизи в розмірі 5984, 88 грн.

Скасовано арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді Любашівського райсуду Одеської обл. від 12.06.2024 та 18.06.2024 та вирішено питання стосовно долі речових доказів.

Відповідно до вироку суду 1-ої інстанції, ОСОБА_7 визнано винуватим у тому, що він 10.06.2024 приблизно о 00:40 год., перебуваючи біля автобусної зупинки поруч з територією ТОВ «Тілігул», яке розташоване за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, с. Мала Василівка, пров. Промисловий, буд. 1, зустрівся з неповнолітніми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час розмови між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 виник словесний конфлікт, який переріс у бійку, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел, неповнолітній ОСОБА_7 того ж дня приблизно о 00:45 год., діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, спрямованого на позбавлення життя іншої людини, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді заподіяння смерті та свідомо бажаючи їх настання, з мотивів виниклої особистої неприязні до ОСОБА_10 , перебуваючи біля автобусної зупинки поруч з територією ТОВ «Тілігул», дістав з кишені своїх шортів розкладний ніж чорного кольору, який носив при собі, та, тримаючи його руків`я у правій руці, наніс ОСОБА_10 лезом вказаного ножа невизначену кількість, але не менше 4 (чотирьох), ударів в область розташування життєво-важливих органів людини, з яких не менше 3 (трьох) ударів в область лівої частини грудної клітини та 1 (одного) удару в область живота, а також 1 (один) удар в область зовнішньої поверхні лівого плеча, спричинивши тим самим ОСОБА_10 колото-різані проникаючі поранення, від яких він помер на місці події. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді: горизонтально розташованої зіяючої не проникаючої в грудну порожнину рани на передній лівій поверхні грудної клітини на відстані 8 см від лівої соскової лінії розміром 2,2x1,0 см; вертикальної не проникаючої в черевну порожнину рани в проекції 8-го ребра зліва по передньо-підм`язковій лінії розміром 2,2x2,1 см; колото-різаної проникаючої в плевральну порожнину рани по задній поверхні грудної клітини по біля лопаточній зовнішній лінії розміром 2,7x1,4 см; колото-різаної проникаючої рани по зовнішній поверхні лівого плеча в середній її третині розміром 1,5x1,0см; колото-різаної косої рани по задній поверхні нижньої долі лівої легені зліва розміром 2,0x0,5см при незімкнутих краях глибиною до 3,5 см; проникаючої в очеревинну порожнину рани правіше пупка на 1см вище його розміром 2,5x1,2 см; щілевидного ушкодження у вигляді колото-різаної рани розміром 1,2x0,2 см в області брижово-обідної стрічки попереково-ободової кишки на відстані 1-го см від нижньої стінки кишки. Множинні колото-різані рани грудної клітини і живота з ушкодженням лівої легені і брижово-обідної стрічки попереково-ободової кишки оцінюються в комплексі та мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя відповідно до п.п. 2.1.1.(а) та 2.1.13.(й,к) Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 явився травматичний шок, який розвинувся в результаті множинних відкритих колото-різаних ран в області грудної клітини та живота з ушкодженням нижньої долі лівої легені по задній її поверхні, а також ушкодженням брижово-обідної стрічки попереково-ободової кишки.

Продовжуючи свої злочинні дії, після заподіяння ОСОБА_10 тілесних ушкоджень, від яких в подальшому настала смерть останнього на місці події, приблизно о 00:50 год. 10.06.2024 неповнолітній ОСОБА_7 , перебуваючи біля автобусної зупинки поруч з територією ТОВ «Тілігул», яке розташоване за адресою: Одеська обл., Подільський р-н, с. Мала Василівка, пров. Промисловий, буд. 1, з мотивів особистої неприязні до неповнолітнього ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка виникла внаслідок спроби останнього припинити протиправні дії ОСОБА_7 по відношенню до ОСОБА_10 , переслідуючи мету заподіяння останньому невизначеного обсягу тілесних ушкоджень, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, продовжуючи тримати у правій руці руків`я розкладного ножа чорного кольору, наніс лезом вказаного ножа 1 (один) удар в область лівої ноги ОСОБА_11 . Своїми умисними діями неповнолітній ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_11 тілесне ушкодження у вигляді колото-різаної рани верхньої третини лівої гомілки по зовнішній її поверхні, яке згідно п.п. 2.3.3. та 4.6. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 не погодився із вироком суду з огляду на залишення судом 1-ої інстанції поза увагою того, що потерпілий ОСОБА_10 першим розпочав конфлікт та наніс йому удар в область обличчя, внаслідок чого він діяв у стані необхідної оборони, не мав умислу на позбавлення потерпілого життя, натомість, кількість нанесених ним потерпілому ОСОБА_10 ударів зумовлена стресовим станом та захистом власного життя.

Посилаючись на викладені обставини, обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України, а також призначити йому більш м`яке покарання відповідно обставин справи та санкції ст. 118 КК України.

Позиція інших учасників провадження.

В письмових запереченнях на апеляційну скарги сторони захисту прокурор Любашівської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_12 зауважила на наступних обставинах:

- доводи апеляційної скарги обвинуваченого стосовно його перебування у стані необхідної оборони внаслідок неправомірних дій загиблого ОСОБА_10 не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, встановленим судом, натомість, відповідно до досліджених судом доказів, визначальним у поведінці ОСОБА_7 було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому ОСОБА_10 (розправитись з ним), що підтверджується тим, що між ними виникли неприязні відносини, які переросли в обопільну бійку між обвинуваченим та потерпілим, в ході якої у ОСОБА_7 виник умисел на вбивство ОСОБА_10 , що підтверджується фактом застосування ним ножа, локалізацією встановлених експертом тілесних ушкоджень, з яких три розміщені в області грудної поверхні зліва, одне в області лівого плеча та одне в області живота, що свідчить про умисне нанесення ОСОБА_7 ножових ударів у життєво-важливі частини тіла ОСОБА_10 ;

- поведінка ОСОБА_7 після спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_10 свідчить про реалізацію ним умислу саме на спричинення смерті ОСОБА_10 , оскільки, після того як потерпілий відбіг від нього та впав на землю, обвинувачений, вважаючи злочин закінченим, не вчинив жодних дій з надання допомоги та виклику швидкої медичної допомоги, а, забравши свої речі, втік з місця події та позбавився знаряддя вчинення злочину;

- відтак, є вірним висновок суду по те, що ОСОБА_7 застосував насильство значно більшого обсягу, інтенсивності та небезпечності, яке призвело до смерті потерпілого ОСОБА_10 , що свідчить про умисел обвинуваченого під час конфлікту саме на позбавлення життя потерпілого.

З урахуванням викладеного, прокурор ОСОБА_12 просить апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок суду 1-ої інстанції без змін.

Потерпілий ОСОБА_11 та його законний представник ОСОБА_13 , а також потерпіла ОСОБА_14 в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Від потерпілого ОСОБА_11 та його законного представника ОСОБА_13 надійшли клопотання про проведення апеляційного розгляду без їх участі у зв`язку зі станом здоров`я потерпілого, в якому потерпілий та його законний представник просили суд суворо покарати обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_14 про причини неприбуття не повідомила та жодних клопотань на адресу суду не подавала.

Враховуючи неявку потерпілих та законного представника в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 КПК України та з`ясувавши думку інших учасників провадження, вважає за можливе апеляційний розгляд проводити без участі потерпілого ОСОБА_11 та його законного представника ОСОБА_13 , а також потерпілої ОСОБА_14 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 та законного представника ОСОБА_9 , які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити, думку прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти її задоволення, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із приписами ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Мотивуючи доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України за епізодом умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 , суд 1-ої інстанції послався у вироку на досліджені ним відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України зібрані по справі докази, які є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам зазначеного кримінального провадження.

Відтак суд 1-ої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 125 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Враховуючи те, що зазначені висновки суду 1-ої інстанції в частині встановлення винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правової кваліфікації його дій за фактом спричинення умисного легкого тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_11 ніким із учасників провадження в апеляційному порядку не оскаржуються, колегія суддів, не встановивши при цьому жодних істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду дійти правильного висновку в цій частині, не вбачає підстав для їх перегляду.

Водночас, допитаний в судовому засіданні суду 1-ої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України за фактом заподіяння смерті ОСОБА_10 не визнав та пояснив, що 08.06.2024 він приїхав до с. Троїцьке, 09.06.2024 він пішов гуляти разом з ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , приблизно о 20-21 год. біля бара зустрілись з ОСОБА_17 та чекали на дівчат, ні з ким з місцевих на той момент він не спілкувався; коли дівчата прийшли, вони пішли до бару, в барі він вже спілкувався з ОСОБА_18 , який підходив та робив йому зауваження, щоб вели себе нормально, спілкувались хвилин 7, при спілкуванні ОСОБА_18 погрози не висловлював, нормально вони поспілкувались, пожали руки та розійшлися приблизно о 22:50 год. після розмови; після того, як бар закрився, він разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_16 та ОСОБА_15 пішли на зупинку, гуляли, за ними йшли ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , коли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 обігнали їх, вони підізвали до себе ОСОБА_17 та хвилин п`ять розмовляли, але про що саме, він не знає; вони прийшли до зупинки та сіли, а ОСОБА_20 та ОСОБА_21 сиділи неподалік біля джерела, потім до них підійшов ОСОБА_20 , сказав щось, що саме, він не зрозумів, та вдарив його рукою по обличчю, після цього він попередив ОСОБА_20 , що у нього ніж та він буде бити; потім він вдарив ОСОБА_20 2 рази ножом, але ОСОБА_20 не відійшов, потім ще два рази вдарив ОСОБА_20 ножом, після чого той відбіг та крикнув, що у нього ( ОСОБА_7 ) ніж та побіг; ОСОБА_20 вдарив його рукою в обличчя, внаслідок чого він впав, потім він встав та схопив ОСОБА_20 за тулуб обличчям до обличчя, ОСОБА_20 схопив його за шию та зробив удушаючий прийом; потім підійшов ОСОБА_21 та почав бити його ( ОСОБА_22 ) руками в бік тулубу, при цьому ОСОБА_20 сильно його душив; коли він зрозумів, що нічого не може зробити, дістав ніж та попередив, що у нього ніж та він буде бити, однак ОСОБА_20 з ОСОБА_21 не зреагували на його попередження та продовжували свої дії, тобто, бити його; ОСОБА_21 спочатку просто стояв, а вже потім підійшов та почав бити, не намагаючись їх розборонити, а просто почав бити, що робили решта обвинувачений не бачив; ОСОБА_17 у бійці не брав участь, у ОСОБА_20 в руках не було нічого; він зрозумів, що йому загрожує, оскільки почав задихатися, тому дістав ніж, при цьому він сказав, що у нього ніж звичайним тоном, не кричав, а тому не знає, чи почув його ОСОБА_20 ; він бив ОСОБА_20 ножом здається у лівий бік, не сильно, нижче легень, щоб не зачепити нічого життєво-важливого; всього наніс ножом приблизно чотири удари, ОСОБА_21 наніс удар ножом у ногу, це сталося, поки він розвернувся і тому зачепив ОСОБА_21 ; бійка проходила швидко, ОСОБА_20 сказав ОСОБА_21 , що у нього ( ОСОБА_7 ) ніж та втік; після цього він забрав у ОСОБА_17 свій телефон та зарядний пристрій та теж втік, він не думав, що зачепив щось важливе; коли він прибіг додому до друга, то намагався додзвонитися ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , швидку медичну допомогу не викликав, ніж по дорозі викинув; ніж він купив в м. Одеса на Привозі, ніж був чорного кольору, він носив його при собі в кишені; коли він прийшов додому до свого друга, то помився, змінив одяг, а той одяг викинув до сміття; одяг, який знайшли при обшуку, належить йому; коли ОСОБА_20 схопив його та почав душити, він почав задихатися та зрозумів, що є загроза і він дістав ніж; взагалі, загрозу він відчув ще тоді, коли вони йшли поряд, то позаду, то попереду; з ОСОБА_23 він спілкувався, дзвонив йому і до і після бійки, ОСОБА_23 вийшов до нього назустріч і він розповів ОСОБА_23 , що трапилось; більше він нікому не дзвонив, окрім ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , намагався додзвонитись до них, щоб дізнатися, що з ОСОБА_20 ; його зріст 175 см, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 вище нього на голову, більші за нього, сильніші та вищі, під 80 кг; зі спорту він займався лише футболом, настільним тенісом; він не знав, що одна з дівчат раніше зустрічалась з ОСОБА_20 , під час розмови ОСОБА_20 також нічого не казав; йому було страшно, оскільки їх було двоє, а він один; він встав та хотів повалити їх, у нього не було умислу спричинити тяжкі наслідки чи смерть, він відчував себе у безпорадному стані, хотів припинити удушення, вивернутися, але не вийшло; раніше нікому ножом не наносив удари, коли ОСОБА_20 його душив, він відчував загрозу своєму життю, що втратить свідомість, таке було відчуття; на зупинці не було світла, але ніч була світлою, було видно людей; коли була бійка, по бокам тулуба бив ОСОБА_21 , як наніс йому удар, не пам`ятає, мабуть у стані афекту; коли хлопці підійшли до нього, він злякався, якщо б вони не підійшли, то він не пішов би до них та не почав бійку; умислу на вбивство ОСОБА_20 у нього не було, метою був лише самозахист; шкодує, що так сталося, змінив би ситуацію.

Незважаючи на позицію обвинуваченого та фактичне заперечення своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину, суд 1-ої інстанції, мотивуючи доведеність провини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, послався у вироку на досліджені ним зібрані стороною обвинувачення докази, а саме на:

- протокол огляду місця події від 10.06.2024 із фото-таблицею, відповідно до якого в присутності понятих проведено огляд ділянки місцевості біля автобусної зупинки, розташованої в с. Мала Василівка, вул. Центральна, 1-А, Подільського р-ну Одеської обл. на відставні чотирьох метрів від місця для в`їзду на територію ТОВ «Тілігул»; при огляді місця події виявлено труп ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на якому виявлено тілесні ушкодження, а саме, на животі в області пупка наявна колото-різана рана праворуч розміром 2,5 см, колото-різана рана в області ребер з лівого боку розміром 2,5 см, колото-різана рана в області грудної клітини зліва під пахвою розміром 2 см, колото-різана рана на лівому плечі розміром 2 см, колото-різана рана спини зліва розміром 2,5 см в області 5-8 ребер;

- протоколом освідування особи від 10.06.2024 із фототаблицею, згідно з яким було проведено освідування ОСОБА_7 , під час якого вилучено: змиви з лівої руки, які запаковано в паперовий конверт, опечатаний біркою №NPU3368259; змив з правої руки, який запаковано в паперовий конверт, опечатаний біркою №NPU3368260; зрізи нігтів з лівої руки, які запаковано в паперовий конверт, опечатаний біркою №NPU3368257; зрізи нігтів з лівої руки, які запаковано в паперовий конверт, опечатаний біркою №NPU3368258; на завушній ділянці з-права наявне садно, забійна рана лобної ділянки з-права, два садна правого плеча, крововилив на шиї зліва, множинні садна та забої правого передпліччя, множинні садна лівої кисті;

- протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння №000037 від 10.06.2024, відповідно до якого проведено огляд ОСОБА_7 , за результатами якого встановлено, що ОСОБА_7 на момент огляду перебуває у тверезому стані;

- протоколом відібрання зразків біологічного походження від 10.06.2024, відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_7 відібрано зразки біологічного походження;

- протокол обшуку від 10.06.2024 із додатками у вигляді фото-таблиці та відеозапису, згідно з яким 10.06.2024 в присутності понятих проведено обшук в АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено та вилучено: одну пару кросівок червоного кольору з плямами бурого кольору; пакет, в якому знаходяться шорти чорного кольору зі слідами плям бурого кольору, футболка синього кольору зі слідами плям бурого кольору; у ванній кімнаті на стіні, а саме на керамічній плитці з правої сторони від входу у кімнату, виявлені плями бурого кольору та здійснено змив на марлевий тампон, в одній з кімнат на ковровому покритті виявлено плями бурого кольору та здійснено зрізи коврового покриття з плямами бурого кольору, вилучено мобільний телефон Apple Iphone;

- довідку Троїцького старостинського округу Любашівської селищної ради Подільського району Одеської області №451 від 11.06.2024, відповідно до якої приміщення дитячого садочка «Дзвіночок», розташоване в с. Троїцьке, вул. Незалежності, 89, Подільського р-ну, Одеської обл., надане для внутрішньо переміщених осіб;

- запит на проведення кримінального аналізу №66.3/7073 від 11.06.2024, відповідно до якого 10.06.2024 о 00:57 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що 10.06.2024 року о 00:57 год. за адресою: Любашівський р-н, с. Троїцьке, вул. Тилигульська, буд. 4, ножове поранення в живіт, обставини невідомі;

- протокол огляду предмету від 14.06.2024 із фото-таблицею, згідно з яким у присутності понятих проведено огляд мобільного телефону «Apple Iphone 11», вилученого під час проведення обшуку у приміщенні дитячого садочка «Дзвіночок»;

- протокол огляду трупа від 10.06.2024 із фото-таблицею до нього, відповідно до якого 10.06.2024 у приміщенні моргу Північного міжрегіонального відділу №7 КУ «ООБСМЕ», розташованого на території КНП «Савранська лікарня» проведено огляд трупа ОСОБА_10 , за результатами якого на трупі виявлені тілесні ушкодження, а саме: садна в області лоба з правої сторони та в області стінки носа з лівою сторони; на передній поверхні живота з права на 1 см вище від пупка наявна горизонтальна колото-різана рана, проникаюча в черевну порожнину (розмір 2,5 х 1,2 см) з ушкодженням сальника товстого кишківника; подряпина під кіркою розміром 0,2-0,3 см біля соломонової лінії; поверхнева колото-різана рана розміром 2,2 х 1 см в передній підм`язовій лінії, на відстані 8 см від соскової лінії, вертикальна поверхнева колото-різана рана розміром 2,1 х 2,2 см в передній проекції 8 ребра попередньо-підм`язовій лінії; горизонтальна поверхнева колото-різана рана розміром 1,5 х 1 см по зовнішній поверхні у середній третині лівого плеча; проникаюча колото-різана рана розміром 2,7 х 1,4 см з ушкодженням лівої легені розміром 1,5 х 0,2 см; в ході огляду трупа за допомогою двох марлевих тампонів зроблено змиви піднігтьового вмісту правої та лівої рук;

- копію лікарського свідоцтва про смерть №23 від 10.06.2024, згідно з яким ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мала Василівка Подільського р-ну Одеської обл.;

- висновок судово-медичної експертизи №23 від 14.08.2024, відповідно до якого при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_10 , 2008 р.н., виявлені наступні тілесні ушкодження: в області лоба з права маються дрібні садна, розташовані хаотично з темно-червоними, підсохлими поверхнями, які знаходяться нижче рівня навколишньої шкіри, розмірами від 5.0 х2.5 см до 1.0x0.1 см, аналогічне садно мається в області спинки носа зліва, розміром 0.5x0.3 см; на передній лівій поверхні грудної на відстані 8.0 см від лівої соскової лінії мається горизонтально розташована зіяюча рана з гострими кінцями та рівними краями, не проникаюча в грудну порожнину розміром 2.2x1.0 см; на 3.0 см вище даної рани мається невелика подряпина під коричневою кіркою, розташована нижче рівня навколишньої тканини овальної форми, розміром 0.3x0.2 см, аналогічна рана мається правіше пупка на 1 см вище його, проникаюча в очеревинну порожнину розміром 2.5x1.2 см; такі ж рани маються в проекції 8-го ребра з ліва по передньо-підм`язковій лінії, розташована вертикально, не проникаюча в черевну порожнину, розміром 2.2x2.1 см; по задній поверхні грудної клітини по біля-лопатковій зовнішній лінії мається така ж колото-різана, проникаюча в плевральну порожнину, рана, розміром 2.7x1.4 см, така ж горизонтально розташована рана мається по зовнішній поверхні лівого плеча в середній її третині, розміром 1.5x1.0 см; по задній поверхні нижньої долі лівої легені зліва мається колото-різана коса рана, розміром 2.0x0.5 см при не зімкнутих краях, глибиною до 3.5 см; направлення ранового каналу йде ззаду наперед косо зліва направо і дещо зверху вниз; в області брижово-обідної стрічки попереково-обідної кишки мається великий синюшного кольору крововилив, в центрі якого по центу на відстані 1-го см від нижньої стінки кишки знаходиться щілевидне ушкодження у вигляді колото-різаної рани розміром 1.2-х0.2 см; рановий канал йде з переду назад дещо знизу в гору; множинні колото-різані рани грудної клітини та живота з ушкодженням лівої легені та брижово-обідної стрічки попереково-обідної кишки, оцінюється в комплексі, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя, згідно п.п. 2.1.1.(а) та 2.1.3.(й, к), Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень; наявні тілесні ушкодження могли бути спричинені плоским колюче-ріжучим предметом, типу ножа, який має обушок та лезо та максимальну ширину поринулої частини не більше 2.2 см. в напрямку дії травмуючого предмету дещо знизу вгору; всі ушкодження у ОСОБА_10 , з урахуванням їх морфологічних особливостей (садна з темно-червоними підсохлими поверхнями, які розташовані нижче рівня навколишньої шкіри, а також даних судово-гістологічного дослідження (крововилив у товщі шкіри очеревини із судинною реакцією, крововиливи в паренхімі легень без реактивних змін) заподіяні за життя, безпосередньо через невеликий проміжок часу, обчислюваний від декількох десятків хвилин до декількох годин; в області лоба з права маються дрібні садна, розташовані хаотично, з темно-червоними, підсохлими поверхнями, які знаходяться нижче рівня навколишньої шкіри, розмірами від 5.0х2.5 см до 1.0x01 см, аналогічне садно мається в області спинки носа зліва, розміром 0.5x0.3 см, а також подряпина на передній поверхні грудної клітини зліва могли бути спричинені при контакті з тупими предметами, можливо і при падінні з висоти власного зросту; дані тілесні ушкодження не являються небезпечним для життя, а мають незначні швидко приходящі наслідки терміном не більше 6 днів та за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.5. Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень, відносяться до легких тілесних ушкоджень; наявні тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 , знаходяться у прямому причинному зв`язку з виявленими у нього множинними відкритими колото-різаними ранами грудної клітини та живота з ушкодженням нижньої долі лівої легені по задній її поверхні, а також ушкодженням брижово-обідної стрічки попереково-обідної кишки; враховуючи ступінь прояву реактивних змін в ушкодженнях (дані гістологічного дослідження), крововилив у товщі шкіри очеревини із судинною реакцією, крововиливи в паренхімі легень без реактивних змін, можливо припустити, що з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого пройшов незначний проміжок часу (від декількох десятків хвилин до декількох годин), протягом яких вчинення потерпілим самостійних активних дій не виключається; яких-небудь ознак активного чи пасивного переміщення ОСОБА_10 після заподіяння ушкоджень не виявлено; безпосередньою причиною смерті ОСОБА_10 , 2008 р.н., явився травматичний шок, який розвинувся в результаті множинних відкритих колото-різаних ран в області грудної клітини та живота з ушкодженням нижньої долі лівої легені по задній її поверхні, а також ушкодженням брижово-обідної стрічки попереково-обідної кишки;

- висновок судово-імунологічної експертизи №1257/розтин №23 від 12.06.2024, відповідно до якого проведено судово-медичне дослідження рідкої крові трупа ОСОБА_10 , 2008 р.н., та встановлено, що кров трупа ОСОБА_10 , 2008 р.н., відноситься до групи В (ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО;

- висновок судово-токсикологічної експертизи (обстеження) №2160/23 від 28.06.2024, відповідно до якого проведено судово-медичне дослідження (обстеження) крові та сечі від трупа ОСОБА_10 , 2008 р.н., та встановлено, що при судово-токсикологічному дослідження крові, сечі від трупа ОСОБА_10 в крові та сечі етиловий спирт не виявлений;

- висновок медико-криміналістичної експертизи №297 від 05.07.2024 із фото-таблицею, згідно з яким проведено судово-медичне дослідження клаптя шкіри лівої половини грудної клітини, вилученого від трупа ОСОБА_10 , 2008 р.н., та встановлено, що на клапті шкіри лівої половини грудної клітини, наданому на дослідження, виявлено одне ушкодження, яка має морфологічні ознаки колото-різаного та могло бути спричинене плоским колюче-ріжучим предметом, типу ножа, який має обушок та лезо та максимальну ширину поринулої частини не більше 2.2 см в напрямку дії травмуючого предмету дещо знизу вгору; інших ушкоджень на клапті шкіри не виявлено;

- висновок судово-медичної гістологічної експертизи №1185/23 від 16.07.2024, відповідно до якого проведено судово-медичне дослідження шматочків органів: серце 1 зріз, легені 2, печінка 1, нирки 2, мозок 1, шкіра очеревини 2, та встановлено крововилив у товщі шкіри очеревини із судинною реакцією; крововиливи в паренхімі легень без реактивних змін, фокальна гостра альвеолярна емфізема; хронічний бронхіт та гемосидероз тканини легень, морфологічні ознаки порушення ритму та провідності; дрібновогнищевий периваскулярний кардіосклероз, порушення реологічних властивостей крові; хронічний інтерстиційний гепатит; паренхіматозна дистрофія тканин внутрішніх органів; дистрофічні зміни нейронів, набряк-набухання речовини головного мозку; фіброз та гемосидероз ММО; нерівномірно виражені аутолітичні та початкові гнильні зміни досліджуваних органів та тканин;

- протокол огляду оптичного носія інформації компакт-диску та інформації, яка на ньому збережена, від 10.06.2024 із додатком у вигляді DVD-R диску, згідно з яким проведено огляд компакт-диску DVD-R, на якому містяться відео-файли процесу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_24 у присутності його матері ОСОБА_25 , та у вказаному протоколі в повному обсязі здійснено транскрибацію відеозапису з аудіо-відео формату у письмовий текст;

- заяву ОСОБА_24 від 10.06.2024, написаною останнім в присутності його матері ОСОБА_25 , відповідно до якої неповнолітній ОСОБА_24 добровільно надав дозвіл працівникам поліції на проведення огляду його мобільного телефону марки «Infinix HOT 12 Play NFC», моделі «Infinix X6816D»;

- протоколом огляду предмета від 10.06.2024, згідно з яким проведено огляд мобільного телефону марки «Infinix HOT 12 Play NFC», моделі «Infinix X6816D», та під час огляду у внутрішній пам`яті телефону було виявлено збережені аудіо-файли в кількості 6 штук з назвами: «2024-06-10_00.58.40(2)», «2024-06-10_00.52.39», «2024-06-10_00.42.58», «2024-06-10_00.31.39», «2024-06-09_22.45.51», «2024-06-09_22.33.26»; при прослуховуванні вказаних аудіо-файлів встановлено, що це записи телефонної розмови з особою чоловічої статі та під час огляду ОСОБА_24 вказав, що це голос ОСОБА_7 ; вказані аудіо-файли було скопійовано та записано на компакт-диск DVD-R марки «ALERUS», телефон повернено ОСОБА_24 ;

- протокол огляду предмета від 10.06.2024 із додатком у вигляді DVD-R диску, відповідно до якого проведено огляд DVD-R диска об`ємом 4.7 Gb з наявними на ньому аудіо-записами телефонної розмови між двома хлопцями та у вказаному протоколі було здійснено транскрибацію відеозапису з аудіо-формату у письмовий текст;

- протоколом огляду диска DVD-R від 10.06.2024 із додатком у вигляді відеозапису, відповідно до якого проведено огляд компакт-диску DVD-R, на якому містяться відеозаписи процесу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_26 у присутності її бабусі ОСОБА_27 та психолога Любашівського ліцею №2 Любашівської селищної ради Одеської обл. ОСОБА_28 та у вказаному протоколі в повному обсязі здійснено транскрибацію відеозапису з аудіо-відео формату у письмовий текст;

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.08.2024 із додатком у вигляді відео-запису, згідно з яким за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_26 , її законного представника ОСОБА_27 , педагога ОСОБА_29 та у присутності понятих проведено слідчий експеримент, в ході якого свідок ОСОБА_26 повідомила про обставини, які мали місце в ніч з 09 на 10.06.2024;

- протокол огляду диска DVD-R від 13.06.2024 із додатком у вигляді відеозапису, відповідно до якого проведено огляд компакт-диску DVD-R, на якому містяться відеозаписи процесу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_30 у присутності його матері ОСОБА_31 та психолога Любашівського ліцею №2 Любашівської селищної ради Одеської обл. ОСОБА_28 та у вказаному протоколі в повному обсязі здійснено транскрибацію відеозапису з аудіо-відео формату у письмовий текст;

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.08.2024 із додатком у вигляді відео-запису, згідно з яким за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_30 , його законного представника ОСОБА_31 , а також педагога та у присутності понятих проведено слідчий експеримент, в ході якого свідок ОСОБА_32 повідомив про обставини, які мали місце в ніч з 09 на 10.06.2024;

- протоколом огляду диска DVD-R від 13.06.2024 із додатком у вигляді відеозапису, відповідно до якого проведено огляд компакт-диску DVD-R, на якому містяться відеозаписи процесу допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_33 у присутності її матері ОСОБА_34 та психолога Любашівського ліцею №2 Любашівської селищної ради Одеської обл. ОСОБА_28 та у вказаному протоколі в повному обсязі здійснено транскрибацію відеозапису з аудіо-відео формату у письмовий текст;

- протокол проведення слідчого експерименту від 08.08.2024 із додатком у вигляді відеозапису, згідно з яким за участю неповнолітнього свідка ОСОБА_33 , законного представника ОСОБА_35 , педагога ОСОБА_29 та у присутності понятих проведено слідчий експеримент, в ході якого свідок ОСОБА_33 повідомила про обставини, які мали місце в ніч з 09 на 10.06.2024;

- протокол проведення слідчого експерименту від 12.08.2024 за участю потерпілого ОСОБА_11 із додатком у вигляді відео-запису, згідно якого ОСОБА_11 розказав та показав в присутності понятих на місці події обставини, які мали місце 09.06.2024, за яких він отримав тілесні ушкодження, які йому були спричинені ОСОБА_7 , а також щодо конфлікту між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , в ході якого ОСОБА_7 спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження;

- висновок за результатами присутності під час допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 , складеним ОСОБА_36 соціальним педагогом (психологом), відповідно до якого 10.06.2024 вона приймала участь у проведені у приміщенні ВП №1 Подільського РУП ГУНП в Одеській обл. допиту неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 у вчиненні ним вбивства та спричиненні ним легкого тілесного ушкодження; допит проведено у дружній до дитини атмосфері, за відсутності ознак фізичного чи психічного тиску з боку учасників допиту; при проведенні допиту приймав участь законний представник та захисник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_7 ; ОСОБА_7 під час допиту поводив себе спокійно, на питання відповідав чітко, не замислюючись; питання були для нього зрозумілі, емоційний стан ОСОБА_7 під час допиту характеризувався стабільністю та врівноваженістю, в його поведінці не відчувалося ні особливого хвилювання, ні почуття провини, ішов на співпрацю із слідчим та іншими учасниками допиту, розповідав все в подробицях, не намагаючись щось приховати; виявив байдуже ставлення до вчиненого ним діяння;

- протокол проведення слідчого експерименту від 11.06.2024 за участю ОСОБА_7 із додатком у вигляді відео-запису, згідно з яким ОСОБА_7 показав та розказав обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 125 КК України;

- копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 12.06.2024 Любашівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської обл. Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), відповідно до якого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Мала Василівка Подільського р-ну Одеської обл.;

- протокол огляду місцевості від 17.06.2024 із додатком у вигляді фото-таблицею, відповідно до якого 17.06.2024 слідчим у присутності понятих проведено огляд місцевості в с. Троїцьке, вул. Воїнів Інтернаціоналістів, Подільського р-ну Одеської обл., в ході якого на земельній ділянці за вказаною адресою виявлено складний ніж з написом червоного кольору «Browning», на якому виявлені ворсинки, схожі на волосся темного кольору, який було вилучено після проведення огляду місцевості;

- висновок експерта №419 від 23.07.2024, згідно з яким на складному ножі, вилученому 17.06.2024 під час проведення огляду місцевості в с. Троїцьке Подільського р-ну Одеської обл., в об`єктах №№1-3 (нумерація відділення судово-медичної цитології) кров не знайдена;

- висновок експерта №1291 від 18.06.2024, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- висновок експерта №1290 від 19.06.2024, згідно з яким кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО;

- висновок експерта №1418 від 08.07.2024, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; кров підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; на двох марлевих тампонах зі змивами з правої та лівої рук потерпілого ОСОБА_10 знайдена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А за системою АВО, не виключається походження крові від самого потерпілого ОСОБА_10 , при відсутності пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події у підозрюваного ОСОБА_7 ;

- висновок експерта №378 від 05.07.2024, згідно з яким в піднігтьовому вмісті зрізів нігтьових пластинок обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , в об`єктах №№1-2 (нумерація відділення судово-медичної цитології) кров та епітеліальні клітини не знайдені;

- висновок експерта №379 від 04.07.2024, відповідно до якого в двох змивах на марлі з піднігтьовим вмістом обох рук потерпілого ОСОБА_10 (об`єкти №№1,2 - нумерація відділення судово-медичної цитології) знайдена кров та поодинокі епітеліальні клітини, встановити видову приналежність крові та епітеліальних клітин в об`єктах №№1,2 не надалося можливим через відсутність в лабораторії сироваточних реагентів, що преципітують, а також у зв`язку з відсутністю в препаратах як ядер лейкоцитів, так і ядер епітеліоцитів, придатних для встановлення наявності У-хроматину, який властивий тільки людині чоловічої генетичної статі; у зв`язку з вищезазначеним встановлення групової приналежності крові та клітин не є можливим;

- висновок експерта №1355 від 28.06.2024, згідно з яким на двох марлевих тампонах зі змивами з обох рук підозрюваного ОСОБА_7 , вилучених 10.06.2024, кров не виявлено;

- висновок експерта №304 від 19.07.2024 із додатком у вигляді фото-таблиці, відповідно до якого на футболці виявлено 6-ть ушкоджень, які мають морфологічні ознаки колото-різаних та утворились від 6-ти впливів плоского колюче-ріжучого предмету, типу ножа, який має обушок та лезо та максимальну ширину поринулої частини не більше 3 см; не виключається можливість спричинення вищезазначених пошкоджень на футболці клинком складного ножа, представленого на експертизу; індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженнях не відобразилися;

- висновок експерта №1623 від 16.08.2024 з додатками до нього, згідно з яким кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; на п`яти марлевих тампонах зі змивами, вилученими з пісочної частини дороги (об`єкт №2 маркування відділення) ґрунтової поверхні (об`єкт №3), ґрунтової поверхні доріжки (об`єкт №4), трав`яної поверхні (об`єкт №5), щебневої дороги (об`єкт №6), на парі капців (об`єкти №7-15), панамі (об`єкт №16), футболці (об`єкти №17-20), шортах (об`єкти №21-22), спортивній кофті з написом: ««adidas» (об`єкти №23-29), вилучених з місця події за адресою : Одеська обл., Подільський р-н, с. Мала Василівка, вул. Центральна, буд. 1-А, виявлена кров людини групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від будь-якої особи носія даної групової характеристики, у тому числі від потерпілого ОСОБА_10 , при відсутності пошкоджень з зовнішньою кровотечею на момент події у підозрюваного ОСОБА_7 ; на марлевому тампоні зі змивом, вилученим з щебневої доріжки (об`єкт №1), на бейсболці, спортивній кофті, вилучених за вищевказаною адресою, кров не виявлена;

- висновок експерта №1495 від 08.08.2024 з додатками до нього, відповідно до якого кров потерпілого ОСОБА_10 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; кров підозрюваного ОСОБА_7 відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО; на футболці (об`єкти №1-5), шортах (об`єкти №6-10), парі кросівок (об`єкти №11-14) та фрагменті килимового покриття (об`єкти №15), вилучених 10.06.2024 під час проведення обшуку в с. Троїцьке Подільського р-ну Одеської обл., знайдена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлений антиген В (а в об`єктах №1,3 - 5, 10 - і ізогемаглютинін анти-А), властиві групі крові В з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_10 , при умові відсутності тілесних ушкоджень, що супроводжувались зовнішньою кровотечею на момент події у підозрюваного ОСОБА_7 ; на марлевому тампоні зі змивом зі стіни в туалетній кімнаті, вилученим 10.06.2024 під час проведення обшуку в с. Троїцьке Подільського р-ну, Одеської обл., кров не знайдена;

- висновок експерта №305 від 17.07.2024 з додатками до нього, відповідно до якого на клапті шкіри лівої половини грудної клітини, вилученого від ОСОБА_10 , 2008 р.н., виявлено одне ушкодження, яке має морфологічні ознаки колото-різаного та могло бути спричинене плоским колюче-ріжучим предметом, типу ножа, який має обушок та лезо і максимальну ширину поринулої частини не більше 2,2 см; інших ушкоджень на клапті шкіри не виявлено; при проведенні експериментальних пошкоджень на медичній клейонці, які утворені клинком ножа, наданого на експертизу встановлено, що вони мають схожість за основними груповими ознаками з істинним пошкодженням на клапті шкіри лівої половини грудної клітини, вилученого від ОСОБА_10 , 2008 р.н., що не виключає можливості заподіяння колото-різаного пошкодження клинком даного складного ножа; індивідуальні особливості травмуючого предмета в пошкодженні не відобразилися;

- висновок експерта №СЕ-19/116-24/12260-БД від 23.07.2024 з додатками до нього, згідно з яким встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_7 ;

- висновок судово-психіатричного експерта №589 від 15.08.2024, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період вчинення протиправних дій знаходився у стані емоційного напруження, що виник внаслідок конфліктної ситуації з потерпілими, зазначений стан не досягав афективної глибини та не може розглядатись як психологічна підстава сильного душевного хвилювання; неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 в період часу, що відноситься до скоєння кримінального правопорушення (10.06.2024) на хронічний психічний розлад, недоумство не страждав, у тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності не перебував, виявляв клінічні ознаки розладів психічної діяльності у вигляді «Несоціалізованого розладу поведінки» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F91.1» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду); однак вказаний у неповнолітнього ОСОБА_7 поведінковий розлад за ступенем свого впливу на його вольові та критичні функції не позбавляв його здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними; на теперішній час неповнолітній підозрюваний ОСОБА_7 також виявляє клінічні ознаки «Несоціалізованого розладу поведінки» (що відповідає діагностичним критеріям рубрики «F91.1» за «Міжнародною класифікацією хвороб» 10-го перегляду), здатний усвідомлювати свої дії та керувати ними, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує; може приймати участь у проведенні процесуальних дій;

- показання потерпілого ОСОБА_11 , який в присутності свого законного представника ОСОБА_13 та педагога ОСОБА_29 пояснив, що він проживає в АДРЕСА_3 , все почалося з центру села, він з ОСОБА_10 приблизно о 21 год. прийшли до бару «Уют», в приміщені бару за сусіднім столиком сиділи ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , в барі вони знаходились до 23 год., у ОСОБА_40 був конфлікт з барменшою, ОСОБА_18 заступився за барменшу та між ними був словесний конфлікт, але потім вони пожали руки та розійшлись; о 23 год. вони з ОСОБА_20 пішли додому, попереду них вже йшли ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та ОСОБА_15 , вони йшли позаду них, на відстані приблизно 40-50 метрів; ОСОБА_43 , ОСОБА_42 та ОСОБА_15 йшли попереду них до автобусної зупинки, а вони зупинились біля кринички; потім вони пішли до повороту, ОСОБА_41 покликав їх, ОСОБА_44 підійшов перший, у них з ОСОБА_45 почався словесний конфлікт, потім ОСОБА_20 ударив ОСОБА_46 , вони почали битися; він, потерпілий, почав забирати ОСОБА_20 , потім ОСОБА_20 крикнув, що у ОСОБА_46 ніж, вони пробігли метрів 15-20, ОСОБА_20 упав; він, потерпілий, зрозумів, що у нього теж є поранення та йому стало погано; вони були знайомі з ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , а з ОСОБА_45 познайомились, коли у ОСОБА_40 з барменшою виник конфлікт; йому не відома причина виникнення конфлікту між ОСОБА_45 та барменшою та сам конфлікт він не бачив, однак зі слів ОСОБА_18 йому відомо, що конфлікт закінчився рукопотисканням між ОСОБА_20 та ОСОБА_47 ; після цього кожен повернувся за свій стіл та вони посиділи в барі ще хвилин 20-30, потім вийшли на двір; попереду пішли ОСОБА_43 , ОСОБА_42 , ОСОБА_15 та ОСОБА_48 , який також був у барі; він з ОСОБА_18 постояли хвилин 5 та пішли за ними на відстані метрів 30-40, їм потрібно було йти в у тому самому напрямку, про ОСОБА_40 вони не говорили; ОСОБА_43 з іншими зупинились на зупинці, певне, пили там алкоголь, наче «Рево»; він, потерпілий, з ОСОБА_18 були біля кринички, це від зупинки метрів 30-40, пробули вони там приблизно 7 хв., після чого пішли та коли підійшли до повороту, ОСОБА_43 гукнув їх, щоб вони підійшли; ОСОБА_20 йшов попереду, він позаду, ОСОБА_20 дуже близько підійшов до ОСОБА_40 та у них виник конфлікт, під час якого вони дуже гучно розмовляли, а він, потерпілий, стояв приблизно в 3-4 метрах від ОСОБА_18 ; ОСОБА_18 стояв біля ОСОБА_40 , ОСОБА_43 попросив сигарету, однак у відповідь на це між ОСОБА_45 та ОСОБА_18 знову почався конфлікт, в ході якого ОСОБА_18 вдарив ОСОБА_40 кулаком в ліву щоку, після чого вони почали битися; ОСОБА_20 вхопив ОСОБА_40 за шию, той виривався; пройшло приблизно 5-6 секунд, після чого почав намагатись розборонити ОСОБА_18 та ОСОБА_40 , відтягуючи ОСОБА_20 , але не зміг цього зробити та вдарив декілька разів ОСОБА_40 ; ОСОБА_43 вирвався, але до цього було декілька ударів між ОСОБА_45 та ОСОБА_18 , потім ОСОБА_18 крикнув, що у ОСОБА_40 ніж; ОСОБА_20 почав бігти, але пробіг трохи та впав, він перевернув ОСОБА_18 на спину та побачив, що у нього на животі та нижче серця рани; він зняв кофту та затулив рани, потім зрозумів, що у нього на нозі також є рана та почав погано себе почувати; удари ОСОБА_49 ОСОБА_18 наносив кулаками, він це бачив, а чим наносив удари ОСОБА_43 , він не бачив, оскільки було темно; як сказали ОСОБА_15 та ОСОБА_42 , у ОСОБА_40 був ніж, коли вони підбігли до них та коли ОСОБА_43 з ОСОБА_18 лежали; на відставні приблизно 50 метрів від зупинки є магазин і від нього світло на тій ділянці; ОСОБА_42 , ОСОБА_15 та ОСОБА_17 не допомагали, були там; поки вони йшли попереду ОСОБА_40 та його компанії, ніхто нікого не гукав та ніхто ні з ким не розмовляв; конфлікт між ОСОБА_18 та ОСОБА_45 почався приблизно о 00 год.;

- показання свідка ОСОБА_26 , яка за участю її законного представника ОСОБА_27 та в присутності педагога ОСОБА_29 зауважила, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає в с. Мала Василівка, навчається на 2-му курсі Ананьївського аграрного ліцею; з ОСОБА_45 вона познайомилась на святкуванні свого дня народження 07.06.2024, потім побачила його 10.06.2024, коли він запросив її з ОСОБА_50 до бару; 10.06.2024 вони перебували у барі «Уют», де і купили спиртне та пішли до села на зупинку, приблизно з 19 год. до 21-22 год. вони знаходились у барі; ОСОБА_18 та ОСОБА_19 також в той час знаходились у барі, але вони не були з ними в одній компанії, потім ОСОБА_43 вивів ОСОБА_18 з бару на подвір`я та там вони про щось розмовляли, але їй не відомо про що, вони були відсутні приблизно 15-20 хв., після чого повернулись та були спокійні; потім ОСОБА_51 запитав, як скоро може приїхати до зупинки швидка медична допомога, цей їй відомо зі слів ОСОБА_15 та ОСОБА_17 , сама вона це не чула від ОСОБА_40 ; коли вони йшли з бару до зупинки, ОСОБА_18 та ОСОБА_19 йшли позаду них, ніхто ні з ким не розмовляв, вони стояли біля артезіанки, а ОСОБА_18 з ОСОБА_19 знаходились біля артезіанки, яка до зупинки розташована, стояли в метрах 20-30; приблизно через 5-10 хв. вони підійшли до артезіанки та ОСОБА_17 щось запитав у ОСОБА_52 або у ОСОБА_18 , що саме, вона не знає, ОСОБА_17 спілкувався тільки з ОСОБА_19 та ОСОБА_18 , потім вони повернулися до зупинки; ОСОБА_43 коли спитав про швидку медичну допомогу, то ОСОБА_15 написала про це ОСОБА_18 , після цього ОСОБА_18 підбіг до ОСОБА_40 та схопив його за футболку та між ними почалась бійка; ОСОБА_19 підбіг розбороняти їх, він намагався відтягнути ОСОБА_18 , ОСОБА_17 також намагався розборонити хлопців; сама бійка відбувалась між ОСОБА_18 та ОСОБА_45 та тривала приблизно 15-20 хв., вона не бачила у когось з учасників бійки будь-які предмети; при цьому у ОСОБА_20 з собою не було нічого, а у ОСОБА_40 з собою був ніж, він перед цим хвалився ним, ніж був чорного кольору з оранжевим наче; на місці конфлікту ніж вона не бачила та нічого про нього не чула; потім до неї підійшов ОСОБА_17 та попросив викликати швидку медичну допомогу, сказавши, що ОСОБА_43 підрізав ОСОБА_18 ; вона не бачила хто кому та які удари наносив, оскільки перебувала за зупинкою та не дивилась на бійку, освітлення було слабке, оскільки від зупинки доволі далеко було світло в будівлі, тому було погано видно; ОСОБА_43 потім підійшов до ОСОБА_17 та запитав, чи не зачепив його; потім ОСОБА_43 відійшов у сторону та вона побачила ОСОБА_18 , який лежав на землі та вона побігла до нього та ОСОБА_19 , який був з ОСОБА_20 , ОСОБА_40 вона вже не бачила; коли вона підбігла до ОСОБА_20 , то побачила, що він задихається, видимих ушкоджень не бачила, він був живий, дихав, ОСОБА_19 сидів біля нього, щось казав; потім вона побачила, що на коліні у ОСОБА_20 було ушкодження, потім ОСОБА_17 викликав швидку медичну допомогу, в який час вона не пам`ятає; кров чи ще щось біля ОСОБА_20 вона не бачила;

- показання свідка ОСОБА_33 , яка за участю її законного представника ОСОБА_53 та в присутності педагога ОСОБА_29 зазначила, що вона раніше була знайома з ОСОБА_20 , вони разом у школу ходили, з ОСОБА_45 вона була знайома 1-2 дні, він був на дні народження ОСОБА_54 ; в той день вона була в себе вдома з ОСОБА_16 та вони зібралися гуляти, приблизно о 20-21 год. вони вийшли з дому, потім зустрілися з ОСОБА_17 в ОСОБА_45 , до цього Єва з ОСОБА_45 обмінялись мобільними телефонами та в той день домовились про зустріч; на дорозі вони зустрілись з ОСОБА_17 та ОСОБА_45 та пішли до бару «Уют», щоб купити щось, в барі вони сиділи разом, в цей час там були ОСОБА_18 та ОСОБА_19 ; в барі вони вживали спиртні напої, ОСОБА_17 та ОСОБА_43 вживали «Рево», Єва слабоалкогольне пиво, сама свідок не вживала спиртні напої; потім прийшов час для закриття бару, однак ОСОБА_43 попросив барменшу продовжити час його перебування у барі, однак барменша йому відмовила, пояснивши, що так не можна; після цього ОСОБА_7 відвів у сторону ОСОБА_18 , вони про щось говорили у літній веранді, після чого повернулись, розмова не була у грубі формі, тривала приблизно 10 хв.; після того як ОСОБА_20 з ОСОБА_47 повернулись, вона разом з ОСОБА_17 , ОСОБА_47 , та ОСОБА_16 пішли з бару, ОСОБА_20 та ОСОБА_21 йшли попереду них; коли вони доходили до містка, вони запропонували ОСОБА_20 та ОСОБА_21 пива, але вони відмовились, після чого вони пішли до зупинки, а ОСОБА_20 та ОСОБА_21 залишились біля артезіанки; ОСОБА_20 написав їй, чи все у них там нормально, на що вона йому написала у відповідь, що не дуже, оскільки ОСОБА_51 питає, чи швидко сюди швидка приїхати може; потім вони побачили, що ОСОБА_20 та ОСОБА_21 йдуть до зупинки, ОСОБА_20 підійшов до зупинки і спитав «Кому тут швидка потрібна», потім кулаком вдарив ОСОБА_46 , після чого між ОСОБА_47 та ОСОБА_20 почалася бійка; ОСОБА_21 та ОСОБА_17 почали намагатися розборонити ОСОБА_20 та ОСОБА_46 , після цього вона зайшла за зупинку та не дивилась на бійку; потім ОСОБА_17 закричав, щоб вони викликали швидку медичну допомогу, вона розвернулась та побачила ОСОБА_46 , який питав «Що страшно стало?», а ОСОБА_20 та ОСОБА_21 тікали; потім ОСОБА_20 впав, вона думала, що він перечепився, однак він впав без сил; на місці вказаної події освітлення було дуже погане, тільки з боку біля магазину, який знаходився досить далеко; ОСОБА_51 стояв з ножем у руках, він до цього ним хизувався, ніж був складний, при ній він його не розкладував, кольору вона не пам`ятає, наче коричневого; на тілі ОСОБА_20 було два ушкодження під серцем та у животі, крові було багато, у ОСОБА_21 була поранена ліва нога, зрозуміло, що від ножа; за час бійки ніж вона не бачила, рухи ОСОБА_46 були схожі на удари як кулаком, ножем; перший удар був нанесений ОСОБА_20 по щоці ОСОБА_46 , поранення на нозі ОСОБА_52 було від ножа, оскільки таке поранення характерне для рани від ножа;

- показання свідка ОСОБА_30 , який за участю його законного представника ОСОБА_31 та в присутності педагога ОСОБА_29 повідомив, що 07.06.2024 вони святкували день народження ОСОБА_26 , де познайомились з ОСОБА_45 , потім 10 червня списалися та вийшли гуляти разом, пішли в бар; в барі вони перебували приблизно з 21-21:30 до 23-23:30 год, дійсно у барі між ОСОБА_45 та ОСОБА_18 була розмова, яка тривала приблизно 5 хвилин, також цього дня приблизно о 20-20:30 год. між ОСОБА_20 та ОСОБА_47 була розмова, але ОСОБА_51 нічого з цього приводу їм не розказував; коли вони вийшли з бару, то пішли у бік с. Мала Василівка, позаду них йшли ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , біля джерела його покликав ОСОБА_20 , а інші пішли далі; він не пам`ятає, про що говорив з ОСОБА_20 , після чого вони пішли до зупинки; на зупинці всі на той момент знаходились та сиділи у телефонах, в цей час ОСОБА_43 запитав, чи довго сюди швидка буде їхати, він не пам`ятає, чи відповів йому хтось; ОСОБА_50 написала ОСОБА_20 про те, що ОСОБА_51 питає за швидку, вона показала йому цю переписку; напевне ОСОБА_20 розізлився, підійшов до ОСОБА_46 та дав йому ляпаса правою рукою по лівій щоці; Вадим встав та захопив ОСОБА_20 під себе, ОСОБА_21 ліз розбороняти хлопців; потім хтось крикнув чи «ніж» чи «кров», ОСОБА_20 з ОСОБА_21 побігли у бік місцевості, де трохи світліше; він побачив ніж у ОСОБА_46 , вказаний ніж він бачив у ОСОБА_46 і до цього, той сказав, що купив його в Одесі; ОСОБА_51 також запитав у нього, чи не «порізав він його»; він побіг до ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , там було багато крові, рани були в області легень та живота; ОСОБА_51 теж побіг з місця бійки; ОСОБА_20 лежав рівно спиною на землі, порізи були ближче до правої руки, вони були від ножа; він бачив два удари ножем, які ОСОБА_51 наніс ОСОБА_20 ; у ОСОБА_52 на нозі також було ножове поранення; коли приїхала швидка, ОСОБА_19 почав вже втрачати свідомість, а ОСОБА_20 почали рятувати, але врятувати вже не змогли;

- показання свідка ОСОБА_55 , яка зазначила, що з потерпілими вони знайомі, обвинуваченого бачила, не є з ними родичами, в той день вона працювала у барі «Уют»; до бару прийшли ОСОБА_44 , а також прийшов ОСОБА_43 , що відбулось між ОСОБА_18 та ОСОБА_45 вона не знає; при цьому ОСОБА_43 сказав їй, що бар буде працювати до ранку, якщо він захоче, на що вона відповідала, що так не можна; ОСОБА_43 прийшов до бару разом зі своїм знайомим, ім`я якого вона не знає, з ними було ще дві дівчини, вони разом розпивали спиртні напої; ОСОБА_43 вів себе зухвало, був агресивний саме до ОСОБА_18 , майже одразу, через хв. 15-20 між ОСОБА_45 та ОСОБА_18 виникла суперечка, ОСОБА_18 сказав йому, щоб ОСОБА_43 поводив себе нормально; ОСОБА_49 не сподобалось, що вона сказала всім вийти з бару, в барі ще були відвідувачі, серед яких був також її цивільний чоловік; ОСОБА_43 вийшов на вулицю, за ним пішов її цивільний чоловік, поговорив з ним та ОСОБА_43 повернувся і вибачився; там же на вулиці ОСОБА_43 розмовляв з ОСОБА_18 , вони перейшли через дорогу, поспілкувались, про що вона не знає, і всі повернулись; через пару годин вона повідомила, що бар закривається; в цей час ОСОБА_18 перебував у барі, а ОСОБА_43 підійшов до барної стойки та назвав її дурою після того, як вона повідомила, що бар закривається; приблизно о 23:45 год. вона закрила бар, вийшла на вулицю, там вже нікого не було; цивільний чоловік їй нічого не розповідав про його розмову з ОСОБА_45 , хоча вона його про це питала;

- показання свідка ОСОБА_56 , який зауважив, що він є батьком загиблого ОСОБА_18 , в той день ввечері він знаходився вдома, приблизно о 23 год. його дружина побігла у двір та сказала, що щось сталось з ОСОБА_20 ; вони сіли в машину та поїхали до центру села, але там нікого не було, потім вони почули сигнали швидкої медичної допомоги та поїхали у бік цих сигналів; вони приїхали на місце, там знаходився їх син ОСОБА_18 без ознак життя; на той момент лікарі вже збирали обладнання, його дружині стало погано та їй зробили укол, потім йому також зробили укол; коли його сину робили штучне дихання, підняли футболку та десь збоку з його тіла виходило повітря, також були ще поранення коли експерти оглядали та фотографували тіло його сина; коли з тіла його сина зняли одяг, то в області пупка було виявлено 2 ножових поранення, зліва ще, а всього було 6 поранень; на місці події був ще один хлопець з пораненнями, в нього було поранення на нозі в області коліна, цього хлопця він пам`ятає, оскільки він приходив до ОСОБА_20 та допомагав йому з квадроциклом, який вони купили сину раніше; у той день ОСОБА_20 пішов на стадіон, він попередив сина, щоб той повернувся додому раніше, оскільки наступного дня треба раніше прокинутись та поїхати на поле; приблизно о 21 год. ОСОБА_20 хотів взяти квадроцикл, щоб поїхати, але він сину цього не дозволив та той пішов на стадіон;

- показання свідка ОСОБА_57 , яка повідомила, що вони були сусідами з ОСОБА_10 , знала його, стосунки нормальні з ним були; дочка з ним спілкувалася, захотіла піти туди на місце події і вони пішли, також з ними пішла ОСОБА_58 ; точний час вона не пам`ятає, було тепло, було літом, діти були у шортах; працівники поліції запросили їх бути понятими, ссе відбувалось в с. Троїцьке біля артезіанки та зупинки, а також на узбіччі дороги; проводився огляд узбіччя, дороги та зупинки, при огляді були знайдені пляшки пива, капці, а також, наче кепка; пиво було на лавці на зупинці, капці були на траві попереду зупинки; коли відійшли приблизно на 2 метри від зупинки, то були сліди крові, від зупинки по траві через дорогу також були сліди крові; були вилучені капці, кофта, шорти, футболка, сумка чоловіча; кров заміряли, записували; на місці бачила загиблого, на ньому були шорти, кофта, футболка, сумочки спортивні, наче дві хлопчачі і одна дівчача, точно не пам`ятає; на загиблому були рани, наче ножові, де точно не пам`ятає, він був у крові; знімали з нього речі та ставили в пакет; ОСОБА_59 забрала швидка медична допомога та його вже не було на місці;

- показання свідка ОСОБА_60 , яка зазначила, що знає батьків загиблого, в неї з ними нормальні стосунки, живуть в одному селі, свідок не є їхнім родичем; вона була свідком того, як працівники поліції знайшли ніж навпроти будинку, де вона проживає; вона побачила багато людей та вийшла, де їй повідомили, що працівники поліції шукають речові докази; вона була на місці, там покинуте домогосподарство, знайшли в кущах біля в`їзду до тієї хати, що навпроти, ніж чорного кольору з написом чи гравіюванням на ручці, чи сірий чи червоний колір напису; відкрили скриню та упакували ніж, вона бачила, що між лезом та ручкою були сліди, схожі на кров; ручка у ножа була залізна, чорна;

- показання свідка ОСОБА_61 , який пояснив, що загиблий був його другом, обвинуваченого не знає; він був понятим, приблизно о 03:30 год. він разом з тіткою прийшов, там була швидка медична допомога, патрульна машина, батько загиблого, його працівники поліції запросили бути понятим під час огляду місця події; огляд почався від зупинки, на зупинці знайшли пиво, біля зупинки була панама, попереду зупинки (якщо на ній сидіти) капці резинові темного кольору, сумка; від зупинки до того місця, де впав загиблий, були сліди крові; ОСОБА_59 він там не бачив, але бачив ОСОБА_18 , але він не був живий, був накритий; біля нього була сумочка наче жіноча, одяг з нього зняли, на ньому були пошкодження на животі різані, біля ребер з-переду, ззаду один чи два;

- показання свідка ОСОБА_25 , яка повідомила, що вони проживали в Одеській обл., її син ОСОБА_24 знаходився у м. Харків, був у неї День народження та син приїхав до неї в гості з другом навідати, ОСОБА_7 познайомився з хлопцем, ходили гуляти, вже було пізно; почати стукати у двері, вікна; ОСОБА_7 забрала поліція, на другий день приїхали допитували її сина; ОСОБА_7 прийшов пізньої ночі окровавлений, помився та переодягнувся; з ким познайомився ОСОБА_7 вона не знає, цей хлопець приходив з ОСОБА_7 на подвір`я, імені його вона не пам`ятає; чим займався ОСОБА_7 в с. Троїцьке, їй не відомо; декілька разів вони разом з ОСОБА_7 ходили до міні-маркету придбати продукти, вона не пам`ятає, щоб він з кимось спілкувався; також ОСОБА_7 познайомився з двома дівчатами, з якими він виходив гуляти; в неї він не ночував, ночувати їздив до м. Одеси, де знімав номер у хостелі; коли він приходив до неї на подвір`я з тим хлопцем, вона бачила у нього ніж, а на її питання, навіщо йому ніж, ОСОБА_7 сказав, що він йому потрібен, щоб різати хліб, ковбасу; ніж був темного кольору, з якимись наче візерунками, точно не пам`ятає; в ту ніч, коли ОСОБА_7 приїхав пізно вночі, він телефонував її сину, але цього вона не чула, оскільки міцно спала; ОСОБА_7 вона побачила вже чистим та у чистому одязі та він лежав на ліжку; в них проводили обшук наче на другий день, дати не пам`ятає, в кухні у відрі для сміття в пакеті були окровавлені речі ОСОБА_7 , які були вилучені працівниками поліції; були футболка та шорти, ще було взуття, наче кросівки з чимось червоним, але точно не пам`ятає; на футболці та шортах було декілька краплин крові; ОСОБА_7 знає з садочка, він ходив у садочок разом з її сином, а потім в початкову школу, потім ОСОБА_7 перевели в іншу школу, але він приїжджав до бабусі та там її син з ОСОБА_7 бачились, дружили, ходили разом на футбол;

- показання свідка ОСОБА_24 , який за участю свого законного представника ОСОБА_25 зазначив, що знає ОСОБА_7 на протязі 11-12 років, стосунки в них нормальні; у 2024 році 6-7 числа, точно не пам`ятає якого місяця, він приїжджав до своєї матері з ОСОБА_7 в с. Троїцьке, було літо; він нікуди не виходив гуляти, був вдома, в с. Троїцьке приїздив один раз; ОСОБА_7 познайомився там з двома дівчатами, з ким ще не знає; в той же день, начебто 6 чи 7 числа, на наступний день ОСОБА_7 пішов гуляти, а він залишився вдома; ОСОБА_7 по приїзду весь час з ним був, вони були в с. Троїцьке близько двох разів, він начебто нікуди не відлучався; наступного дня приїхали працівники поліції та все розповіли; йому не відомо про конфліктні ситуації у ОСОБА_7 з кимось, за весь вечір ОСОБА_7 лише один раз йому дзвонив та кликав гуляти, це було приблизно о 17-18 год., більше ОСОБА_7 за той вечір йому не дзвонив; ОСОБА_7 повернувся ввечері до місця їх мешкання, було вже темно, не пам`ятає, в який саме час, і знов пішов гуляти; ночувати ОСОБА_7 повернувся наче о 01-02 год. вночі, ОСОБА_7 розповів йому, що коли він гуляв з друзями, йшли до джерела попити води, то ті, з ким ОСОБА_7 гуляв, відійшли та до нього підійшли двоє, потім виникла бійка; у ОСОБА_7 був синець під оком, а також були і на обличчі; наступного дня приблизно о 05-06 год. ранку приїхали працівники поліції, провели обшук, знайшли речі ОСОБА_7 , а саме, шорти, футболку, кросівки, вказані речі були на кухні в пакеті.

Вищенаведені докази, на переконання апеляційного суду, узгоджуються між собою та відповідають фактичним обставинам зазначеного кримінального провадження.

Надавши об`єктивну оцінку дослідженим доказам, суд 1-ої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та правильно кваліфікував його дії за ч. 1 ст. 115 КК України за кваліфікуючими ознаками: умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство).

Статтею 2 КПК України визначає коло завдань кримінального провадження, до яких відносяться захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частина 2 ст. 9 КПК України передбачає, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Логічний аналіз ч. 1 ст. 94 КПК України дає підстави дійти висновку про те, що оцінка доказів судом здійснюється за його внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, при цьому, сукупність зібраних доказів оцінюється з точки зору достатності та взаємозв`язку, необхідних для прийняття відповідного процесуального, в даному випадку, судового рішення.

Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Внутрішнє переконання це такий стан свідомості суб`єкта оцінки, коли він вважає, що зібрані й перевірені у справі докази є достатніми для вирішення питання щодо наявності чи відсутності обставин, які входять до предмета доказування, або інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, і впевнений у правильності свого висновку та готовий до практичних дій у відповідності з отриманими знаннями. Закон вимагає, щоб внутрішнє переконання було обґрунтованим.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

У справі «Кобець проти України» ЄСПЛ повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини»). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стандарт доведення «поза розумним сумнівом» означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину. Це питання має бути вирішене на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Система зібраних в кримінальному провадженні доказів повинна давати можливість зробити однозначний висновок як за кожним елементом предмета доказування, так і у справі загалом та усунути будь-які сумніви. Всі сумніви у справі підлягають об`єктивному вивченню, а якщо вичерпано можливості їх усунути, повинні тлумачитися та розв`язуватися на користь обвинуваченого.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

Окрім того, окремої уваги заслуговує правова позиція, викладена в постанові ККС у складі ВС від 13.04.2021 у справі №699/144/19 (провадження №51-5244км20), відповідно до якої обираючи стандарт доказування, який має використовуватися в кримінальних провадженнях, слід віддати перевагу стандарту «поза розумним сумнівом» перед стандартом «баланс ймовірностей». Стандарт «поза розумним сумнівом» означає, що в достовірності факту (винуватості особи) не повинно залишитися розумних сумнівів і всі альтернативні можливості пояснення наданих доказів є надмірно малоймовірними.

В цьому контексті колегія суддів керується правовою позицією, викладеною в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду (далі ККС ВС) від 04.07.2018 у справі №688/788/15-к (провадження №51-597км17), відповідно до якої поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.

При цьому, дійсно, положення ч. 2 ст. 62 Конституції України визначають, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення знайшли своє відображення в ч. 4 ст. 17 КПК України, відповідно до якої усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Надаючи оцінку твердженням сторони захисту з приводу відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_7 умислу саме на вбивство потерпілого ОСОБА_10 з огляду на те, що обвинувачений перебував у стані необхідної оборони та захищав власне життя від нападу з боку потерпілого, який наніс обвинуваченому удар в обличчя, колегія суддів вважає такі твердження вочевидь помилковими з огляду на наступні обставини.

Стаття 36 КК України містить законодавче визначення поняття «необхідна оборона», відповідно до якого необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Особливістю злочину, вчиненого з перевищенням меж необхідної оборони, є специфіка його мотиву, а саме прагнення захистити інтереси особи, держави, суспільні інтереси, життя, здоров`я чи права того, хто обороняється, чи іншої особи від суспільно небезпечного посягання. Намір захистити особисті чи суспільні інтереси від злочинного посягання є визначальним мотивом не тільки у разі необхідної оборони, а й при перевищенні її меж. При цьому перевищення меж оборони може бути зумовлене й іншими мотивами, наприклад: наміром розправитися з нападником через учинений ним напад, страхом тощо. Проте існування різних мотивів не змінює того, що мотив захисту є основним стимулом, який визначає поведінку особи, яка перевищила межі необхідної оборони. Мотивація дій винного при перевищенні меж необхідної оборони має бути в основному зумовлена захистом від суспільно небезпечного посягання охоронюваних законом прав та інтересів.

В даному контексті визначальною є правова позиція, викладена у постанові ККС ВС від 11.05.2021 у справі №336/4259/18 (провадження №51-6029км20), відповідно до якої для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, суд повинен врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому (розправитися), такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру і мають розцінюватись на загальних підставах.

До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Окремої уваги вартий також правовий висновок, викладений в постанові ККС у складі ВС від 29.07.2024 у справі №643/20796/21 (провадження №51-1121км24), згідно з яким для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного із перебуванням особи в стані необхідної оборони, необхідно врахувати конкретні обставини справи, здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. У разі, коли визначальним у поведінці особи було не відвернення нападу та захист, а бажання спричинити шкоду потерпілому, такі дії за своїми ознаками не становлять необхідної оборони, вони набувають протиправного характеру та мають розцінюватись на загальних підставах. При вирішенні питання щодо кваліфікації діянь особи суди врахували характер, послідовність, рішучість дій обвинуваченого, який умисно, з достатньою силою завдав чотири удари ножем; знаряддя злочину ніж; локалізацію поранення та механізм його спричинення, а саме нанесення ударів ножем в життєво важливі органи. ККС вказав, що суди правильно кваліфікували дії засудженого за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України з огляду на таке.

Водночас, як зазначив ККС у складі ВС у постанові від 02.07.2019 у справі №524/113/15-к (провадження №51-2472км18), умовою правомірності необхідної оборони є вчинення особою такого діяння, характер та об`єктивні прояви якого вказують на досягнення ним того ступеня суспільної небезпеки, який притаманний злочину (кримінальному правопорушенню). За відсутності суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого та даних про використання ним під час сварки предметів або зброї, застосування яких могло створити реальну загрозу для життя або здоров`я обвинуваченого, цілеспрямоване використання нею ножа та завдання ним удару у життєво важливий орган, свідчить про наявність умислу на спричинення смерті потерпілому.

Повертаючись до обставин даного кримінального провадження, апеляційний суд констатує, що в даному випадку дійсно було наявне суспільно-небезпечне посягання, зокрема, відповідно до сукупності досліджених судом 1-ої інстанції доказів, між загиблим ОСОБА_10 та обвинуваченим ОСОБА_7 в день події, що мала місце 10.06.2024, зав`язався словесний конфлікт, в ході якого загиблий ОСОБА_10 перший завдав обвинуваченому ОСОБА_7 удар кулаком в область обличчя, внаслідок чого у обвинуваченого були всі підстави для відвернення нападу та здійснення захисту його прав від суспільно небезпечного посягання з боку загиблого потерпілого ОСОБА_10 .

Зокрема, факт наявності конфлікту між загиблим та обвинуваченим, який переріс у бійку, підтверджується показаннями свідків-очевидців події, зокрема, свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_33 , ОСОБА_11 та ОСОБА_62 .

Разом із тим, в даному випадку суд апеляційної інстанції враховує те, що спосіб, обраний обвинуваченим ОСОБА_7 для здійснення захисту його інтересів, очевидно не відповідав небезпечності посягання, вчиненого стосовно нього загиблим ОСОБА_10 .

Так, відповідно до показань очевидців події свідків ОСОБА_26 , ОСОБА_33 та ОСОБА_11 , а також самого обвинуваченого ОСОБА_7 , останній наніс загиблому ОСОБА_10 численні удари ножем, в тому числі в область розташування життєво-важливих органів, в той час як у ОСОБА_10 будь-які предмети для нанесення тілесних ушкоджень під час бійки були відсутні.

В судовому засіданні суду 1-ої інстанції свідки ОСОБА_26 , ОСОБА_33 та ОСОБА_32 повідомили про те, що обвинувачений ОСОБА_7 напередодні події 10.06.2024 демонстрував їм наявний у нього ніж, хизувався ним.

При цьому, показаннями вищевказаних свідків підтверджується той факт, що про намір використання ним під час бійки ножа обвинувачений ОСОБА_7 іншого учасника бійки ОСОБА_10 не попередив, почав наносити удари ножем майже одразу після початку бійки, після нанесення ножових поранень загиблому ОСОБА_10 обвинувачений зухвало запитав, чи стало потерпілим страшно.

Окремої уваги вартий той факт, що аналіз досліджених судом 1-ої інстанції доказів свідчить про те, що після нанесення загиблому ОСОБА_10 ножових поранень обвинувачений ОСОБА_7 першої медичної допомоги потерпілому не надавав, швидку медичну допомогу не викликав та не звернувся до правоохоронних органів, натомість, місце вчинення кримінального правопорушення покинув, попередньо забравши свої речі у свідка ОСОБА_30 ; позбавився ножа, яким були нанесені тілесні ушкодження ОСОБА_10 ; після того, як прийшов додому до друга, знищив сліди вчиненого кримінального правопорушення (помився, перевдягнувся у чистий одяг, викинув закривавлені речі у смітник).

З урахуванням сукупності досліджених судом показань свідків та письмових доказів в зазначеному кримінальному провадженні, колегія суддів доходить висновку про те, що в даному випадку мало місце не відвернення нападу та захист з боку обвинуваченого ОСОБА_7 , а бажання заподіяти шкоду потерпілому ОСОБА_10 , на що, зокрема, вказує локалізація ножових поранень та механізм їх спричинення, а саме те, що тілесні ушкодження потерпілому були заподіяні обвинуваченим колюче-ріжучим предметом ножом, в область розташування життєво-важливих органів (ліва частина грудної клітини та область живота); кількість заподіяних ножових поранень (не менше 5-ти, з них 4-ри в місце розташування життєво-важливих органів); послідовність та рішучість дій обвинуваченого, який умисно та з достатньою силою завдав множинні удари ножом потерпілому.

В свою чергу, на неспроможність версії обвинуваченого ОСОБА_7 стосовно необхідної оборони від нападу з боку ОСОБА_10 вказує також посткримінальна поведінка обвинуваченого, який після нанесення потерпілому тілесних ушкоджень втік, швидку медичну допомогу не викликав та не звернувся до правоохоронних органів, натомість, одразу здійснив спробу знищити сліди вчиненого кримінального правопорушення.

Окрім того, в контексті надання оцінки посиланням обвинуваченого на те, що в момент заподіяння загиблому ОСОБА_10 тілесних ушкоджень він перебував у стресовому стані, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що в даному кримінальному провадженні за ініціативою органу досудового розслідування було проведено судово-психіатричну експертизу, за результатами якої експерт у висновку №589 від 15.08.2024 зауважив на тому, що в момент вчинення протиправних дій обвинувачений ОСОБА_7 дійсно знаходився у стані емоційного напруження, викликаного конфліктною ситуацією з потерпілим, проте такий стан не досягав афективної глибини та не та не мав впливу на його здатність повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 4, а.с. 54-61).

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів констатує, що в ході бійки між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 дійсно не виключається можливість перебування обвинуваченого ОСОБА_7 у стресовому стані, проте, з урахуванням вищевикладених обставин вчинення злочину, зокрема, факту завдання обвинуваченим множинних ударів ножом в область грудної клітини та живота загиблого потерпілого ОСОБА_10 , а також з огляду на поведінку обвинуваченого ОСОБА_10 безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції доходить переконання про те, що в даному випадку обвинувачений не діяв в умовах реального посягання на своє життя та здоров`я, що, як наслідок, виключає наявність ознак необхідної оборони, а, навпаки, бажав заподіяти шкоду потерпілому.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що підстав для кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст. 118 КК України, як умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, як на цьому зауважує сторона захисту, у апеляційного суду відсутні, оскільки в даному випадку цілеспрямоване використання обвинуваченим ОСОБА_7 ножа та завдання ним ударів в життєво-важливі органи, за умови відсутності даних про використання потерпілим ОСОБА_10 під час сварки предметів або зброї, застосування якої могло б створити реальну загрозу для життя або здоров`я обвинуваченого, безумовно свідчить наявність умислу у ОСОБА_7 саме на спричинення смерті потерпілому.

З огляду на викладене суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи сторони захисту стосовно відсутності в діях обвинуваченого ОСОБА_7 умислу саме на вбивство потерпілого ОСОБА_10 , оскільки такі твердження повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду кримінального провадження доказами.

Так, суб`єктивна сторона умисного вбивства, тобто злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, характеризується виною у формі умислу.

При цьому, умисел, відповідно до ч. 1 ст. 24 КК України, розподіляється на прямий та непрямий.

Частини 2 та 3 ст. 24 КК України встановлюють, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки та бажала їх настання. Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки та хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Інтелектуальний момент непрямого умислу полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру свого діяння та передбаченні його суспільно небезпечних наслідків. Непрямий умисел повністю збігається з прямим умислом за такою ознакою інтелектуального моменту, як усвідомлення. Однак інша ознака передбачення суспільно небезпечних наслідків значно відрізняється від подібної ознаки прямого умислу. Відповідно до закону при прямому умислі винний передбачає наслідки як можливий або неминучий результат свого суспільно небезпечного діяння, а при непрямому умислі він передбачає лише можливість настання таких наслідків.

Про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_7 умислу саме на вбивство потерпілого ОСОБА_10 з мотивів спричинення йому шкоди (розправи над ним) на ґрунті особистих неприязних відносин, на переконання суду апеляційної інстанції, свідчать обставини, що передували вчиненню злочину (неприязні відносини між ними, словесний конфлікт та бійка); знаряддя та спосіб заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень (множинні удари ножом в область життєво-важливих органів в ліву частину грудної клітини та живота потерпілого ОСОБА_10 ); поведінка ОСОБА_7 після їх завдання, а саме залишення місця події та ненадання потерпілому будь-якої допомоги.

Колегія суддів зауважує на тому, що стороною обвинувачення на підставі наданих в зазначеному провадженні доказів була доведена суб`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_7 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, а саме форма вини у виді непрямого умислу та мотив неприязні відносини, оскільки обвинувачений ОСОБА_7 безумовно усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, пов`язаних із завданням потерпілому ОСОБА_10 множинних ударів ножом у життєво-важливі органи, передбачав його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого та, хоча й не бажав їх настання, проте свідомо їх припускав.

В цьому контексті суд апеляційної інстанції звертає увагу на роз`яснення, що містяться в п.п. 20, 22 Пленуму ВС України № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» від 07.02.2003, відповідно до яких умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених ст.ст. 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Водночас, заслуговує на увагу правова позиція, викладена в постанові ККС ВС від 23.04.2020 у справі №577/3894/14 (провадження №51-500км19), згідно якої основна сутність непрямого умислу в його вольовій сфері психічної діяльності. Особливість вольової ознаки полягає у відсутності бажання настання суспільно небезпечного наслідку. Незважаючи на передбачення можливості настання такого наслідку, особа не має потреби в його досягненні. Має місце передбачення тільки ймовірності настання такого наслідку.

Водночас, окремо апеляційний суд наголошує на тому, що досліджені судом 1-ої інстанції витяги з ЄРДР у кримінальних провадженнях; рапорти співробітників правоохоронних органів; постанови слідчого та прокурора (про призначення групи прокурорів, про доручення проведення досудового розслідування, про створення групи слідчих, про визнання речовими доказами та передачу їх на зберігання, тощо); доручення про проведення слідчих дій; клопотання слідчого про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; ухвали слідчого судді; пам`ятки про права та обов`язки потерпілого; супровідні листи про направлення певних документів чи матеріалів, тощо, не є доказами в розумінні вимог ст. 84 КПК України, оскільки не містять жодних фактичних даних на підтвердження обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, натомість, є процесуальними документами, які супроводжують здійснення досудового розслідування кримінального провадження.

Разом із тим, наявність посилання на них в мотивувальній частині оскаржуваного вироку суду не становить собою істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та не може бути єдиною підставою для скасування судового рішення.

За встановлених обставин, колегія суддів, погоджуючись із висновком суду 1-ої інстанції, доходить переконання про те, що висунута стороною обвинувачення версія подій знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду кримінального провадження, сукупності зібраних по справі доказів достатньо для стійкого висновку про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, спрямованого проти життя потерпілого ОСОБА_10 .

При цьому, позиція обвинуваченого ОСОБА_7 , яка полягає у запереченні своєї винуватості у вчиненні вбивства потерпілого ОСОБА_10 є способом самозахисту, оскільки вона об`єктивно спростовується дослідженими судом 1-ої інстанції усними та письмовими доказами, не довіряти яким об`єктивних підстав немає.

Відтак, суд 1-ої інстанції, на підставі повного, всебічного аналізу та оцінки всіх досліджених доказів у провадженні, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та правильність кваліфікації його дій, тому підстав для відповідної зміни вироку суду в частині кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 118 КК України та призначення йому покарання в межах санкції даної статті у суду апеляційної інстанції немає.

Призначаючи ОСОБА_7 покарання, суд 1-ої інстанції, на виконання приписів ст.ст. 50, 65 КК України, призначив йому покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, в межах санкції статті та з урахуванням положень ст. 102 КК України стосовно призначення покарання у виді позбавлення волі особам, які не досягли до вчинення злочину вісімнадцятирічного віку, після чого, на підставі вимог ст. 70 КК України, шляхом повного складання призначених покарань, остаточно призначив ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

На переконання апеляційного суду, призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити вирок без змін.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для скасування законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення суду 1-ої інстанції немає, внаслідок чого необхідно відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 з підстав, викладених судом апеляційної інстанції вище.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 404, 405, 407, 409, 419, 424, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Ананьївського районного суду Одеської обл. від 27.06.2025, яким ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 125 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили, а засудженою, яка утримується під вартою в той же строк з дня отримання копії судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4