У Х В А Л А

Справа №348/1741/23

Провадження №1-кс/348/534/25

31 жовтня 2025 року м. Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , підозрюваної ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого у кримінальному провадженні - першого заступника начальника відділу начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000317 від 22.07.2023, погоджене з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Червоноград, Львівській області, жительки АДРЕСА_1 , громадянці України, з вищою освітою, менеджеру ПП «Енергозахід», раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 30.10.2025 надійшло клопотання слідчого у кримінальному провадженні - першого заступника начальника відділу начальника СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_7 , погоджене з прокурором Надвірнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування у кримінальному провадженні № 0000317 від 22.07.2023 запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 , яка підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

В обґрунтування своїх вимог слідчий посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 22.08.2008 у відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» зареєстроване Приватне підприємство «Енергозахід» () (далі - ПП «Енергозахід»).

Засновником, директором та керівником якого є ОСОБА_8 на підставі затвердженого статуту ПП «Енергозахід» (далі - статут) від 21.08.2008.

На підставі рішення директора ПП «Енергозахід» ОСОБА_8 від 02 березня 2022 року виконання обов`язків директора ПП «Енергозахід» покладено на ОСОБА_5 , що засвідчено нотаріусом ОСОБА_9 .

У відповідності до статуту ПП «Енергозахід», затвердженого 21.08.2008 зі змінами та доповненнями, а саме п. 2.3.53 розділу 2 предметом діяльності товариства є: надання інших комерційних послуг.

Розділом 9 статуту встановлено, що керівництво всією діяльністю Підприємства здійснює Директор. Функції Директора виконує Власник особисто, або призначена ним особа, з якою на період виконання обов?язків Директора власник укладає контракт.

Пунктом 9.2. розділу 9 статуту встановлено, що директор підприємства в силу своє компетенції: - діє без доручень від імені Підприємства, представляє його в усіх установах, підприємствах та організаціях, в Україні і за кордоном відповідно до чинного законодавства України; - визначає штатний розклад Підприємства; - приймає і звільняє з роботи працівників Підприємства; - організовує виконання рішень Власника; - укладає від імені Підприємства угоди, контракти, в т.ч. необхідні для отримання кредитів та забезпечує їх виконання; - приймає рішення про залучення кредитів; - видає накази із оперативних питань діяльності Підприємства; - підписує звіти Підприємства; - вчиняє інші дії необхідні для досягнення мети діяльності Підприємства, за виключенням тих, які відповідно до Статуту закріплені за Власником.

Таким чином, ОСОБА_5 , виконуючи обов`язки директора ПП «Енергозахід», обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, та у розумінні ч. 3 ст. 18 КК України була службовою особою.

Так, 04.04.2023 Білоославським ліцеєм імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради () подано оголошення про проведення відкритих торгів, яке було розміщено в електронній системі «ПРОЗОРРО», ідентифікатор закупівлі UA-2023-04-04-005269-a, із приводу закупівлі твердого палива (вугілля кам`яне) (ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо) далі (Вугілля). За результатами розгляду та оцінки тендерних пропозицій ПП «Енергозахід» визнано переможцем в проведенні відкритих торгів і як наслідок, 28.04.2023 між Білоославським ліцеєм імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради (Замовник) в особі директора ОСОБА_10 та ПП «Енергозахід» (Постачальник) в особі в.о. директора ОСОБА_5 укладено договір № 4 на закупівлю твердого палива (вугілля кам`яне) (ДК 021:2015:09110000-3: Тверде паливо) з ціною договору - 638 058 грн.

Умовами вказаного договору встановлено, що ПП «Енергозахід» (Постачальник) зобов`язується до 31.12.2023 поставити тверде паливо (вугілля кам`яне марки П), код ДК 021:2015:09110000-3, фракції 6-100 мм, у кількості 58 т до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради (Замовник).

Відповідно до п. 1.1 договору Постачальник зобов`язується поставити тверде паливо (вугілля кам`яне), код ДК 021:2015:09110000-3 (далі Товар, вугілля), асортимент, кількість і ціна якого зазначені у Специфікації (Додаток № 1), що додається до Договору і є його невід`ємною частиною, а Замовник прийняти і оплатити Товар.

Відповідно до п. 1.2 договору обсяги закупівлі Товару можуть бути зменшені, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків Замовника. Згідно ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення.

Згідно з розділом 2 пунктів 2.12.4 договору, якість Товару повинна відповідати чинним державним (національним) стандартам України та підтверджуватися: сертифікатом генетичних технологічних якісних характеристик, протоколом випробування, сертифікатом якості, посвідченням про якість або іншим документом, що підтверджує якість. Якість Товару може покращуватися за умови, що таке покращення не призведе до збільшення ціни Договору.

Замовник має право звернутися за підтвердженням якості Товару до державних органів або відповідних експертних установ і здійснити перевірку його якості. У разі встановлення факту поставки неякісного Товару Постачальник зобов`язаний замінити його протягом 10 днів після одержання обґрунтованої вимоги Замовника та відшкодувати Замовнику вартість проведеної експертизи.

Замовник має право при поставці кожної окремої партії Товару, у тому числі у випадку візуального виявлення недоліків у місці розвантаження (наявність дрібної фракції у розмірах та кількості, що перевищує встановлені чинними стандартами норми; наявність сторонніх домішок землі, сміття; інші невідповідності встановленим стандартам) та при встановленні в процесі споживання нетипових відхилень (недосягнення нормальної тепловіддачі котельного опалення, понаднормативні перевитрати вугілля), вимагати проведення лабораторного дослідження якості та технічних показників Товару в незалежній атестованій хімічній лабораторії за рахунок Постачальника.

Постачальник зобов`язаний забезпечити доставку проб вугілля до хімічної лабораторії та оплатити відповідні лабораторні дослідження на умовах та у строки, визначені Замовником. Замовник має право самостійно обирати хімічну лабораторію для дослідження. У разі наявності зауважень щодо технічних та якісних показників Товару, що прибув до місця призначення, таке вугілля не приймається (не підписується акт приймання-передачі Товару) та не підлягає оплаті до моменту виконання Постачальником зазначених умов.

Всі непередбачувані додаткові витрати (зберігання вугілля, охорона, ризики псування або засмічення під дією атмосферних факторів тощо) у такому випадку повністю покладаються на Постачальника та не компенсуються Замовником.

Відповідно до розділу 4 договору ціна Договору становить 638 058,00 грн (шістсот тридцять вісім тисяч п`ятдесят вісім гривень 00 коп.), у тому числі ПДВ 106 343,00 грн (сто шість тисяч триста сорок три гривні 00 коп.) згідно зі Специфікацією (Додаток № 1).

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту тендерної пропозиції за результатами електронного аукціону переможця процедури закупівлі, крім випадків: визначення грошового еквівалента зобов`язання в іноземній валюті; перерахунку ціни за результатами електронного аукціону в бік зменшення без зменшення обсягів закупівлі; перерахунку ціни та обсягів товарів у бік зменшення за умови приведення обсягів товарів до кратності упаковки.

Ціна за одну тонну Товару може бути збільшена пропорційно коливанню цін Товару на ринку (відсоток збільшення ціни за одиницю не може перевищувати відсоток коливання ціни такого товару на ринку) за умови документального підтвердження такого коливання та не повинна призвести до збільшення суми, визначеної в договорі на момент його укладення. Оформлення додаткової угоди можливе лише за надання Постачальником довідки від органу, який має відповідні повноваження (органи статистики, Торгово-промислова палата України та її регіональні підрозділи, ДП «Укрпромзовнішекспертиза» або ДІІ «Держзовнішінформ») про коливання ціни Товару на ринку. Відповідальність за достовірність даних несе Постачальник.

Під коливанням ціни Товару на ринку для цілей цього пункту розуміється будь-яке збільшення ціни за 1 тону вугілля у порівнянні з попереднім значенням у межах дії Договору.

Ціни в Договорі можуть бути зменшені (без зміни кількості Товару та його якості), у тому числі при коливанні ціни Товару на ринку, за погодженням Сторін.

Ціни в Договорі можуть змінюватися у зв`язку зі зміною ставок податків і зборів та/або зміною умов щодо надання пільг з оподаткування пропорційно до зміни таких ставок та/або пільг.

Постачальник при поставці кожної партії Товару надає Замовнику рахунок-фактуру та видаткову накладну, а також документи, що підтверджують якість Товару згідно з п. 3.7 розділу 3 Договору.

Розрахунки за поставлений Товар здійснюються Замовником на підставі виставлених рахунків-фактур та видаткових накладних. Відстрочка платежу за Товар становить 10 (десять) банківських днів з моменту поставки Товару на склад Замовника. У разі затримки бюджетного фінансування розрахунок здійснюється за наявних асигнувань на фінансування закупівлі на розрахунковий рахунок Замовника. Договірні зобов`язання виникають у межах асигнувань, затверджених у встановленому порядку для Замовника.

Статтею 5 Закону України «Про публічні закупівлі» визначено, що закупівлі здійснюються за такими принципами: 1) добросовісна конкуренція серед учасників; 2) максимальна економія, ефективність та пропорційність; 3) відкритість та прозорість на всіх стадіях закупівель; 4) недискримінація учасників та рівне ставлення до них; 5) об`єктивне та неупереджене визначення переможця процедури закупівлі/спрощеної закупівлі; 6) запобігання корупційним діям і зловживанням.

Учасники (резиденти та нерезиденти) всіх форм власності та організаційно-правових форм беруть участь у процедурах закупівель/спрощених закупівлях на рівних умовах. Замовники забезпечують вільний доступ усіх учасників до інформації про закупівлю, передбаченої цим Законом.

Замовники не мають права встановлювати жодних дискримінаційних вимог до учасників. Замовники, учасники процедур закупівлі, суб`єкт оскарження, а також їхні представники повинні добросовісно користуватися своїми правами, визначеними цим Законом. Забороняється зловживання правами, у тому числі правом на оскарження рішень, дії чи бездіяльності замовника.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 7 Бюджетного кодексу України, в частині дотримання принципу ефективності та результативності при залучені мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні бюджетних коштів учасниками бюджетного процесу, зазначено, що принцип ефективності та результативності - при складанні та виконанні бюджетів усі учасники бюджетного процесу мають прагнути досягнення цілей, запланованих на основі національної системи цінностей і завдань інноваційного розвитку економіки, шляхом забезпечення якісного надання публічних послуг при залученні мінімального обсягу бюджетних коштів та досягнення максимального результату при використанні визначеного бюджетом обсягу коштів.

Згідно п. 1, 2 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (п. 1 ст. 629 ЦК України).

Відповідно до п. 7 ст. 180 Господарського кодексу України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов`язання сторін, що виникли на основі цього договору. Закінчення строку дії господарського договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, що мало місце під час дії договору.

Пунктами 1, 2 ст. 193 Господарського кодексу України обумовлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Однак, у період часу з 28.04.2023 по 22.05.2023 в умовах воєнного стану, який введено на території України 24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» строком на 30 діб, дію якого продовжено 14.03.2022 Указом Президента України № 133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 18.04.2022 Указом Президента України № 259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 30 діб, 17.05.2022 Указом Президента України № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 12.08.2022 Указом Президента України № 573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 07.11.2022 Указом Президента України № 757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб, 06.02.2023 Указом Президента України № 58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» на 90 діб у в.о. директора ПП «Енергозахід» ОСОБА_5 виник корисливий умисел на заволодіння чужим майном, шляхом поставки ПП «Енергозахід» до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради 58 тон вугілля неналежної якості (не відповідає вимогам ДСТУ та відповідно характеристикам заявленим у специфікації при оголошенні публічної закупівлі).

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, в.о. директора ПП «Енергозахід» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння коштами Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаною з умовами виконання договору № 4 від 28.04.2023, укладеного між Білоославським ліцеєм імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради та ПП «Енергозахід», у тому числі в частині марки та якості вугілля, 22.05.2023, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи у невстановленому місці, організувала поставку до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради, що розташований за адресою: с. Білі Ослави, вул. Марійки Підгірянки, 97, Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 58 тон вугілля неналежної якості (не відповідає вимогам ДСТУ та відповідно характеристикам заявленим у специфікації при оголошенні публічної закупівлі), при цьому, нею ж складено видаткову накладну № 1 від 22.05.2023 про поставку до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради 58 тон вугілля кам`яного марки П (6-100) загальною вартістю 638 058 грн, яку засвідчено підписом ОСОБА_5 та скріплено печаткою ПП «Енергозахід» та в подальшому передано директору Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради ОСОБА_10 , який, будучи впевненим у законності вищевказаної видаткової накладної та належній якості поставленого вугілля, підписав її та скріпив печаткою.

На виконання умов вищевказаного договору та на підставі вищевказаної видаткової накладної з розрахункового рахунку Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради НОМЕР_1 , на рахунок ПП «Енергозахід» UA1014762 згідно платіжної інструкції № 125 (внутрішній номер 273691652) від 22 травня 2023 року перераховано грошові кошти за поставлений товар в сумі 638 058 грн.

При цьому, згідно висновку експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.12.2023 №23457/23-34 вугілля, поставлене до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради, не відповідає показникам вугілля марки П (6-100) згідно ДСТУ 7146:2010 «Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб. Технічні умови» та ДСТУ 3472:2015 «Вугілля буре, кам`яне та антрацит. Класифікація» та не належить до жодної з марок вугілля, оскільки показник зольності на сухий стан палива не відповідає вимогам ДСТУ 7146:2010 «Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб. Технічні умови».

Окрім того, згідно висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи від 10.10.2025 №57/25, сума зайво сплачених коштів Білоославським ліцеєм імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради через поставку ПП «Енергозахід» до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради 58 тон вугілля неналежної якості (не відповідає вимогам ДСТУ та відповідно характеристикам заявленим у специфікації при оголошенні публічної закупівлі), яке закуплено згідно договору від 28.04.2023 на суму 638 058,00 грн та поставлено замовнику згідно видаткової накладної від 22.05.2023, з урахуванням висновку судової експертизи матеріалів речовин та виробів № 23457/23-34 від 20.12.2023 проведеної Київським Науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства Юстиції України, складає 638 058,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Окрім того, в.о. директора ПП «Енергозахід» ОСОБА_5 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно з корисливих мотивів, з метою протиправного заволодіння коштами Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, будучи достовірно обізнаною з умовами виконання договору № 4 від 28.04.2023 укладеного між Білоославським ліцеєм імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради та ПП «Енергозахід», у тому числі в частині марки та якості вугілля, розуміючи, що фактично поставлене 22.05.2023 до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради, що розташований за адресою: с. Білі Ослави, вул. Марійки Підгірянки, 97, Делятинської селищної ради Надвірнянського району Івано-Франківської області 58 тон вугілля є вугіллям неналежної якості (не відповідає вимогам ДСТУ та відповідно характеристикам заявленим у специфікації при оголошенні публічної закупівлі), 22.05.2023, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось можливим, перебуваючи у невстановленому місці склала офіційний документ, що містить інформацію, яка повністю не відповідає дійсності, а саме видаткову накладну № 1 від 22.05.2023 про поставку до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради 58 тон вугілля кам`яного марки П (6-100) загальною вартістю 638 058 грн, яку засвідчила власним підписом та скріпила печаткою ПП «Енергозахід», надавши статусу офіційного та видала на підпис директору Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради ОСОБА_10 , який, будучи впевненим у законності вищевказаної видаткової накладної та належній якості поставленого вугілля, підписав її та скріпив печаткою.

При цьому, згідно висновку експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів від 20.12.2023 №23457/23-34 вугілля поставлене до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради не відповідає показникам вугілля марки П (6-100) згідно ДСТУ 7146:2010 «Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб. Технічні умови» та ДСТУ 3472:2015 «Вугілля буре, кам`яне та антрацит.Класифікація» та не належить до жодної з марок вугілля, оскільки показник зольності на сухий стан палива не відповідає вимогам ДСТУ 7146:2010 «Вугілля кам`яне та антрацит для побутових потреб. Технічні умови».

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - службовому підробленні, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

В сукупності ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України.

Клопотання про застосування щодо ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді застави мотивовано наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого кримінального правопорушення, тяжкістю можливого покарання та наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

можливість переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, оскільки підозрювана усвідомлює про неминучість покарання за вчинення злочину, санкція за який передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, у зв`язку із чим ризик переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду є реальним;

незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваній ОСОБА_5 відомі анкетні дані учасників кримінального провадження;

перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, і цей ризик є також реальним, оскільки підозрювана ОСОБА_5 шляхом неявки на слідчі дії або їх затягування, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні прокурор та слідча підтримали клопотання та просили його задовольнити, вказали на необґрунтованість підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 та 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування чи суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Захисник підозрюваної ОСОБА_5 , з яким остання погодилася, вказав на необґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки учасники перебувають у цивільно-правових відносинах. Заперечив наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки підозрювана з`являлася до органів досудового розслідування та з`явилася до слідчого судді. Також вказав, що прокурором не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваної інших, більш м`яких запобіжних заходів. Розмір застави, про який просить слідчий є непомірним, а вихід за межі застави можливий у виняткових випадках. При цьому, сторона захисту не погоджується із сумою завданих збитків та посиланням слідчого на доходи підприємства. Також вказав на позитивну характеристику підозрюваної, зазначив, що вона доглядає матір похилого віку, якій 89 років та яка хворіє, до відповідальності не притягувалася, її син захищає незалежність нашої держави, борючись із зовнішньою агресією та забезпечуючи суверенітет України, неодноразово нагороджений.

Просив застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді застави, визначити таку у мінімальному розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши пояснення прокурора, слідчої, підозрюваної та її захисника, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (ч. 1, 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; дотримання підозрюваним умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті.

Слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 2 та 3 ч. 1 цієї статті.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Обов`язки, передбачені ч. 5, 6 цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 1 - 5, 7 ст. 194 КПК).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 КПК одним із видів запобіжних заходів є застава.

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

При застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Підозрюваний, обвинувачений, який не тримається під вартою, не пізніше п`яти днів з дня обрання запобіжного заходу у вигляді застави зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 1, 3, 4, 6 ст. 182 КПК).

Слідчим відділенням Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000317 від 22.07.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

28.10.2025 складено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме про те, що вона підозрюється у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану, та у службовому підробленні, тобто у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, яке наступного дня їй оголошено та отримано нею.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

У справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Сторона захисту в судовому засіданні заперечувала обґрунтованість підозри.

Разом з тим, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, на переконання слідчого судді, підтверджується дослідженими фактичними даними, які містяться у таких документах: договорі №4 від 28.04.2023, укладеному між Білоославським ліцеєм імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради та ПП «Енергозахід», посвідченні якості №073 від 13.04.2023, сертифікаті генетичних, технологічних та якісних характеристик №66 від квітня 2020 року, рішенні власника ПП «Енергозахід» від 02.03.2022, наказі директора ПП «Енергозахід» від 02.03.2022, статуті ПП «Енергозахід»зі змінами та доповненнями, видатковій накладній № 1 від 22.05.2023 про поставку до Білоославського ліцею імені Марійки Підгірянки Делятинської селищної ради 58 тон вугілля кам`яного марки П (6-100) загальною вартістю 638 058 грн, платіжній інструкції № 125 (внутрішній номер 273691652) від 22.05.2023 про перерахування грошових коштів за поставлений товар в сумі 638 058 грн, висновку експерта за результатами проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів №23457/23-34 від 20.12.2023, висновку експерта за результатами проведення судової економічної експертизи №57/25 від 10.10.2025, а також у інших матеріалах кримінального провадження в їх сукупності.

Сторона захисту у своїх запереченнях посилалася на те, що учасники перебувають у цивільно-правових відносинах та не погоджується із сумою завданих збитків.

Слідчий суддя, надаючи оцінку зазначеним доводам сторони захисту, бере до уваги, що на спростування висновку експерта, залученого стороною обвинувачення, сторона захисту посилалась на власні міркування щодо помилковості такого та відсутності доказів завдання збитків. Загалом доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри зводяться до оцінки достатності доказів, які б доводили винуватість підозрюваної у вчиненні кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення та за якою нормою кримінального закону ця особа підлягає відповідальності, оскільки належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчий суддя дійшов висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Письмове повідомлення про підозру вручено відповідно до вимог 278 КПК України.

Враховуючи наведене, слідчий суддя дійшов висновку, що повідомлена підозра є обґрунтованою (не є явно необґрунтованою) і може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на існування ризиків, що визначені у ст. 177 КПК України.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Згідно п. 36 рішення у справі «Москаленко проти України» від 20.05.2010 (заява №37466/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує. Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (п. 58 рішення від 04 жовтня 2005 року у справі «Бекчиєв проти Молдови», заява №9190/03).

Слідчий суддя бере до уваги, що ОСОБА_5 пред`явлено підозру у вчиненні, зокрема, тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Окрім того, відповідно до примітки ст. 45 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ст. 191 КК України, у випадку його вчинення шляхом зловживання службовим становищем, є корупційним. Важливим аспектом є також те, що звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК України не передбачено (ст. 69, 75 КК).

Наведені обставини у взаємозв`язку з іншими обставинами можуть бути підставою та мотивом для підозрюваної переховуватися від слідства та суду.

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків, слідчий суддя бере до уваги, що підозрювана знає анкетні дані свідків, що не виключає можливість їх спілкування, за наслідками якого останні можуть змінити свої покази на користь підозрюваної. При оцінці існування цього ризику, суд також виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України).

В той же час, слідчий суддя вважає, що ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зазначений в клопотанні є неконкретизованим, будь-які обґрунтування існування вказаних обставин відсутні, що на думку слідчого судді носить лише формальний характер.

Доводи сторони захисту про те, що ОСОБА_5 не має наміру переховуватися від слідчого і суду не спростовують висновків слідчого судді щодо об`єктивного існування такого ризику.

Наведені вище фактичні дані кримінального провадження та особисті обставини ОСОБА_5 у сукупності дають підстави для висновку про наявність ризиків того, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду та (або) незаконно впливати на свідків.

Посилання сторони захисту на відсутність ризиків, передбаченим ст. 177 КПК України є необґрунтованим та спростовується вищенаведеними висновками слідчого судді.

У підсумки слід зазначити, що стороною обвинувачення наведено достатні та переконливі докази про існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності вищезазначених ризиків, зазначених у ст. 177 КПК, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: що надані докази про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень є вагомими; що покарання, що загрожує ОСОБА_5 у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, є тяжким; вік та стан її здоров`я; міцність соціальних зв`язків підозрюваної, у тому числі наявність в неї родини й утриманця; майновий стан підозрюваної; відсутність судимостей у підозрюваної; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

З урахуванням вище зазначених обставин та положень процесуального законодавства слідчий суддя дійшов висновку, що до підозрюваної слід застосувати запобіжний захід у виді застави.

На переконання слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання для запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, буде недостатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної, з огляду на вагомі обставини, що доводять ризик переховування від органу досудового розслідування та суду, про які було зазначено вище.

Застосування до підозрюваної ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистої поруки є недостатнім для запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки не встановлено осіб, які б взяли її на поруки та заслуговують на довіру чи особливу довіру, а тому такі не можуть забезпечити виконання підозрюваною, покладених на неї обов`язків.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 статті 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості) при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

У клопотанні слідчий просить визначити для підозрюваної заставу у розмірі двісті одинадцять розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 638 908 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, зокрема у справах «Гафа проти Мальти» та «Істоміна проти України», встановлення непомірної застави, що фактично призводить до тривалого тримання під вартою, є порушенням статті 5 ЄКПЛ.

Згідно долучених захисником матеріалів підозрювана з 16.03.2025 перебуває у відпустці без збереження заробітної плати, її дохід у ПП «Енергозахід» за період з січня по березень 2025 року становить 46 304,76 грн. Водночас підозрювана згідно долучених до клопотання матеріалів не є власником ПП «Енергозахід» та не бере участі у розподілі прибутку підприємства. Вона доглядає матір похилого віку, якій 89 років та яка хворіє

Водночас, такі встановлені обставини не дають підстав для висновків, що підозрювана чи її близькі особи мають реальну фінансову можливість сплатити заставу у сумі 638 908 грн.

Надаючи оцінку помірності розміру застави, слідчий суддя враховує, що відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК розмір застави повинен визначатися слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення.

До таких обставин, зокрема, належить розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (п. 11 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Розмір застави підозрюваній визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, вагомості ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які встановлені слідчим суддею щодо підозрюваної, даних про особу підозрюваної.

З огляду на викладене вище, позицію Європейського Суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання сховатися, на те, що розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього, беручи до уваги вагомі обставини, що доводять ризик переховування підозрюваної від органу досудового розслідування та суду, характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , а також майновий та сімейний стан підозрюваної, слідчий суддя дійшов висновку, про відсутність виключного випадку, який потребує визначення застави у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та вважає за необхідне частково задовольнити клопотання слідчого і визначити розмір застави у межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн, оскільки саме такий розмір застави з одного боку зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної та виконання покладених на неї обов`язків, а з іншого боку враховуватиме майнове становище підозрюваної та надасть реальну можливість їй сплатити визначений розмір застави.

Слідчий суддя, з урахуванням наведених вище обставин, дійшов висновку, що для забезпечення належної процесуальної поведінки на ОСОБА_5 необхідно покласти обов`язки, передбачені п. 1, 3, 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК, перелік яких наведено у клопотанні слідчого, оскільки прокурором доведено необхідність покладення таких обов`язків з огляду на встановлені слідчим суддею ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Керуючись ст. 22, 131, 132, 176, 177, 178, 182, 309, 372, 395 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень, у національній грошовій одиниці.

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застава може бути внесена як самою підозрюваною так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) за реквізитами для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, , № UA0002265, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172. Призначення платежу: прізвище, ім`я, по батькові підозрюваного, кошти застави, згідно з ухвалою слідчого судді (номер справи, дата ухвали, назва суду).

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, визначити до 28.12.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту щодо обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Роз`яснити підозрюваній, що не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у виді застави вона зобов`язана внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду. З моменту застосування запобіжного заходу у виді застави, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, підозрювана зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю (у разі внесення ним застави), що ОСОБА_5 підозрюється, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Також заставодавцю роз`яснюється, що у разі внесення ним застави, на нього покладається обов`язок забезпечити належну поведінку підозрюваної та її явку за викликом.

Роз`яснити підозрюваній та заставодавцю, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явилася за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 03.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1