Справа №523/1140/26
Провадження №1-кс/523/1532/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 в режимі відеоконференції, захисника ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До провадження Пересипського районного суду надійшло клопотання прокурора про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання прокурор зазначив, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснює група прокурорів Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у тому, що він будучи військовослужбовцем та перебуваючи на посаді заступника командира з психологічної підтримки персоналу ВЧ НОМЕР_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 30.11.2025, дізнавшись, що серед підлеглих йому військовослужбовців проходить військову службу солдат ОСОБА_7 , який має проблеми із здоров`ям, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання 30.11.2025 зателефонував до його сестри ОСОБА_8 для того, щоб обговорити подальше проходження військової служби її брата.

В ході телефонної розмови ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_8 про місце служби та перебування її брата ОСОБА_7 та отримав від останньої підтверджуючі документи, що свідчать про наявність психічних захворювань у останнього.

Надалі, 05.01.2026 ОСОБА_6 на виконання злочинного умислу, з метою спонукання в наданні неправомірної вигоди зателефонував до ОСОБА_8 та повідомив, що її брат ОСОБА_7 закінчує курс навчань та незабаром буде відправлений на військову службу в зону ведення бойових дій та в подальшому домовився про особисту зустріч для вирішення питання щодо не відправки ОСОБА_7 на військову службу в зону бойових дій.

Після цього, 07.01.2026 зустрівшись на у визначеному напередодні місці в АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом повідомив, що враховуючи його посаду він має вплив на підлеглих йому військовослужбовців та керівництво військової частини НОМЕР_1 , а також має знайомства у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону та висловив вимогу ОСОБА_8 , що за неправомірну вигоду в розмірі 4000 доларів США зможе вплинути на них з метою вирішення питання щодо видачі співробітниками медичної частини військової частини направлення ОСОБА_7 для проходження лікування у вказаному медичному закладі, що дасть можливість уникнути відправки на військову службу в зону бойових дій. При цьому в разі не сплати зазначеної суми коштів ОСОБА_7 буде відправлений на військову службу.

На вказану пропозицію ОСОБА_8 вимушено погодилась, при цьому розуміючи протиправність дій ОСОБА_6 , 07.01.2026 звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинюваний злочин та у подальшому діяла під контролем на викриття злочинної діяльності.

В подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел 15.01.2026, близько 13:00 год. ОСОБА_6 переслідуючи корисливі мотиви, з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, прибув на автомобілі марки Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 в с, Кармалюківка, Подільського району Одеської області по вул. Богдана Хмельницького де зустрівся із ОСОБА_9 , після чого на виконання попередньо виказаної вимоги одержав від останньої неправомірну вигоду у розмірі 4000 доларів США, що (станом на 15.01.2026, згідно офіційного курсу НБУ, становило 172 494,40 грн) за здійснення впливу на підлеглих співробітників медичної частини та знайомих йому посадових осіб ВЧ НОМЕР_1 , уповноважених на виконання функцій держави, за прийняття рішення щодо видачі направлення її брата ОСОБА_7 на лікування та проходження військово-лікарської комісії у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону м. Одеса, де в подальшому останній зможе самовільно покинути медичний заклад та перебувати в статусі особи, яка самовільно залишила військову частину в умовах воєнного стану.

Безпосередньо після отримання зазначеної неправомірної вигоди, злочинні дії ОСОБА_6 було викрито та припинено співробітниками правоохоронних органів, після чого останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України.

Далі у період 13 години 28 хвилин по 14 годину 20 хвилини 15.01.2026 старшим слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, на підставі ч. 3 ст. 233 КПК України, до постановлення ухвали слідчого судді, у зв`язку із невідкладним випадком, пов`язаним із переслідуванням підозрюваного та врятуванням майна, проведено обшук у автомобілі марки автомобілі марки Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 , який розташований за адресою: с. Кармалюківка, Подільського району, Одеської області по вул. Богдана Хмельницького, 2/2, яким на момент затримання користувався ОСОБА_6 , в ході якого виявлено та вилучено:

- у передній частині салону автомобіля біля ричага перемикання передач виявлено та вилучено: належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro, ІМЕІ - НОМЕР_3 , ІМЕІ2 - НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_5 , та сім-карткою мобільного оператора"Лайфселл" НОМЕР_6 , який поміщено в сейф пакет із символікою ДБР № S001176;

- в бардачку салону автомобіля виявлено та вилучено предмети зовні схожі на грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 40 одиниць з наступними номерами та серіями: HB 19417203 I, KB 97915310 F, HF 80026109 D, KB 36160853 M, KC 12398796 A, HA 97398605 A, HB 51149152 Q, KL 66943938 B, FB 11785036 A, KB 83402931 K, HB 32617234 J, KB 04171039 F, HC 56918894 A, HB 89281474 L, HB 34340169 H, HD 66854208 A, HB 10063372 R, HE 84861817 C, HE 84861879 C, FL 68982904 B, FH 03573694 *, HF 62502032 E, KB 46616266 E, CB 84811291 B, KB 07283147 R HA 96783928 A, KB 05201285 M, KF 15675491 A, HB 42477064 B, HE 15886621 C, HB 46810235 B, KB 04481213 L, KB 70520298 K, KB 54432808 G, HB 06898854 K, KF 82781608 B, KB 51423746 B, KI 05570516 A, KB 25640213 B, KB 95193444 M, які поміщено в сейф пакет із символікою ДБР № S001652;

- в салоні вилучено два аркуші паперу в яких містяться відомості щодо передачі автомобіля Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 від БО «Благодійний фонд місце зустрічі», які поміщено в сейф пакет№ S001175;

-автотранспортний засіб марки Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 , в якому вилучено предмет неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів, та який ОСОБА_6 використовував для реалізації свого злочинного плану.

Прокурор зазначає, що вилучення вищевказаних речей та необхідність накладення арешту на вказане майно обґрунтовується необхідністю дослідження цих об`єктів в ході досудового розслідування, використання їх в ході проведення слідчих дій та встановлення істини по даному кримінальному провадженню, необхідністю проведення ряду експертиз в яких виникне необхідність.

Зазначене майно необхідне для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення експертних досліджень, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Враховуючи викладене, слідчим прийнято рішення про визнання вищевказаного майна речовим доказом у кримінальному провадженні.

Підставою арешту є сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно є речовим доказом у кримінальному провадженні та незастосування заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення, псування, відчуження майна.

Метою накладення арешту згідно ч. 2 ст. 170 КПК України на вищевказане майно є збереження речових доказів яким воно є, та має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та їх арешт потрібен для позбавлення власників/володільців можливості знищити, перетворити або здійснити інші дії направленні на унеможливлення проведення об`єктивного розслідування.

Разом з цим, арешт майна необхідно застосувати, з метою забезпечення можливості встановлення важливих обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, шляхом проведення необхідних та обов`язкових слідчих (процесуальних) дій, зокрема: провести детальний огляд речових доказів, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; призначити судові експертизи, необхідність в яких може виникнути під час досудового розслідування кримінального провадження.

За результатами проведення вказаних слідчих дій в тому числі можна буде прийняти відповідні процесуальні рішення стосовно осіб, які причетні до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України та встановити інші відомості, що мають значення для досудового розслідування.

У зв`язку з цим, є виправдана необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна щодо вилучених речей та документів.

При цьому, прокурор вказує, що незастосування арешту майна може призвести до втрати доказів, що перешкоджатиме розслідуванню та встановленню істини у вказаному кримінальному провадженні.

Відтак, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні виникла необхідність у накладені арешту на майно, виявлене та вилучене під час проведення вищевказаного затримання.

Враховуючи викладене, є обґрунтована необхідність застосування на цій стадії досудового розслідування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Прокурор у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання підтримав та просив задовольнити, посилаючись на викладені у ньому обставини.

Представник власника майна ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_4 , проти задоволення клопотання заперечував. Представник зокрема зазначив, що слідчим безпідставно вилучено автомобіль, що використовується військовою частиною і тимчасово перебував у користуванні в якості гуманітарної допомоги у ОСОБА_6 , на думку сторони захисту автомобіль не містить у собі ознак речового доказу, оскільки він не є знаряддям його вчинення, тому не може мати жодного відношення до кримінального правопорушення. Додав, що відносно накладення арешту на майно, яке зазначено в іншій частині клопотання не заперечує.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Виходячи зі змісту вимог ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, одним з яких, згідно з п. 7 ч. 2 вказаної статті, є арешт майна, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, та є тимчасовим позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань правова кваліфікація кримінального правопорушення № 0000078 від 08.01.2026 визначена за ч. 5 ст. 426-1 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від восьми до дванадцяти років та за ч. 3 ст. 369-2 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, а саме належний ОСОБА_6 мобільний телефон марки Redmi Note 10 Pro, ІМЕІ - НОМЕР_3 , ІМЕІ2 - НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_5 , та сім-карткою мобільного оператора"Лайфселл" НОМЕР_6 , який поміщено в сейф пакет із символікою ДБР № S001176; предмети зовні схожі на грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 40 одиниць з наступними номерами та серіями: HB 19417203 I, KB 97915310 F, HF 80026109 D, KB 36160853 M, KC 12398796 A, HA 97398605 A, HB 51149152 Q, KL 66943938 B, FB 11785036 A, KB 83402931 K, HB 32617234 J, KB 04171039 F, HC 56918894 A, HB 89281474 L, HB 34340169 H, HD 66854208 A, HB 10063372 R, HE 84861817 C, HE 84861879 C, FL 68982904 B, FH 03573694 *, HF 62502032 E, KB 46616266 E, CB 84811291 B, KB 07283147 R HA 96783928 A, KB 05201285 M, KF 15675491 A, HB 42477064 B, HE 15886621 C, HB 46810235 B, KB 04481213 L, KB 70520298 K, KB 54432808 G, HB 06898854 K, KF 82781608 B, KB 51423746 B, KI 05570516 A, KB 25640213 B, KB 95193444 M, які поміщено в сейф пакет із символікою ДБР № S001652; два аркуші паперу в яких містяться відомості щодо передачі автомобіля Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 від БО «Благодійний фонд місце зустрічі», які поміщено в сейф пакет№ S001175; автотранспортний засіб марки Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 , який ввезено на територію України БО «Благодійний фонд місце зустрічі» та передано в користування в якості гуманітарної допомоги ОСОБА_6 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, а відтак постановою слідчого від 15.01.2026 року вищезазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000078 від 08.01.2026.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст.170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Також, згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A №52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A №98).

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, і потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, яке на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя вважає є пропорційним та співмірним завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вилучені вищезазначені речі можуть зберігати на собі сліди кримінального правопорушення, а також враховуючи виправдані інтереси держави, пов`язані з порушенням загальносуспільних інтересів, а також у зв`язку з необхідністю подальшого проведення експертиз, вважаю за необхідне вжити заходи забезпечення кримінального провадження, шляхом накладення арешту на вказане майно.

Відповідно до п. 1 п ч. 5 ст. 173 КПК слідчий суддя, задовольняючи клопотання про арешт майна, повинен в резолютивній частині ухвали зазначити перелік майна, на який накладено арешт, а відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК якщо слідчий суддя, накладаючи арешт на майно, вважає за необхідне заборонити, обмежити право власників чи володільців розпоряджатися або користуватися майном, у резолютивній частині ухвали він повинен прямо про це зазначити, разом із вказівкою на майно, щодо якого застосовуються такі заборони чи обмеження.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.98, 100, 131,132,167,170-173,175,309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000078 від 08.01.2026 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 426-1, ч.3 ст. 369-2 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене у проміжок часу з 13 години 28 хвилини по 14 годину 20 хвилину 15.01.2026 року під час проведення обшуку в автомобілі марки Nissan Navara, номерний знак НОМЕР_2 , який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- мобільний телефон, який належить ОСОБА_6 , марки Redmi Note 10 Pro, ІМЕІ - НОМЕР_3 , ІМЕІ2 - НОМЕР_4 , з сім-карткою мобільного оператора "Київстар" НОМЕР_5 , та сім-карткою мобільного оператора"Лайфселл" НОМЕР_6 , який поміщено до сейф-пакету із символікою ДБР № S001176, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

- предмети зовні схожі на грошові купюри номіналом 100 доларів США в кількості 40 одиниць з наступними номерами та серіями: HB 19417203 I, KB 97915310 F, HF 80026109 D, KB 36160853 M, KC 12398796 A, HA 97398605 A, HB 51149152 Q, KL 66943938 B, FB 11785036 A, KB 83402931 K, HB 32617234 J, KB 04171039 F, HC 56918894 A, HB 89281474 L, HB 34340169 H, HD 66854208 A, HB 10063372 R, HE 84861817 C, HE 84861879 C, FL 68982904 B, FH 03573694 *, HF 62502032 E, KB 46616266 E, CB 84811291 B, KB 07283147 R HA 96783928 A, KB 05201285 M, KF 15675491 A, HB 42477064 B, HE 15886621 C, HB 46810235 B, KB 04481213 L, KB 70520298 K, KB 54432808 G, HB 06898854 K, KF 82781608 B, KB 51423746 B, KI 05570516 A, KB 25640213 B, KB 95193444 M, які поміщено в сейф пакет із символікою ДБР № S001652, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

- два аркуші паперу в яких містяться відомості щодо передачі автомобіля Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_6 від БО «Благодійний фонд місце зустрічі», які поміщено в сейф пакет№ S001175, шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

- автотранспортний засіб марки Nissan Navara номерний знак НОМЕР_2 , який ввезено на територію України БО «Благодійний фонд місце зустрічі» та передано в користування в якості гуманітарної допомоги ОСОБА_6 ,шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1