Справа № 372/4939/25
Провадження 1-кп-397/25
ухвала

Іменем України

15 вересня 2025 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000336 від 01.05.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме у порушені правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесне ушкодження вчиненому за наступних обставин:

Так, 30.04.2025, близько 19:14 год. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по а/д Н-01 сполученням «Київ-Знам`янка», в напрямку м. Обухів, на 35 км., не був уважний, не стежив за зміною дорожньої обстановки, чим порушив вимоги підпунктів 6) та д) пункту 2.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі Правила дорожнього руху), згідно з якими «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, реагувати на її зміну стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху», проявив необережність, діючи з кримінальною противоправною недбалістю до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, перевищив максимально дозволену швидкість руху та рухався зі швидкістю 140 км/год, чим порушив вимоги підпункту б) пункту 12.9 Правил дорожнього руху, відповідно до яких «водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7», «на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год», а також порушив вимоги пункту 12.3 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди» у зв`язку з чим при виникненні небезпеки для руху не зміг зупинити керований ним автомобіль, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , який рухався в попутному напрямку по лівій смузі руху.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажирка автомобіля «RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , ОСОБА_4 . отримала тілесні ушкодження у вигляді переломів 6-11 ребер ліворуч, перелому грудини, рани в ділянці третього пальця лівої кисті, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Грубе порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3 6), д), 12.3 та 12.9 6) Правил дорожнього руху перебувають у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення потерпілій ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, а саме в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило середньої тяжкості тілесні ушкодження потерпілому.

15.09.2025 року суду подано клопотання потерпілої ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_7 , яке також підписано захисником ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілою. Зі змісту клопотання вбачається, що всі збитки, заподіяні кримінальним правопорушенням потерпілій відшкодовані в повному обсязі та з підозрюваним ОСОБА_7 вона примирилась і жодних претензій до останнього не має. Також потерпіла ОСОБА_4 проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності не заперечує, а обвинувачений ОСОБА_7 надав згоду щодо звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим.

У судовому засіданні прокурор не заперечив проти звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності з підстав зазначених в клопотаннях.

Обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні вказане клопотання підтримали, просили його задовольнити, зазначивши, що примирення носило добровільний характер, претензії будь-якого характеру у потерпілого відсутні.

Представник потерпілої ОСОБА_5 подані клопотання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в клопотаннях.

Захисник ОСОБА_6 подані клопотання підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав викладених в клопотаннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 вищевказаної статті передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд під час судового розгляду справи зобов`язаний переконатися, що наявні всі підстави звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК України.

Таким чином, для застосування ст. 46 КК необхідно встановити, що особа відносно якої надійшов обвинувальний акт вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, або якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

З матеріалів справи вбачається, що підозрюваний раніше не судимий, не перебував в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції на момент дорожньо-транспортної пригоди, стаття 286 КК України відноситься до необережного нетяжкого злочину у відповідності до ст. 12 КК України.

Таким чином, є всі наявні підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України.

Під час судового засідання обвинувачений та потерпіла надали суду свою згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що ОСОБА_7 на підставі ст. 46 КК України слід звільнити від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку примиренням обвинуваченого з потерпілим та відшкодуванням завданої шкоди в повному обсязі, оскільки є всі підстави визнати його таким, який перестав бути суспільно-небезпечним і звільнити його від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження щодо нього закрити.

Речові докази автомобіль марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , слід повернути ТОВ «НВО КОРУНД», автомобіль марки RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , слід повернути ОСОБА_4 як законним володільцям.

Судові витрати слід стягнути із обвинуваченого у повному обсязі.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, клопотання слід задовольнити повністю.

Керуючись ст. 46 КК України, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України, у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим на підставі статті 46 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження № 0000336 від 01.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчинення злочину, передбаченого частиною 1 статті 286 Кримінального кодексу України.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в розмірі 23 176 грн. 40 коп.

Речові докази автомобіль марки «BMW X5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути ТОВ «НВО КОРУНД», автомобіль марки RENAULT KANGOO», реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути ОСОБА_4 .

Ухвала суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок чи ухвала суду, ухвала слідчого судді не набрала законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1