Номер провадження: 11-сс/813/113/26
Справа № 497/3136/25 1-кс/497/1014/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_5 к,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 01.12.2025 року, якою було відмовлено у відкритті провадження за його скаргою на бездіяльність начальника відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області щодо не вчинення слідчих дій,

установив

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин

Зазначеною ухвалою слідчого судді було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 від 27.11.2025 року на бездіяльність начальника відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання проведення слідчих дій.

Мотивуючи своє рішення, слідчий суддя, виходячи із формулювання вимог скарги, прийшов до висновку про їх безпідставність із положеннями ч.1 ст.303 КПК України, оскільки відомості за заявою заявника про згорання, належного йому автомобіля внесені в ЄРДР №0000487 від 12.08.2025 року, посилання на службовий підлог та спотворення показів, про системну бездіяльність начальника ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, зобов`язання ініціювати та провести судову пожежно-технічну експертизу - не входять до переліку, визначеного ч.1 ст. 303 КПК України.

З огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржену ухвалу та постановити нову, якою зобов`язати орган досудового розслідування призначити та провести судову пожежно-технічну експертизу із поставленням питань, зазначених у скарзі від 26.11.2025 р.; зобов`язати начальника ВП №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області виключити з ЄРДР неправдиві відомості та внести належну кваліфікацію (ст. 194 КК України).

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя порушиввимоги КПК, оскільки щодо неї був заявлений відвід. Рішення судді ОСОБА_7 про відмову в задоволенні відводу оскаржено ОСОБА_6 в апеляційному порядку і не було розглянуто на момент постановлення ухвали, що, на його думку є безумовною підставою для скасування ухвали.

Прокурор в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про місце та час судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки апеляційному суду не повідомив, на підставі чого розгляд справи проведений за відсутності прокурора.

Заслухавши доповідача, пояснення ОСОБА_6 , який доводи апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити, дослідивши матеріали провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції

Відповідно до приписів ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Механізм реалізації кримінально-процесуальних гарантій є по суті всією системою кримінально-процесуальних норм, які спрямовують кримінальне провадження на досягнення його завдань. Такими завданнями є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження та щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру.

Згідно матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Болградського районного суду Одеської області зі скаргою, в якій заявив наступні вимоги:

- визнати незаконною бездіяльність начальника відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області, полковника поліції ОСОБА_8 ;

- витребувати та долучити до матеріалів скарги ухвали слідчих суддів Болградського районного суду, а саме: ухвалу судді ОСОБА_9 від 20.08.2025 р. (провадження № 1-кс/497/754/25); ухвалу судді ОСОБА_10 від 09.09.2025 р. (провадження № 1-кс/497/773/25); ухвалу судді ОСОБА_10 від 21.10.2025 р. (провадження № 1-кс/497/870/25);

- зобов`язати орган досудового розслідування ініціювати та провести судову пожежно-технічну експертизу для встановлення справжньої причини загоряння автомобіля.

- зобов`язати Начальника Відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області виключити з ЄРДР неправдиві відомості про порушення правил пожежної безпеки ОСОБА_6 та внести до ЄРДР належну кваліфікацію за фактом Умисного знищення майна, вчиненого шляхом зовнішнього втручання (замах на підпал) (ст. 194 КК України).

Приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

В той же час положенням ч.1 ст.303 КПК України передбачено можливість оскарження процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а саме: рішення про зупинення досудового розслідування, рішення про закриття кримінального провадження, рішення про відмову у визнанні потерпілим, рішення при застосуванні заходів безпеки, рішення про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, рішення про зміну порядку досудового розслідування та його продовження, рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, прокурором під час досудового розслідування, повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, відмова слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.9-1 ч.1 ст.284 КПК України.

Дослідивши матеріали провадження, колегією суддів встановлено наступне.

Статтею 1 КПК України передбачено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Як вказано вище, вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та/або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні до слідчого судді, наведений у п.п. 1-11 ч. 1 статті 303 КПК України. Зазначений перелік не підлягає розширеному тлумаченню, оскільки скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою, не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду на іншій стадії кримінального провадження - зокрема, під час підготовчого провадження згідно з правилами статей 314-316 КПК України.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Зі змісту скарги та апеляційної скарги ОСОБА_6 убачається, що скаржник фактично не погоджується із змістом фабули кримінального правопорушення №0000487 від 12 серпня 2025 року, а також просить суд зобов`язати орган досудового розслідування ініціювати та провести судову пожежно-технічну експертизу.

Аналізуючи наведені положення ч.1 ст.303 та ч.2 ст. 303 КПК України у їх сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що перелік рішень слідчого, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування визначений у ч.1 ст.303 КПК України і є вичерпним, і ним не передбачені повноваження слідчого судді щодо зобов`язання органу досудового розслідування ініціювати проведення слідчих дій, а також внесення до ЄРДР відомостей про кваліфікацію кримінального правопорушення.

Апеляційний суд акцентує увагу, що ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені визначати кваліфікацію злочину та спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема шляхом нав`язування слідчому та прокурору саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них чи яку вони вважають правильною. Той факт, що уповноваженою особою бездіяльність СВ ВП № 1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області на підставі матеріалів правоохоронних, судових та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення кримінального правопорушення від 12 серпня 2025 року внесено до ЄРДР відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України, не свідчить про порушення вимог процесуального законодавства. Правова кваліфікація не є статичною та може змінюватися на різних етапах кримінального провадження. Визначена слідчим попередня правова кваліфікація у цьому кримінальному провадженні з огляду на викладені заявником фактичні дані не є, вочевидь, неправильною чи маніпулятивною.

Фактично скаржником заявлені вимоги про прийняття слідчим суддею процесуального рішення у кримінальному провадженні поза повноваженнями суду, які є дискреційними повноваженнями органу досудового розслідування, прокурора, що за змістом ст.303 КПК України не є предметом оскарження на досудовому провадженні, тому слідчий суддя прийшов обґрунтованого висновку про необхідність відмови у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 .

Частиною 4 ст. 304 КПК України передбачено, що слідчий суддя вправі відмовити у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягає оскарженню.

В ухвалі Європейського суду з прав людини від 08 січня 2008 року щодо прийнятності заяви №32671/02 у справі «Скорик проти України» зазначено, що право на суд, одним із аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France) від 13 лютого 2001 року).

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на момент постановлення ухвали від 01.12.2025 року, слідча суддя ОСОБА_1 не мала на це повноважень, оскількирішення судді Болградського районного суду Одеської області ОСОБА_7 про відмову в задоволенні відводу оскаржено ОСОБА_6 в апеляційному порядку і не було розглянуто на момент постановлення ухвали, апеляційний суд їх відхиляє з огляду на наступне.

Так, ухвалою слідчого судді Болградського районного суду Одеської областіОСОБА_7 від 28.11.2025 року було відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід слідчому судді ОСОБА_1 від розгляду провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Згідно її резолютивної частини, вона оскарженню в апеляційному порядку не підлягала (а.с.11).

Водночас, ухвала була оскаржена ОСОБА_6 в апеляційному порядку.

Згідно відомостей, які містяться в реєстрі судових рішень, ухвалою судді-доповідача судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду від 03.12.2025 року було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 28.11.2025 року, якою було відмовлено в задоволенні його заяви про відвід слідчого судді від розгляду скарги на бездіяльність посадових осіб відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи викладене апеляційну скаргу ОСОБА_6 слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу слідчого судді без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 309, 376, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - залишити без задоволення

Ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області від 01.12.2025 року, якою було відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність начальника відділення поліції №1 Болградського РВП ГУНП в Одеській області та зобов`язання провести слідчі дії залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4