Провадження № 1-кс/643/7290/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0021002 від 10.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України,

встановив:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованим у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0021002 від 10.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) ТУ ДБР у м. Полтаві надійшло повідомлення про те, що 10.12.2025 о 08.00 год на автодорозі «Харків-Зміїв-Горохуватка» поблизу с. Веселе (Савинської ОТГ), Ізюмського району, Харківської обл., військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 керуючи автомобілем «Mitsubishi L200», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », рухаючись по автодорозі «Харків-Зміїв-Горохуватка» між с. Савинці та с. Веселе, Ізюмського району, Харківської обл., не впорався з керуванням та допустив з`їзд в кювет, в результаті чого пасажир автомобілю військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від отриманих трав помер на місці, пасажир ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому 7-10 ребер зліва, пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому поперечного відростку хребця зліва.

10.12.2025 проведено огляд місця події (дорожньо-транспортної пригоди) на автодорозі «Харків-Зміїв-Балаклія-Горохуватка» 108+150 км, неподалік від с. Веселе (Савинської ОТГ), Ізюмського району, Харківської обл., в ході якого виявлено та вилучено, зокрема: автомобіль «Mitsubishi L200», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », кузов № НОМЕР_3 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 .

У зв`язку із тим, що вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення, та містить інші дані, які будуть використані, як доказ факту і обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження, постановою слідчого від 11.12.2025 вказане майно визнано речовим доказом.

Зазначені речі потребують подальшої перевірки шляхом детального огляду, аналізу отриманої інформації та перевірки шляхом проведення подальших слідчих (розшукових) дій, дослідження з участю спеціалістів.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Автомобіль «Mitsubishi L200», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », внаслідок ДТП отримали механічні пошкодження та відповідно до ст. 98 КПК України можуть бути речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні, тобто матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Окрім того, вказані автомобілі необхідні для проведення подальших експертних досліджень.

Таким чином, потреба арешту зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважити, що незастосування цього заходу перешкоджатиме встановленню істини внаслідок того, що майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Також, необхідність накладення арешту на вищевказані речі зумовлюється тим, що в подальшому буде забезпечено проведення ряду судових експертиз (авто технічна, генетична, імунологічна та ін.), які будуть відігравати суттєву роль для встановлення об`єктивної істини

у вищевказаному кримінальному провадженні.

Слід звернути увагу на те, що не застосування цього заходу буде перешкоджати встановленню істини по справі внаслідок того, що вилучене майно може бути спотворене чи взагалі знищеним.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, клопотання підтримав, просив задовольнити.

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Розглянувши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали, слідчий суддя вважає клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна здійснюється під час огляду, обшуку.

Згідно ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використовувалися як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Згідно абз. 2 ч.1 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно положень ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної особи за наявності підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Постановою слідчого від 11.12.2025 автомобіль «Mitsubishi L200», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », кузов № НОМЕР_3 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 визнано речовим доказам по кримінальному провадженню № 0021002 від 10.12.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 415 КК України.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилученого майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні прокурора майно, а саме: автомобіль «Mitsubishi L200», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », кузов № НОМЕР_3 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 , має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131-132, 170-175, 309, 395 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене в ході огляду місця події від 10.11.2025 (дорожньо-транспортної пригоди) на автодорозі «Харків-Зміїв-Балаклія-Горохуватка» 108+150 км, неподалік від с. Веселе (Савинської ОТГ), Ізюмського району, Харківської обл., шляхом заборони їх відчуження, користування та розпорядження до скасування у встановленому КПК України порядку, а саме на автомобіль «Mitsubishi L200», державний реєстраційний номерний знак « НОМЕР_2 », кузов № НОМЕР_3 , власником якого є військова частина НОМЕР_1 .

Вирішення питання щодо визначення місця зберігання арештованого майна та осіб, відповідальних за його зберігання, покласти на орган досудового розслідування.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1