МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 469/1433/24
Провадження 1-кп/945/631/25
УХВАЛА

Іменем України

18 листопада 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000186 від 29.09.2021 на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України,

встановив:

22 жовтня 2025 року до Миколаївського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000186 від 29.09.2021, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 185 КК України на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Клопотання мотивоване тим, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 185 КК України закінчився, а проведеним досудовим розслідуванням не вдалось встановити особу, причетну до його вчинення.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, покликаючись на викладені у ньому підстави та мотиви.

Представник потерпілої сторони ОСОБА_4 заперечив проти задоволення клопотання посилаючись на неповноту досудового розслідування та зазначив, що у діях невстановлених осіб наявний інший склад кримінального правопорушення, а не крадіжка. У своїх показах вказував на можливу причетність інших осіб, проте ці доводи не були перевірені належним чином під час досудового розслідування.

Вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження №0000186 від 29.09.2021, за попередньою правовою кваліфікацією, передбаченою ч. 1 ст. 185 КК України, суд дійшов такого.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Санкція ч. 1 ст. 185 КК (у редакції на час реєстрації кримінального провадження) передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від вісімдесяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до п`яти років, а тому відповідно до ст. 12 КК України, вказане кримінальне правопорушення є проступком.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 49 КПК встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні сектору дізнання відділення поліції № 8 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 29 вересня 2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК, за фактом крадіжки грошових коштів в сумі 16 500 грн з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк», який належить СТОВ «МАЯК».

У ході досудового розслідування з метою отримання доказів для встановлення особи, яка вчинила злочин, та повідомлення їй про підозру органом досудового розслідування та дізнання було проведено ряд слідчих дій, а саме: отримано від потерпілого роздруківку про рух коштів з карткового рахунку АТ КБ «ПриватБанк», який належить СТОВ «МАЯК», допитано в якості свідків чотирьох осіб, надано 6 доручень про проведення слідчих (розшукових) дій, а прокурором надано письмові вказівки.

За відсутності достатніх доказів жодній особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення в цьому провадженні не повідомлено.

З показів представника потерпілого ОСОБА_4 встановлено, що він вказував на конкретних осіб, можливо причетних до скоєння правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 361 КК, а отже є кваліфікуючі ознаки цих злочинів, які впливають на строк давності, передбачений положенням ст. 49 КК.

Проте орган досудового розслідування жодних необхідних слідчих дій, зазначених, зокрема, в письмових вказівках начальника управління, прокурора та в ухвалі слідчого судді від 04 квітня 2023 року не провів, а прокурор не здійснив контролю за їх виконанням, що свідчить про відсутність всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження. Слід зазначити, що доступ до банківської таємниці не отримано як і до інформації (фотофіксації) щодо особи, яка знімала грошові кошти, не встановлено місця їх зняття. При цьому, представником потерпілого долучено до заяви 42 фотокартки особи, яка знімала кошти, в матеріалах провадження наявна лише одна, що свідчить про втрату документів.

У той же час, відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.

Законність, відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Публічність, відповідно до ст. 25 КПК України, передбачає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Внесення змін до КПК України і, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами КПК України (статті 9, 25 КПК України).

Верховний Суд неодноразово у своїх рішення зазначав про те, що під час вирішення питання про закриття кримінального провадження суд має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК). При цьому в провадженні, де вказується на особу як таку, що вчинила кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи (постанови Верховного Суду від 25 серпня 2021 року у справі № 142/536/20, від 29 червня 2022 року у справі № 725/3569/21, від 07 червня 2023 року у справі № 545/51/22).

Враховую вищенаведене, а також те, що органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження усіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) не дотримано, підстав для задоволення клопотання прокурора не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 284, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання начальника Березанського відділу Миколаївської окружної прокуратури ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження №0000186 від 29.09.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України на підставі п.3-1 ч.1 ст. 284 КПК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_5

18.11.2025