ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження у м. Кривому Розі кримінальне провадження №0000337 від 04.10.2025 щодо обвинуваченого:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Берегове Закарпатської області, громадянина України, українця, з базовою загальною середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, без інвалідності, не військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі ст. 89 КК України раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 03.10.2025 року близько 15:00 години, знаходився біля магазину «АТБ», що за адресою: вул. Павла Глазового, 28а, в Саксаганському районі м. Кривому Розі, де між ним та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до ОСОБА_4 у ОСОБА_3 виник намір, спрямований на завдання фізичного болю останньому.

Після чого, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно наніс потерпілому ОСОБА_4 чотири удари правим кулаком по лівій частині тулуба та один удар правою долонею руки по лівій частині обличчя, умисно вчинивши насильницькі дії, які завдали потерпілому ОСОБА_4 фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Умисні дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 126 КК України за ознаками: умисного завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 про обвинувачення у вчиненні ним кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, який складений процесуальним керівником прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури, надійшов до суду із заявою обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної за участі його захисника адвоката ОСОБА_5 . Зі змісту заяви слідує, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами викладеними в обвинувальному акті. Також, обвинувачений ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку та погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Враховуючи викладене вище, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст.381 КПК України.

У відповідності до положень ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Частинами 1 та 2 ст.382 КПК України визначено, що суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта, щодо вчинення кримінального проступку невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок, який повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду, та в якому за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Так, відповідно до положень ч.2 ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , є кримінальним проступком.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього письмові докази, які, відповідно до положень ст.ст.85, 86 КК України, є належними та допустимими, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України.

Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин що обтяжують покарання обвинуваченому не встановлено.

Відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується нейтрально, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з 24.04.2013 по 31.03.2017 та з 30.03.2018 по 21.02.2024 з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності», обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення яке не є тяжким, раніше не судимий в силу ст. 89 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_3 покарання за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, у виді громадських робіт, передбаченими санкцією статті.

Суд, переконаний, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст.69 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 на момент ухвалення вироку не обраний і підстав для його обрання судом не встановлено.

Долю речових доказів суд вирішує в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Документально підтверджені, судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368-371, 370, 373, 374, 381-382 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України

ПризначитиОСОБА_3 покарання за ч. 1 ст. 126 КК України у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Речовий доказ- компакт диск з копією відеозапису камер зовнішнього відео-спостереження магазину «АТБ-маркет» за 03.10.2025, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження (т. 2 а.с. 30, 32).

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381, 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1