Житомирський апеляційний суд
Номер провадження №11-сс/4805/809/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 (дистанційно),

підозрюваного ОСОБА_8 (дистанційно),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Житомирі судове провадження № 296/12942/25 за апеляційною скаргою прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2025 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області ОСОБА_10 та застосовано відносно підозрюваного

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Старокостянтинів, Хмельницької області, громадянина України, (зі слів): має вищу освіту, одружений, військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , офіцера групи, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком до 17 січня 2026 року включно з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів. Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, а також наявні ризики, передбачені п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України. Вказує, що слідчий суддя не врахував наслідків вчиненого кримінального правопорушення та те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою не зможе запобігти зазначеним ризикам.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що 13.11.2025 слідчий за погодженням з прокурором ОСОБА_11 звернувся до Корольовського районного суду м. Житомира з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , без визначення розміру застави.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що СУ ГУНП в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001463 від 18.09.2025 за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а саме у порушенні останнім 18.09.2025 близько 19:35 год. правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом «VOLKSWAGEN СС SPORT», р.н. НОМЕР_2 , який рухався проїзною частиною вулиці Чуднівська в місті Житомир в напрямку Соборної площі, що спричинили смерть потерпілого ОСОБА_12 , який перетинав проїзну частину вулиці Чуднівської в м.Житомирі по нерегульованому пішохідному переходу.

19.09.2025 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та 30.10.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

19.09.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 18.11.2025.

Посилаючись на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, продовження існування ризиків, передбачених пп. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК, неможливість запобігання вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, слідчий за погодженням з прокурором просив продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою без визначення застави.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора в підтримання апеляційної скарги, думку підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею, на думку колегії суддів, дотримано вимоги кримінального процесуального закону та обгрунтовано застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку останнього.

Так, слідчий суддя дійшов висновку, що підозра, яка повідомлена ОСОБА_8 за ч.2 ст.286 КК України є обгрунтованою.

Крім того, обгрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, стороною захисту не оспорюється.

Водночас, слідчій суддя вважав, що ризики, передбачені п.1 та п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме : можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні невисокі, з чим погоджується апеляційний суд, оскільки підозрюваний є військовослужбовцем та будучи на волі таких спроб не вчиняв, належним чином виконуючи свої процесуальні обов`язки.

Ризики, передбачені п.4 ст.177 КПК України, саме : перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя вважав недоведеним, оскільки всі докази у кримінальному провадженні зібрані та досудове розслідування завершено.

Також, слідчим суддею враховано ступінь тяжкості кримінального правопорушення, в якому обгрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , та його наслідки - смерть людини, те, що ОСОБА_8 є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_1 офіцером групи, одружений, позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язкі.

Крім того, колегія суддів зважає на те, що відповідно до практики Верховного Суду та ЄСПЛ запобіжний захід не є покаранням, а є лише тимчасовим процесуальним заходом, що застосовується для забезпечення виконання процесуальних обов`язків підозрюваним/обвинуваченим з метою запобігання певним ризикам (переховування, впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджання слідству, вчинення нових злочинів) до винесення вироку судом. Його мета не карати, а забезпечити нормальний хід кримінального провадження.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що застосований до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби зможе на даній стадії забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти доведеним ризикам.

Доводи апеляційної скарги прокурора про те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_8 не забезпечить його належну процесуальну поведінку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки прокурором не доведено виняткових обставин, які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів. Більш того, з часу застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту (з 17.11.2025) останній покладенні на нього обов`язки не порушує. А лише тяжкість покарання, яка загрожує ОСОБА_8 у разі доведення його винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, не може бути безумовною підставою для застосування найсуворішого запобіжного заходу.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підстав для її скасування не має.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 17 листопада 2025 року, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком до 17 січня 2026 року включно з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :