Справа № 671/2414/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2025 року м. Волочиськ

Слідчий суддя Волочиського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 про вчиненння кримінальних правопорушень керівником органу досудового розслідування,

встановив:

В провадження слідчого судді надійшла скарга ОСОБА_2 про вчиненння кримінальних правопорушень керівником органу досудового розслідування, в який він просить слідчого суддю про наступне: 1) зобов`язати уповноважену особу внести відомості до ЄРДР щодо дій начальника ВП № 2 Хмельницького РУП ОСОБА_3 ; 2) розпочати досудове розслідування; 3) визначити належну підсудність.

Ознайомившись із скаргою, приходжу до висновку, що скарга підлягає поверненню скаржнику відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, з наступних підстав.

На підставі вимог частини 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом, при цьому кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

В офіційному тлумаченні ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в Рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011, зазначено, що реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом.

Можливість особи звернутися до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів є її невід`ємним правом. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини у справі Мельник проти України зазначив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до КПК України окремою формою судової діяльності є судовий контроль за додержанням законів органами дізнання, досудового слідства та прокурором, який реалізує слідчий суддя. Зміст і характер такої діяльності щодо судового контролю в рамках кримінального процесу пов`язаний передусім із необхідністю забезпечення прав і свобод людини на стадії досудового розслідування кримінального провадження. При цьому в нормах КПК простежується оперативний характер здійснення слідчим суддею повноважень з приводу судового контролю та невідкладність у вирішенні питань про відновлення порушених прав і свобод заінтересованих осіб.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, прокурора на стадії як досудового розслідування так і під час підготовчого засідання в суді, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження.

Отже, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Статтею 303 КПК України визначений вичерпний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження, який розширеному трактуванню не підлягає.

Згідно п.п. 1-8, 9-1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

- бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

- рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

- рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

- рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

- рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

- рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

- рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником.

Згідно ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Таким чином, відповідно до вимог ст. 214 КПК України суд не наділений повноваженнями порушувати кримінальне провадження за заявами особи, такі повноваження покладаються на орган досудового розслідування, яким відповідно до вимог ст.38 КПК України, є, зокрема органи Національної поліції.

Зі змісту скарги ОСОБА_2 вбачається, що він повідомляє слідчого суддю про те, що в діях начальника ВП № 2 Хмельницького РУП ОСОБА_3 під час розгляду ним заяви ЄО № 2300 від 21.03.2025 року є ознаки кримінальних правопорушень за ст.ст. 364, 366, 367 КК України.

Скаржник не зазначає, чи звертався він із відповідною заявою про вчинення начальником ВП № 2 Хмельницького РУП кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 364, 366, 367 КК України як і те, що йому було відмовлено у строк, передбачений ст. 214 КПК України, у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, тобто не вказує на будь-яку бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора. Таких відомостей не долучено і до матеріалів поданої скарги.

Також скарга не містить вимог про визнання бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей до ЄРДР протиправною, а ставляться вимоги про внесення відомостей до ЄРДР про вчинене кримінальне правопорушення, вимоги розпочати досудове розслідування та визначення підсудності.

Статтею 214 КПК України визначено обов`язок внесення відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення слідчим, дізнавачем та прокурором після звернення до органу досудового розслідування із вказаною заявою.

Згідно із ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо: 1) скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу; 2) скарга не підлягає розгляду в цьому суді; 3) скарга подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 порушено порядок звернення із заявою про кримінальне правопорушення, враховуючи те, що за чинним КПК України особа не може звернутись до суду безпосередньо із заявою про вчинене кримінальне правопорушення, оскільки це не є повноваженням суду, тоді як заявник може оскаржити на досудовому провадженні бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення. Тільки за наслідками розгляду такої скарги слідчий суддя має повноваження зобов`язати слідчого, дізнавача, прокурора внести відповідні відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ураховуючи викладене, а також те, що скарга ОСОБА_2 за своїм змістом є заявою про вчинення злочину, а не скаргою на дії посадових осіб органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР, оскільки не містить вимог та доводів, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, вона підлягає поверненню скаржнику відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України.

Керуючись ст.ст. 304 ч. 2, 369-372 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_2 про вчиненння кримінальних правопорушень керівником органу досудового розслідування повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що відповідно до вимог ч.7 ст. 304 КПК України повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: