Справа № 202/6479/25
Провадження № 1-кс/202/6603/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

представника власника майна адвоката ОСОБА_3

власника (володільця) майна ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000679 від 28.06.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

11.09.2025 через підсистему «Електронний суд» адвокат ОСОБА_3 , діючи в інтересах володільця майна ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 02 липня 2025 року задоволено клопотання прокурора Дніпропетровської обласної прокуратури та накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «БМВ Х3», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони будь-яким особам права відчуження, розпорядження та користування.

Метою накладення арешту на вказане майно слідчий суддя зазначив проведення експертиз, збереження вилучених предметів, які є речовими доказами у кримінальному провадження та забезпечення виконання завдань кримінального провадження в цілому.

Вважає, що на сьогоднішній день мета накладення арешту досягнута, в рамках проведення досудового розслідування стосовно автомобіля були проведені всі необхідні експертизи та слідчі (розшукові) дії, які орган досудового розслідування вважав за можливе. В ході проведення всіх вищезазначених заходів причетність ОСОБА_4 , який в ході проведення досудового розслідування співпрацював з органом досудового розслідування, до вчинення вказаного кримінального правопорушення не була, отже продовження застосування арешту майна на вказаний автомобіль на сьогоднішній день є невиправданою, а тому накладений на майно арешт, підлягає скасуванню.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю арешт, накладений ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 02 липня 2025 року, на, вилучений 28.06.2025 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «БМВ Х3», номерний знак НОМЕР_1 , шляхом заборони будь-яким особам його відчуження, розпорядження та використання скасувати.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4 доводи клопотання підтримали та наполягали на його задоволенні. Також пояснили слідчому судді, що арештований автомобіль необхідний для задоволення потреб сім`ї ОСОБА_4 , оскільки дружина ОСОБА_4 відвозить на ньому їхню малолітню дитину на дитячі секції.

Прокурор ОСОБА_5 просила у задоволенні клопотання відмовити, оскільки воно є передчасним через те, що у кримінальному провадженні призначені та проводяться експертизи, у тому числі з арештованим автомобілем, який визнаний речовим доказом.

Заслухавши учасників судового розгляду, перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Головним управлінням Національної поліції в Дніпропетровської області здійснюється досудове розслідуванням кримінального провадження № 0000679 від 28.06.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

28.06.2025 в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, виявлено та вилучено автомобіль марки «BMW X3» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який має характерні пошкодження після наїзду на пішохода.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 від 10.07.2014, зазначений автомобіль належить на праві власності ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Постановою слідчого від 28.06.2025 автомобіль визнано речовим доказом за провадженням.

Відповідно до ст.132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ч.3 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді від 02.07.2025 (справа 202/6479/25; провадження 1-кс/202/4878/2025) на автомобіль «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , шляхом заборони будь-яким особам його відчуження, розпорядження та використання.

Відповідно до вказаної ухвали, метою арешту майна визначено збереження речових доказів, оскільки вирішуючи питання про арешт майна слідчий суддя дійшов висновку, що на час розгляду клопотання доведено, що автомобіль «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , відноситься до предметів, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Станом на 23.09.2025 у кримінальному провадженні досудове розслідування триває і у ньому проведені не усі необхідні слідчі дії та експертизи з вказаним транспортним засобом. Слідчим не приймалось рішення про виключення автомобіля з переліку речових доказів.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Відтак, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Враховуючи, що досудове розслідування у провадженні триває, вилучений автомобіль є речовим доказом у ньому, тобто мета арешту збереження речових доказів не відпала, приходжу до висновку, що прокурором доведено, що станом на 23.09.2025 існують потреби досудового розслідування, які виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи, як арешт майна.

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 174 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 26.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1