В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000662 від 12.05.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, ІПН: НОМЕР_1 , з середньою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого: 22.09.2025 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 185 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років, звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» згідно Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» № 64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та згідно Указу Президента України від 15.04.2025 року № 235/2025 «Про продовження строку дії воєнного» продовжено строку дії воєнного з 09.05.2025 по 09.08.2025, який діяв на час вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_3 , 12.05.2025 року об 11:50 годині увійшов до приміщення ТОВ «Омега» супермаркету «Варус-20», який розташований за адресою: вулиця Романа Шухевича 17, в Покровському районі міста Кривого Рогу. В цей же день, об 11:52 години ОСОБА_3 підійшов до лікеро-горілчаного відділу магазину, де його увагу привернув «Віскі 12 років Макаллан», об`ємом 0,7 літрів, та в цей час у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме вказаного алкогольного напою. Діючи далі, з метою реалізації раптово виниклого злочинного умислу, в цей ж день, об 11:52 годині, ОСОБА_3 роблячи вигляд добропорядного покупця, таким чином розуміючи, що його дії для оточуючих не є очевидними, тобто є таємними, з корисливих мотивів, повторно, з верхньої полиці стенду горілчаних виробів, рукою взяв дві пляшки «Віскі 12 років Макаллан», об`ємом 0,7 літрів, вартістю 2892,00 гривні за одиницю без урахування ПДВ, загальною вартістю 5784,00 гривні, які перебували в коробках, та поклав, з метою приховування вчиненого злочину, до непрозорого поліетиленового пакету, що був принесений з собою, тобто з метою таємного викрадення. Після чого, в цей ж день, об 11:53 годині, ОСОБА_3 розуміючи, що у разі проходження разом з викраденим товаром через касову зону магазину, його злочинні дії стануть очевидними для оточуючих, почав виходити через зону призначену для входу покупців, та пройшовши через неї направився до виходу з супермаркету, тобто виконавши всі дії, які вважав необхідні для доведення злочину до кінця, проте не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, що не залежали від його волі, через те що був викритий співробітником охорони супермаркету на виході.

Таким чином ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК, оскільки скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, вчинений в умовах воєнного стану, виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не залежали від його волі.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у вчиненні інкримінованому йому злочині, передбаченому ч. 2 ст. 15 - ст. 185 ч. 4 КК України, визнав повністю та покаявся у скоєному, пояснивши при цьому, що він дійсно 12 травня 2025 року по вул. Романа Шухевича в м. Кривий Ріг, перебуваючи у приміщення магазину «Варус», побачивши на прилавку «Віскі», вирішив вкрасти дві пляшки такого напою, оскільки із собою у нього не було грошей. З цією метою він непомітно поклав до себе в пакет дві коробки з «Віскі» та намагався непомітно вийти з магазину, пройшовши повз касу. Однак на виході з магазину його зупинив охоронець, якому він віддав дві пляшки «Віскі». Просив суд не судити його суворо та не позбавляти свободи.

Оскільки обвинувачений повністю визнав свою провину у вчиненні кримінального правопорушення, та після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, й така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та, отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно із ст. 12 КК є тяжким злочином, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є його щире каяття.

Також суд вказує, що обвинувачений офіційно не працює, не одружений, за місцем мешкання характеризується позитивно, однак раніше судимий, маючи судимість не знятою та не погашеною у встановленому законом порядку, перебуваючи на обліку в КП «ДБКЛПД» ДОР.

Крім того відповідно до досудової доповіді від 20 жовтня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 вбачається, що Тернівський районний відділ в м. Кривий Ріг у Дніпропетровській області філії ДУ «Центр пробації» вважав, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення або обмеження волі може становити високу небезпеку для суспільства, оскільки ризик вчинення ним повторного кримінального правопорушення високий.

Таким чином при призначенні обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК, в суду наявні підстави для застосування до ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті кримінального закону.

Натомість, судом при призначенні покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі не встановлено підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

При цьому згідно із вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2025 року вбачається, що ОСОБА_3 був засуджений за ч. 4 ст. 185 КК до покарання у виді 5 років позбавлення волі із іспитовим строком на 1 рік відповідно до ст. 75, 76 КК України.

При цьому судом було встановлено, що ОСОБА_3 вчинив наявне кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК до ухвалення вироку Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2025 року.

Отже, при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК.

У цьому сенсі судом було враховано п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», за яким однакові за видом і розміром покарання поглиненню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей (санкцій частин статей) КК.

Враховуючи викладене вмотивування, зважаючи на кількість епізодів злочинних дій та вартість викраденого майна суд вважає за необхідне при призначенні покарання ОСОБА_3 за ст. 70 ч. 4 КК України застосувати принцип часткового складання призначеного покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.09.2025 року із заново призначеним покаранням за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК, внаслідок чого слід остаточно призначити покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяць, оскільки суд вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 .

Крім того суд відкидає посилання захисника ОСОБА_5 щодо можливості застосувати до обвинуваченого положень ст. 75, 76 КК України через не набуття чинності вироком від 22 вересня 2025 року Тернівського районного суду м. Кривого Рогу.

Так суд вказує, що вирок від 22 вересня 2025 року Тернівського районного суду м. Кривого Рогу дійсно набуває чинності 23 жовтня 2025 року.

Однак в цьому сенсі суд зазначає, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили: а) якщо злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні, було вчинено до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ч. 4 ст. 70 КК (за сукупністю злочинів); б) якщо ж злочин (злочини), за який (які) засуджено особу в цьому кримінальному провадженні було вчинено після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття покарання, то остаточне покарання призначається за правилами, передбаченими ст. 71 КК (за сукупністю вироків).

Аналогічна правова позиція була викладена Об`єднаною палатою Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду у постанові від 1 червня 2020 року по справі № 766/39/17.

Отже, незважаючи на те, що вирок від 22 вересня 2025 року Тернівського районного суду м. Кривого Рогу відносно ОСОБА_3 наразі не набув чинності, то, виходячи з практики Верховного Суду, при призначенні обвинуваченому покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України суду слід застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України, що зумовлює неможливість подальшого застосування до ОСОБА_3 норм ст. 75, 76 КК України.

Питання речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченому ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_3 покарання за ч. 2 ст. 15 - ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання заново призначеного покарання з покаранням, призначеним за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 22 вересня 2025 року, остаточно визначити покарання ОСОБА_3 в вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі із відбуванням в умовах кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Відлік строку відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту початку фактичного відбування.

Речові докази: дві пляшки віскі «Макаллан» об`ємом по 0,7 літри в коробках синього кольору, передані представнику потерпілої особи на зберігання, як належне останньому майно, - залишити ТОВ «Омега».

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним за ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1