УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції) розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України звернувся до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на автомобіль марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 та ключ запалювання до нього.

У судовому засіданні -

Представник власника майна ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що клопотання необґрунтоване, відсутні підстави та мета накладення арешту. Посилаючись на обставини, викладені у письмовому запереченні просив відмовити у задоволенні клопотання.

Прокурор Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання належним чином.

Від прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 надійшла заява, в якій він просив розглянути клопотання без його участі та зазначив, що вимоги клопотання підтримує.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно положень ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що органом досудового розслідування на теперішній час здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає про наступне.

Слідством встановлено, що ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, будучи достовірно усвідомленими про те, що особи призовного віку (від 18 до 60 років, придатні до військової служби) підлягають мобілізації, проте не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, що визнані в установленому порядку тимчасово непридатними або непридатними до військової служби за станом здоров`я, розробили корупційну схему ухилення від мобілізації в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів та інших довідок військовозобов?язаним, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період.

З метою реалізації вищезазначеного злочинного плану, ОСОБА_7 , підшукав військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_10 , який потребував уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України, з яким 16.07.2025 провів зустріч, в ході якої запропонував останньому спосіб ухилення від мобілізації, шляхом виготовлення недостовірних медичних документів та проведення фіктивної операції на колінному суглобі, з метою маскування реальної відсутності будь-яких захворювань, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, при цьому оголосивши, що вказані послуги будуть коштувати загалом 4 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину ОСОБА_10 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, та подальшому отримання відстрочки від мобілізації, в період часу з 16.07.2025 по 23.07.2025, підготували медичні документи, які містили відомості про наявність неіснуючого захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, організовувавши при цьому проведення фіктивної операцій з хірургічним втручанням, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, яку 23.07.2025 провів ОСОБА_8 спільно з іншими невстановленими особами, на території медичної клініки «OneMed center» (ТОВ «Мед&Арт»), за адресою: м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, за результатами якої останній виготовив медичну виписку, з внесеними заздалегідь недостовірними відомостями, посвідчену ТОВ «Мед&Арт», яку передав ОСОБА_10 , за допомогою якої останній зможе уникнути призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України.

Крім того, аналогічним чином, продовжуючи реалізацію спільного злочинного плану, ОСОБА_7 , підшукав іншого військовозобов`язаного громадянина України ОСОБА_11 , який потребував уникнення призову під час мобілізації та під час дії воєнного стану на території України, з яким 26.07.2025 провів зустріч, в ході якої запропонував останньому вищезазначений спосіб ухилення від мобілізації, при цьому оголосивши, що вказані послуги будуть коштувати загалом 7 000 доларів США.

Надалі, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, діючи з прямим умислом, направленим на перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України в особливий період, шляхом незаконного сприяння громадянину ОСОБА_11 у безперешкодному проходженні військово-лікарської комісії поза межами встановленого законодавством порядку, та подальшому отримання відстрочки від мобілізації, в період часу з 26.07.2025 по 30.07.2025, підготували медичні документи, які містили відомості про наявність неіснуючого захворювання у вигляді розриву медіального меніска колінного суглоба, отримавши від ОСОБА_11 частину раніше обумовлених грошових коштів, які останній 29.07.2025 в сумі 2000 доларів США передав ОСОБА_7 та 30.07.2025 в сумі 1000 доларів США передав ОСОБА_9 , за організацію проведення фіктивної операцій з хірургічним втручанням, з метою маскування реальної відсутності вказаного захворювання, яку 30.07.2025 близько 12:00 год. планував провести ОСОБА_8 спільно з іншими невстановленими особами, на території медичної клініки «OneMed center» (ТОВ «Мед&Арт»), за адресою: м. Одеса, вул. Бреуса, буд. 26/2, однак під час підготовки до операції, вказані злочинні дії ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених осіб були викриті та їх протиправна діяльність припинена.

Проведеними слідчими діями та негласними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , лікар-травматолог приватної лікарні ТОВ «Мед&Арт», який здійснює виготовлення фіктивних медичних документів та організовує проведення операцій з хірургічним втручанням, без будь-якої необхідності їх проведення, які в подальшому використовуються для оформлення відстрочки від призову військовозобов`язаним, якого 30.07.2025 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 1141 КК України.

Так, 30.07.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду

м. Одеса було проведено обшук автомобіля марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого виявлено та вилучено автомобіль марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , та ключ запалювання до нього.

Постановою слідчого від 30.07.2025 року вилучене визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню, та того ж дня до суду направлено клопотання про накладення арешту на вилучене майно, однак 04.09.2025 року до Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону надійшла ухвала слідчого судді від 27.08.2025 (справа № 947/28082/25 провадження № 1-кс/947/11611/25) про повернення клопотання прокурору для усунення недоліків. З урахуванням зазначених в ухвалі суду недоліків, наразі вбачаються наступні підстави для накладення арешту на вищезазначене майно.

Арешт транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , у даному випадку необхідний, оскільки автомобіль належить на праві власності ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який в свою чергу наразі повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 1141 КК України, однак на даний час перевіряється причетність останнього до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (планується повідомлення про підозру останнього у вчиненні вказаного злочину, після розсекречення матеріалів раніше проведених негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, в разі встановлення відповідних підстав та доказів), яке передбачає конфіскацію майна як вид покарання, та арешт відповідно необхідний, з метою запобігання можливості його відчуження та відповідно для можливості в подальшому виконання (в разі призначення) покарання у вигляді конфіскації майна.

Таким чином, в ході розслідування кримінального правопорушення, у органу досудового розслідування виникла необхідність звернутись повторно до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на вищезазначений транспортний засіб та ключ запалювання до нього.

Слідчим суддею встановлено, що власником «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 є громадянин ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В рамках кримінального провадження 30.07.2025 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України за кваліфікуючими ознаками: перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період.

Санкція ч. 1 ст. 114-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

При цьому, у клопотанні прокурором зазначається про те, що накладення арешту на транспортний засіб «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 необхідне з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, оскільки на даний час органом досудового розслідування перевіряється причетність ОСОБА_8 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України планується повідомлення про підозру останнього у вчиненні вказаного злочину, після розсекречення матеріалів раніше проведених негласних слідчих (розшукових) дій у кримінальному провадженні, в разі встановлення відповідних підстав та доказів), яке передбачає конфіскацію майна як вид покарання.

Слідчий суддя наголошує, що станом на день розгляду даного клопотання про арешт майна власник майна ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 КК України, санкція яких не передбачає будь-якого додаткового покарання, зокрема, у вигляді конфіскації майна.

Слідчому судді не надано жодних матеріалів, які б свідчити про те, що проводяться слідчі дії щодо перевірки причетності власника майна ОСОБА_8 до вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, яке передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що відповідно до ухвали слідчого судді Київського районного суду від 27.08.2025 року слідчим суддею вже зазначалося про необґрунтованість мети та підстав арешту транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 , у зв`язку із чим, слідчий суддя приходить до переконання про те, що зазначені вищевказаною ухвалою недоліки були проігноровані та не були усунуті стороною обвинувачення.

Прокурором не зазначено та необґрунтовано, що вилучений в ході проведення обшуку транспортний засіб відповідає хоча б одному із критеріїв речових доказів в рамках кримінального провадження, відсутнє також обґрунтування необхідності накладення арешту на зазначене майно, що позбавляє можливості перевірити відповідність вилученого майна критеріям речових доказів. Прокурор лише формально посилається на норми кримінального процесуального законодавства.

Також, слідчий суддя не може залишити поза вагою той факт, що прокурор не з`явився у судове засідання, не обґрунтував подане ним клопотання, що свідчить про його байдуже ставлення до результату розгляду клопотання.

Більш того, як вбачається з ухвали слідчого судді про надання дозволу на проведення обшуку, стороні обвинувачення надавався дозвіл на проведення обшуку транспортного засобу марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 з метою виявлення та вилучення: медичної документації та військово-облікових документів, які мають ознаки фальсифікації, а також комп`ютерної техніки, флешносіїв, мобільних телефонів, грошових коштів, здобутих злочинним шляхом, документів та чорнових записів, які містять дані про протиправну діяльність, пов`язану з виготовленням фіктивних медичних документів, що надають підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період, тим самим здійснюючи перешкоджання законній діяльності ЗС України.

При цьому, під час обшуку транспортного засобу вказаних речей та предметів виявлено та вилучено не було, натомість, вилучено сам транспортний засіб та ключ від нього.

На думку слідчого судді стороною обвинувачення формально подано клопотання про арешт майна.

За таких обставин, слідчий суддя не може прийти до переконання, що на теперішній час арешт майна буде відповідати засадам розумності та співмірності, а відповідно, й що такий захід забезпечення обґрунтовано обмежувати право власності власника майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає клопотання сторони обвинувачення про накладення арешту на вилучений транспортний засіб необґрунтованим та вважає за необхідне у задоволенні клопотання відмовити та повернути вилучене майно особі у якої його було вилучено.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000757 від 02.07.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України відмовити.

На підставі пункту 2 частини 1 статті 169 КПК України тимчасово вилучене майно, а саме: автомобіль марки «Hyundai Sonata», державний реєстраційний знак НОМЕР_1 , vin-код НОМЕР_2 та ключ запалювання до нього повернути особі у якої його було вилучено.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1