Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(про обрання запобіжного заходу)

11 грудня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000049 від 14.03.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Подільського районного суду міста Києва надійшло клопотання старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000049, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.03.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий зазначив, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000049 від 14.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 15.03.2022 громадяни України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вступили у попередню змову на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органам влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а саме діяльності у сфері обміну валют.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України під господарсько діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб?єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про валюту і валютні операції» торгівля валютними цінностями здійснюється виключно через уповноважені установи, які отримали ліцензію на таку діяльність відповідно до статті 9 цього Закону.

З метою реалізації злочинного умислу ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вступили у попередню змову на здійснення діяльності, яка відповідно до законодавств України відноситься до господарської та підлягає ліцензуванню.

Згідно попередніх домовленостей ОСОБА_6 повинен був всупереч вимог законодавства України здійснювати незаконний обмін валют на території так званої «луганської народної республіки», тобто на тимчасово окупованій території Луганської області України, зокрема в місті Луганськ, в тому числі обмін української валюти «гривня» на російську «російський рубль».

В свою чергу ОСОБА_7 шляхом здійснення операцій купівлі валюти «російський рубль» за результатами обміну на криптовалюту USDT на криптобіржі «Binance», з надсиланням валюти «російський рубль» на банківські карти, що перебували у володінні ОСОБА_6 , а також членів його сім?ї та наближених осіб, повинен був забезпечити наявність у ОСОБА_6 валюти «російський рубль» для ведення останнім господарської діяльності щодо обміну української «гривні» на «російський рубль» на території тимчасово окупованої Луганської області.

Встановлено, що ОСОБА_6 , будучи громадянином України, з метою провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором та незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території України, використовував юридичну особу «Общество с ограниченной ответственностью «СОЮЗ-С», генеральним директором якої він являвся з 26.12.2017, зареєстровану на території невизнаної республіки Південна Осетія, контрольованої російською федерацією. При цьому ОСОБА_6 26.11.2019 отримав паспорт громадянина російської федерації.

Одночасно з цим для ведення незаконної господарської діяльності у сфері валютних операцій ОСОБА_6 з відома ОСОБА_7 використовував в тому числі і кошти, отримані від господарської діяльності юридичної особи «СОЮЗ-С», яка співпрацювала з суб?єктами господарювання російської федерації та так званої «луганської народної республіки».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , для забезпечення здійснення ОСОБА_6 незаконної господарської діяльності щодо обміну валюти на тимчасово окупованій території України, з метою наявності у ОСОБА_6 валюти «російський рубль», в період з 15.03.2022 по 09.05.2023 за допомогою власного аккаунту № НОМЕР_1 на криптобіржі «Binance», що прив?язаний до його номеру телефону НОМЕР_2 та пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив 130 Р2Р-операцій з купівлі валюти «російський рубль» на загальну суму 14 392 853,76 рос. рубл. за криптовалюту «USDT» в кількості 178 477, 39 USDT.

При купівлі валюти «російський рубль» за криптовалюту «USDT» у зазначений період часу ОСОБА_8 додавав у власний аккаунт, як спосіб оплати, та в подальшому вказував в P2P-ордерах, як спосіб оплати, банківськи картки російських банків «Сбербанк», «Тинькофф».

Зокрема встановлено, що 13.02.2023 о 14 год. 43 хв. ОСОБА_7 здійснив продаж криптовалюти «USDT» за російську валюту «російський рубль» на суму 150 000 рос. рубл., яка була перерахована на рахунок № НОМЕР_3 в банку «Сбербанк», що належить його діду ОСОБА_9 , який займає незаконно створену посаду депутата в незаконно створеному органі під назвою «народний совет луганской народной республики», при цьому входячи до незаконно створеного комітету «по делам военнослужащих, гражданской обороне и чрезвычайным ситуациям, правопорядку, делам казачества и поддержке участников специальной военной операции».

В свою чергу ОСОБА_6 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, перебуваючи на тимчасово окупованій території Луганської області, в період з 15.03.2022 включно по травень 2023 року здійснював обмін валюти «російський рубль» на валюту «українська гривня», яку отримував на свої банківські картки, та банківськи картки наближених осіб та членів сім?ї, що фактично перебували в його володінні, при цьому розміщаючи на інтернет-ресурсах оголошення про здійснення обміну валют, із зазначенням власного номера мобільного телефону НОМЕР_4 та електронної пошти, до якої він мав доступ, ІНФОРМАЦІЯ_4 , що належала його дружині ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1КК України, а саме у провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, вчиненій за попередньою змовою групою осіб.

Крім того встановлено, що 15.03.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та його син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вступили у попередню змову, спрямовану на легалізацію майна, отриманого злочинним шляхом, а саме грошових коштів, отриманих від провадженні господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора.

Згідно попередніх домовленостей, ОСОБА_8 , перебуваючи на території м. Києва та Київської області, за вказівками ОСОБА_6 на криптобіржі «Binance» повинен був здійснювати купівлю криптовалюти «USDT» за валюту «українська гривня», що була отримана внаслідок здійснення незаконної діяльності на території тимчасово окупованого міста Луганськ щодо обміну валюти «російський рубль» на валюту «українська гривня».

В свою чергу ОСОБА_6 повинен був перераховувати валюту «українська гривня» на банківські картки осіб, що здійснювали продаж криптовалюти «USDT», реквізити яких йому повідомить ОСОБА_8 , при цьому криптовалюта «USDT» зараховувалась на криптогаманець акаунту ОСОБА_11 № НОМЕР_1 на криптобіржі «Binance».

Реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на легалізацію грошових коштів, отриманих злочинним шляхом, ОСОБА_7 , перебуваючи в невстановленому місці на території м. Києва та Київської області, в період з 15.03.2022 по 09.05.2023 з метою маскування джерела походження майна та зміни його форми за допомогою власного аккаунту № НОМЕР_1 на криптобіржі «Binance», що прив?язаний до його номеру телефону НОМЕР_2 та пошти ІНФОРМАЦІЯ_3 , здійснив 940 р2р операцій з покупки криптовалюти «USDT» за валюту «українська гривня», які ОСОБА_6 надсилав на банківські картки, реквізити яких йому повідомив ОСОБА_12 , а саме останні придбали 384 813,33 USDT за 14 716 424, 48 грн., що є великим розміром.

Отримавши кошти на власний гаманець на криптовалютній біржі «Binance», ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_6 забезпечив зберігання криптовалюти на власному криптогаманці з метою подальшого обготівковування отриманих грошових коштів, а також їх використання для купівлі валюти «російський рубль» для подальшого провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, незаконними органами влади, створеними на тимчасово окупованій території, у тому числі окупаційною адміністрацією держави-агресора, а саме проведення незаконних операцій обміну валюти на території тимчасово окупованого м. Луганськ.

Таким чином ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, а саме у набутті, володінні, використанні майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, в тому числі у здійсненні фінансових операцій, зміні форми (перетворенні такого майна), маскування джерела походження такого майна особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом, вчиненому за попередньо змовою групою осіб, у великому розмірі.

В подальшому, 16.04.2025 слідчим належним чином, шляхом публікації повісток в щоденному виданні центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур?єр», було викликано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого на 09 год. 00 хв. 21.04.2025 для вручення повідомлення про підозру, вручення пам?ятки про процесуальні права та обов?язки підозрюваного, допиту в якості підозрюваного та проведення інших процесуальних дій.

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до слідчого, на виклики слідчого не прибув.

21.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

26.04.2025 слідчим належним чином, шляхом публікації повісток в щоденному виданні центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур?єр», було викликано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого на 09 год. 00 хв. 28.04.2025 та 29.04.2025 для проведення допиту в якості підозрюваного та проведення інших процесуальних дій.

ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про необхідність явки до слідчого, на виклики слідчого не прибув.

Крім того, слідчим належним чином, шляхом публікації повісток в щоденному виданні центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур?ер», було викликано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до слідчого на 09 год. 00 хв. 16.05.2025 для вручення повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, однак ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про не необхідність явки до слідчого, на виклики слідчого не прибув.

16.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочинів передбачених, ч. 4 ст. 111-1, ч.2 ст. 209 КК України.

Крім того, 16.05.2025 постановою слідчого за погодженням з прокурором досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000049 від 14.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було зупинено у зв?язку з розшуком підозрюваного.

11.11.2025 року, у зв?язку з необхідністю у проведенні слідчих (розшукових) дій, в тому числі отримання дозволу суду на проведення спеціального досудового розслідування відносно підозрюваного ОСОБА_6 , досудове розслідування у кримінальному провадженні було відновлено.

Крім того, постановою керівника Подільської окружної прокуратури м. Києва від 19.11.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні було продовжено до трьох місяців, тобто до 21.12.2025.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, повністю підтверджується, як вказано у клопотанні, зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом обшуку від 10.05.2025;

- протоколом про результати проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних інформаційних систем відносно ОСОБА_7 , № 5/6/1/1-1549 від 09.03.2023;

- копією протоколу огляду інформації криптовалютної біржі «Binance» від 14.03.2024

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 14.03.2024;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 22.03.2024;

- протоколом огляду інформації криптовалютної біржі « Binance » від 27.09.2024;

- протоколом огляду від 01.11.2024;

- протоколом огляду від 12.11.2024;

- протоколом огляду інформації криптовалютної біржі «Binance» від 29.01.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в сукупності.

09.12.2025 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

Як вказано у клопотанні, враховуючи викладене, а також існування ризиків, виникла необхідність в обрані запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Так, в органу досудового розслідування є підстави вважати, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

На той факт, що підозрюваний буде переховуватися від органу досудового розслідування та суду вказує процесуальна поведінка підозрюваного, з огляду на яку є підстави вважати, що підозрюваний намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора або суду.

Оцінюючи ризик переховування ОСОБА_6 , автор клопотання звертає увагу, що:

1) ОСОБА_6 вживає заходи, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування. Так, перебуваючи на тимчасово окупованій території України, а саме у м. Луганськ Луганської обл. жодного разу не з?явився до органу досудового розслідування по вручених повістках, які неодноразово опубліковано в газеті «Урядовий кур?єр» та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора;

2) ведення господарської діяльності у співпраці з окупантом в умовах, коли в Україні ведуть бойові дії, а також фактичне фінансування агресора (РФ) у війні з Україною свідчить про низький рівень моральності підозрюваного, який бажає збагатитися за рахунок ситуації, яка склалася в Україні;

3) майновий стан обвинуваченого дозволяє тривалий час здійснювати заходи, спрямовані на переховування від органу досудового розслідування. Так, останній має кошти, отримані від незаконної діяльності, які може використати для переховування.

Ризик вчинення інших кримінальних правопорушень та продовження вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , є не менш актуальним. Так, встановлено, що ОСОБА_6 тривалий час здійснював незаконну господарську діяльність у співпраці з країною-окупантом, при цьому фінансуючи здійснення збройної агресії РФ проти України.

За таких обставин ОСОБА_6 може продовжити здійснення незаконно діяльності, навіть перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, через вжиття заходів, спрямованих на недопущення виявлення та документування інших епізодів злочинних дій, а також заходи щодо переховування співучасників є також актуальним з огляду на те, що ОСОБА_6 шляхом надання вказівок своїм співучасникам, вживатиме заходи, спрямовані на неможливість документування інших епізодів злочинних дій, щодо яких проводиться досудове розслідування.

Так, навіть в умовах цілодобового домашнього арешту (другий за суворістю запобіжний захід) ОСОБА_6 , маючи доступ до електронних засобів зв?язку, інтернету зможе вчиняти інші кримінальні правопорушення та продовжувати вчинення кримінального правопорушення, в якому підозрюється, здійснювати незаконний вплив на свідків, вживати заходи, спрямовані на недопущення виявлення та документування інших епізодів злочинних дій, а також заходи щодо переховування співучасників.

Крім цього, ОСОБА_6 зможе переховуватися від органу досудового розслідування та суду, оскільки здійснює це на даний час, у зв?язку із чим оголошений у державний розшук.

За таких умов застосування інших запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, виключається.

Враховуючи наявність актуальних і доведених ризиків, зважаючи на характер злочинної діяльності ОСОБА_6 , яка виразилася у співпраці з країною-окупантом, прямому (шляхом надання грошових коштів) і непрямому (шляхом сплати податків) фінансуванню збройної агресії РФ проти України, орган досудового розслідування вважає за необхідне не визначати щодо ОСОБА_6 розмір застави як альтернативи запобіжному заходу у вигляді тримання під вартою.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив його задовольнити із викладених у ньому підстав, вказав, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області України, зокрема в місті Луганськ.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечив.

Вислухавши учасників судового засідання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Встановлено, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві знаходиться кримінальне провадження № 0000049 від 14.03.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 209 КК України.

Процесуальне керівництво у вищевказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою м. Києва.

21.04.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого, ч. 4 ст. 111-1 КК України.

16.05.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчинені злочинів передбачених, ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 209 КК України.

Про обґрунтованість вказаної підозри свідчать докази, зібрані в ході досудового розслідування.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 209

КК України є тяжким злочином.

Як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, існує передбачений ст. 177 КПК України ризик переховування від органів досудового розслідування, оскільки на даний час місцезнаходження підозрюваного не відоме. В розпорядженні слідчого є зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні данні, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, що інкримінується йому органом досудового розслідування.

Так, в ході розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що після складення письмового повідомлення про підозру, ОСОБА_6 на виклики до слідчого жодного разу не з`являвся, за відомими органу досудового розслідування адресами він не проживає, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити його місце перебування та проживання не вдалося. Підозрюваного оголошено в розшук.

Як вбачається зі змісту клопотання та доданих до нього документів, органом досудового розслідування вживалися заходи, спрямовані на встановлення місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , однак такі заходи виявилися безрезультатними.

Отже, наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 , розуміючи безповоротність покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, не повідомляє про власне місцезнаходження, ухиляється від участі у процесуальних діях. Матеріалами кримінального провадження підтверджено, що підозрюваний переховується від органу досудового розслідування.

Поряд з цим, слідчий суддя встановив відповідність повідомленої ОСОБА_6 підозри критерію «обґрунтована підозра».

У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 підтверджується додами, викладеними у клопотанні та документами, наданими на підтвердження цих доводів.

Положеннями ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених статтею 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, які зазначені статтею 178 КПК України.

Приписами ч. 1 ст. 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації його дії слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають оцінці при подальшому проведенні досудового розслідування та дослідженню під час розгляду справи по суті.

Втім, слідчим у клопотанні та прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризику переховування ОСОБА_6 від правоохоронних органів.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України до підозрюваного ОСОБА_6 може бути обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

23.07.2025 до Подільського районного суду міста Києва від прокурора Подільської окружної прокуратури міста Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000120 від 13.05.2025, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 4 ст. 111-1, ч 2. Ст. 209 КК України.

Положеннями ч. 6 ст. 193 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Прокурором в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України (а саме, м. Луганськ Луганської обл.), а тому у сторони обвинувачення наявне право на звернення із клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України.

Аналізуючи матеріали клопотання, слідчий суддя висновує, що до особи повинен бути застосований запобіжний захід, однак без фізичної присутності особи застосувати запобіжний захід неможливо.

Вирішуючи питання про можливість обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту, слідчий суддя констатує, що у випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Однак на цьому етапі досудового розслідування, коли достеменно встановлено, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України та оголошений у розшук, доставка ОСОБА_6 до слідчого судді для застосування запобіжного заходу неможлива інакше, ніж як шляхом затримання особи та доставки до слідчого судді за місцем здійснення досудового розслідування.

У такому разі, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу (ч. 6 ст.193 КПК України).

Слідчий суддя звертає увагу на те, що поняття «обрання» та «застосування» запобіжного заходу щодо підозрюваної особи не тотожні та мають відмінності в обсязі процесуальних прав такої особи та сторони захисту, необхідних дій з боку суду.

З приводу відмінностей опосередковано висловилася Об`єднана палата ККС ВС у постанові від 14.02.2022 у справі № 991/3440/20 (провадження № 51-4400км21).

Предметом розгляду ОП ККС ВС стало питання щодо права на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу, прийнятої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК. З цією метою ОП ККС ВС проаналізувала правову природу такого рішення. ОП ККС ВС дійшла висновку, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч. 6 ст. 193 КПК, за своїми правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст. 25 Європейської конвенції про видачу правопорушників. У судовому рішенні було підкреслено, що обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності підозрюваного, обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак є правовою підставою для затримання і доставлення цієї особи до місця кримінального провадження.

Водночас особливий акцент був зроблений на відмінностях у затриманні особи з метою приводу та затриманні на підставі ухвали слідчого судді, суду, прийнятої в порядку ч. 6 ст. 193 КПК. Якщо в першому випадку особа має гарантії не пізніше за 36 годин з моменту її затримання бути звільненою або доставленою до слідчого судді, суду, який виніс ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу, то в другому - особа може бути затриманою і утримуватися під вартою протягом усього часу, необхідного для її екстрадиції та доставлення до місця кримінального провадження. Процесуальні гарантії у затриманої особи залежать від законодавства країни, в якій вона перебуває, а також часу, необхідного для екстрадиції та доставлення до місця кримінального провадження, що може перевищувати навіть 60 днів.

Враховуючи вищевикладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що є підстави для задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , роз`яснивши, що у разі затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через сорок вісім годин з часу його доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до положень абзацу восьмого ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 193, 194, 197, 376, 395 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ УП в метрополітені ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000049 від 14.03.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 111-1, ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 358 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 на підставі ч. 6 ст. 193 КПК України - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000049 від 14.03.2024, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Роз`яснити, що у разі затримання особи, відносно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1