Справа № 635/859/20
Провадження № 1-кп/635/638/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2026 року сел. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

захисника (в режимі відеоконференції) - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Покотилівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002076 від 20.12.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Мерефа Харківського району Харківської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого і фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.09.2016 року вироком Харківського районного суду Харківської області за ст.ст. 185 ч.2, 185 ч.3, 190 ч.2 КК України, зміненого ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 04.04.2017 року до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений за відбуттям покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.

Відповідно до обвинувального акту 18 грудня 2019 року приблизно о 13 годині, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння корисливих злочинів, знаходився за місцем свого мешкання в багатоквартирному будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 спустився в підвальне приміщення будинку, де знаходились сараї власників квартир цього будинку. Знаходячись у підвальному приміщенні, ОСОБА_4 звернув увагу на двері сараю громадянки ОСОБА_6 та побачив, що навісний замок дверей був не запертий. Після чого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне заволодіння майном ОСОБА_6 , яке зберігалося в приміщенні підвального сараю. Далі, діючи повторно, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний намір, зняв навісний замок з дверей приміщення сараю та проник в дане сховище, звідки таємно викрав штучну новорічну ялинку, вартістю 688 гривень 50 копійок. Після чого ОСОБА_4 , заволодівши викраденим майном, покинув підвальне приміщення будинку, спричинивши ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вказану суму.

Умисні протиправні дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням до сховища, вчинена повторно.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання, в якому просив кримінальне провадження стосовно обвинуваченого закрити у зв`язку з прийняттям закону №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09 серпня 2024 року, оскільки сума викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення становить менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Обвинувачений ОСОБА_4 клопотання підтримав, при цьому він зрозумів суть закриття кримінального провадження на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна відповідальність.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 підтримала позицію обвинуваченого.

Від потерпілої ОСОБА_6 надійшла до суду заява, в якій вона не заперечує проти закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.3 ст.185 КК України у зв`язку із декриміналізацією діяння. Крім того зазначила, що із заявою про вчинення кримінальне правопорушення за ч.1 ст.162 КК України у порядку приватного обвинувачення до правоохоронних органів не зверталась і наміру звертатись не має, щодо не проведення перекваліфікації дій ОСОБА_4 на ч.1 ст.162 КК України не заперечує.

Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення. Припинення законної сили кримінально-правової норми тягне неможливість її застосування до діянь, що передбачені чи передбачалися у КК раніше як злочини і скоєні після втрати цією нормою чинності. Водночас у випадках, коли новий закон про кримінальну відповідальність покращує юридичне становище особи, він поширюється і на діяння, вчинені до набрання ним чинності, тобто застосовується принцип ретроактивності.

Зазначений підхід закріплено у частині 1 ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Зміст цієї конституційно-правової норми деталізовано у ч. 1 ст. 5 КК України. Згідно із частиною першою цієї статті закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ХІ від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до КУпАП, а саме ст. 51 КУпАП викладено в редакції, яка визначає, що дрібною крадіжкою є викрадення майна вартістю від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, розмір вартості майна за яким розмежовується адміністративне правопорушення та кримінальне правопорушення з 0,2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян визначених ст. 51 КУпАП в редакції Закону № 1449-VI від 04.06.2009 року, збільшено до 2 неоподатковуваних мінімумів громадян, тобто кримінальна відповідальність настає у випадку викрадення майна вартістю більше 2 неоподатковуваних мінімумів громадян.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України надійшло до суду повторно 15.12.2023 року, однак на момент розгляду цього кримінального провадження судом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, оскільки Законом України № 3886-ХІ від 18.07.2024 року внесено зміни до ст. 51 КУпАП та збільшено розмір вартості майна, який впливає на розмежування адміністративного правопорушення та кримінального правопорушення та кваліфікацію дій особи.

Так, в обвинувальному акті вказано, що протиправними діями обвинуваченого заподіяна майнова шкода потерпілій ОСОБА_6 на суму 688,50 грн., тобто встановлена досудовим розслідуванням заподіяна шкода обвинуваченій не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів громадян на момент вчинення правопорушення 18.12.2019 року -1921 грн.

Положення п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України передбачають, що кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений просив про закриття кримінального провадження за ч.3 ст.185 КК України з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, тим самим надав згоду на його закриття.

Враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку, що кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи №28929 від 23.01.2020 в сумі 785,00 грн. належить віднести на рахунок держави.

Цивільний позов не заявлений, завдана потерпілій шкода відшкодована в повному обсязі шляхом повернення майна.

Водночас, суд вважає необхідним направити матеріали обвинувального акту разом з ухвалою суду до відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376,392 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002076 від 20.12.2019 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Судові витрати, понесені на проведення судово-товарознавчої експертизи №28929 від 23.01.2020 на суму 785,00 грн. віднести на рахунок держави.

Речові докази: товарний чек і штучну новорічну ялинку, які належать ОСОБА_6 і передані їй на відповідальне зберігання, після набрання ухвалою законної сили, вважати повернутими власнику.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити (направити) обвинуваченому, прокурору та потерпілій.

Копію ухвали, яка набрала законної сили, разом із обвинувальним актом у кримінальному провадженні направити до відділу поліції № 3 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області для вирішення питання про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Харківський районний суд Харківської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, які не були присутніми при оголошенні ухвали протягом того ж строку після отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1