Справа № 612/884/24
Номер провадження 1-кп/629/40/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі колегії суддів:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні у залі суду в м. Лозова кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітнього ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України

у с т а н о в и л а:

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України прокурор надав клопотання про продовження обвинуваченим раніше обраного запобіжного заходу - тримання під вартою, вказуючи на існування ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечував, зазначив, що будь-яких змін у його сімейному, матеріальному, соціальному житті не відбулося.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_8 , законний представник неповнолітнього ОСОБА_7 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, захисник обвинуваченого просив обрати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою цілодобовий домашній арешт.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Вирішуючи питання про наявність чи відсутність підстав для продовження раніше обраного запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 суд виходить з сукупного аналізу обставин передбачених ст. 178 КПК України, та зокрема аналізу особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування злочинів (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки обвинуваченого під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 є неповнолітнім, має неповну середню освіту, проживав разом з бабусею, під час навчання отримував стипендію, а також утримувався за рахунок бабусі.

Отже суд виходить з того, що існують обставини, які свідчать про те, що маються ризики передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують необхідність продовження неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_6 строку раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

-неповнолітній ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України, за вчинення яких передбачена міра покарання у вигляді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, не має достатніх стійких соціальних зв`язків, постійного чи тимчасового джерела прибутку, оскільки він не працює, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватись від суду;

- неповнолітній ОСОБА_6 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_6 інкримінується вчинення декількох кримінальних правопорушень, та враховуючи обставини інкримінованих злочинів, даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , не повідомлення про кримінальні правопорушення правоохоронні органи, останній може вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі проти національної безпеки, що свідчить про його підвищену соціальну небезпеку та унеможливлює перебування обвинуваченого на даний час у суспільстві.

Суд не ігнорує ті аргументи, які наводяться неповнолітнім обвинуваченими, захисником та законним представником неповнолітнього, проте в даному конкретному випадку суд доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки обвинуваченого і виконання процесуальних рішень по справі.

Таким чином, в суду немає підстав вважати, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , а тому є необхідним продовжити обвинуваченим строк раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України розмір застави не визначається.

Керуючись ст. ст.177,183,194, 372, 376, 395 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Оголосити перерву до 14 год. 15 хв. 24.02.2026

Клопотання прокурора, задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого, - відмовити.

Неповнолітньому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 113 КК України, продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до 22.03.2026 року в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня постановлення ухвали, а саме з 22.01.2026.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, який утримується під вартою - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя ОСОБА_9

Судді ОСОБА_10

ОСОБА_11