Справа № 355/1988/25
Провадження № 1-кс/355/385/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2025 року селище Баришівка

Баришівський районний суд Київської області у складі

слідчої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

та сторін кримінального провадження:

-прокурора ОСОБА_3 ,

-підозрюваного ОСОБА_4 ,

-захисника ОСОБА_5 в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Баришівка клопотання т.в.о. заступника начальника ВП - начальника СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником - начальником Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у межах кримінального провадження № 0000437, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

1. Суть та заявник розглядуваного питання.

Т.в.о. заступника начальника ВП - начальник СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , за погодженням із старшим прокурором у кримінальному провадженні начальником Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , звернулися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного, яке вмотивували наявністю обставин, визначених п. 1-3 ч. 1 ст. 194, ст.177, 184 Кримінального процесуального кодексу України (надалі КПК України).

2. Встановлені органом досудового розслідування обставини. Обґрунтування щодо доцільності застосування запобіжного заходу.

У провадженні слідчого відділення відділу поліції №1 Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області перебуває кримінальне провадження №0000437 від 15.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 15 вересня 2025 року близько 14 години 45 хвилин, ОСОБА_4 перебував в приміщенні спальні за адресою: АДРЕСА_1 , де між ним та його матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті неприязних відносин у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиправного заподіяння смерті своїй матері ОСОБА_7 , тримаючи в правій руці кухонний ніж, перебуваючи за місцем спільного мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 наніс своїй матері ОСОБА_7 , не менше семи ударів кухонним ножем по життєво важливим органам а саме, по шиї, голові, спині та руці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: множинних колото різаних ран шиї, голови, руки та спини, а також гіпотензію.

Таким чином, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що нанесення удару ножем у шию та голову є небезпечним для життя людини, оскільки шия та голова є життєво важливим органом, виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця та досягнення своєї злочинної мети, а саме смерті ОСОБА_7 , але кримінальне правопорушення не було закінчене з причин, які не залежали від волі ОСОБА_4 , оскільки наслідки у вигляді смерті потерпілої не настали завдяки наданню їй своєчасної медичної допомоги.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні закінченого замаху на вбивство, а саме в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

За доводами клопотання, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України, а саме:

п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може переховуватися від слідства та суду. Про наявність даного ризику свідчить те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним (від 7 до 15 років позбавлення волі), може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження; за доводами клопотання, ОСОБА_4 після вчинення злочину здійснював приховування слідів злочину, а саме заховав знаряддя вчинення злочину (ніж), що свідчить про подальші його наміри в подальшому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 вчинив злочин, пов`язаний із застосуванням насильства, та може незаконно впливати на свідків та потерпілого, які надають показання щодо обстановки на місці події під час вчинення злочину. Таким чином підозрюваний без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, зможе впливати будь-яким чином (фізичний чи психологічний тиск) на свідків, щоб ті змінили показання, а підозрюваний ухилився від відповідальності у даному кримінальному провадженні. Враховуючи той факт, що потерпіла ОСОБА_7 доводиться матір`ю підозрюваному ОСОБА_4 та свідок ОСОБА_8 проживає по сусідству із ОСОБА_4 та знає його з народження, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може здійснювати незаконний вплив на свідків шляхом прохання, вмовляння, залякування, змінити покази з метою уникнути кримінальної відповідальності.

п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я осіб, оскільки не володіє достатнім рівнем самоконтролю, стриманості та самоорганізації, про що свідчить той факт, що з невідомого мотиву у нього виник умисел на вбивство матері, який він реалізував та наніс кухонним ножем не менше семи ударів по життєво важливим органам а саме, по шиї, голові, спині та руці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: множинних колото різаних ран шиї, голови, руки та спини, а також гіпотензію, від яких потерпіла ОСОБА_7 не померла на місці завдяки наданню їй своєчасної медичної допомоги.

Відтак, враховуючи перелічені ризики, сторона обвинувачення вважає, що тільки такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти вищевикладеним ризикам.

3. Позиція сторін щодо заявленого клопотання про застосування запобіжного заходу.

Старший прокурор у кримінальному провадженні начальник Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити.

Сторона захисту заперечувала проти застосування заходу забезпечення кримінального провадження відносно підозрюваного, в аспекті не доведення, на переконання захисника, обставин, регламентованих п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК; окремих фактичних обставин; ступеня тяжкості тілесних ушкодження (за доводами захисника, завдані тілесні ушкодження могли бути легкими); відсутності знаряддя вчинення злочину. Крім того, захисник заперечував наявність ризиків, регламентованих ст. 177 КПК України.

Зважаючи на означене, сторона захисту просила застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, обраний на розсуд суду.

4. Кримінальне процесуальне законодавство, застосовне для вирішення заявленого клопотання.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ч. 1, 2 ст. 131 КПК України).

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять докази, надані сторонами кримінального провадження, обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу, згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний, згідно ст. 178 КПК України, оцінити в сукупності всі обставини щодо підозрюваного, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі; 3) вік та стан здоров`я; 4) міцність соціальних зв`язків в місці постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію; 7) майновий стан; 8) наявність судимостей; 9) дотримання умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися раніше; 10) наявність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

5. Мотиви слідчої судді при постановленні ухвали.

Слідча суддя, заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані ними матеріали та проаналізувавши в системному зв`язку усі наявні на час розгляду клопотання відомості, які мають пряме та опосередковане значення для вирішення питання застосування заходу забезпечення кримінального провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, зазначає та виснує таке.

Застосування запобіжного заходу здійснюється у конкретному кримінальному провадженні та вимагає досить детального аналізу не тільки фактичних обставин вчинення правопорушення, але й врахування характеристики особи, яка є ймовірним суб`єктом його вчинення.

У кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України.

У даному кримінальному провадженні відносно підозрюваного встановлено такі дані/відомості, що його характеризують:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Морозівка, Київська область, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працевлаштований, із базовою середньою освітою, не депутат, не інвалід, не адвокат, не одружений, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, раніше не судимий;

- 15.09.2025 ОСОБА_4 затримано у порядку ст. 208 КПК України (а.с. 23-26);

- 16.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України (а.с. 64-66).

Зважаючи на означене, вирішуючи по суті заявлене клопотання, слідча суддя має з`ясувати також наявність певних обставин, на які вказують слідчий та прокурор:

1) щодо обґрунтованості підозри:

Винятково законами України визначаються діяння, які є кримінальними правопорушеннями (п. 22 ст. 92 Конституції України). Злочином є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину (ч. 1 ст. 11 КК України).

Застосуванню запобіжного заходу має передувати підозра у вчиненні кримінального правопорушення, тобто діянні, передбаченому Особливою частиною КК України. Слідча суддя у розглядуваному випадку має встановити, чи є підозра у вчиненні особою злочину обґрунтованою, тобто, чи є встановлені у визначеному законом порядку достатні дані, що свідчать про наявність ознак злочину, вчиненого саме цією особою (ними можуть бути заяви й повідомлення про злочин, документи, складені за результатами оперативно-розшукової діяльності, протоколи слідчих дій, висновки експертиз тощо).

При цьому, саме поняття «обґрунтована підозра» не визначене в національному законодавстві. Водночас, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ (що є застосовною відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України) термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі «Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom» від 30.08.1990 (заяви № 12244/86, 12245/86; 12383/86); п. 175 рішення ЄСПЛ від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява № 42310/04).

Вирішення питання про наявність «обґрунтованої підозри» потребує встановлення:

- фактичної складової, що включає наявність фактичних обставин, що вказують на причетність певної особи до вчинення кримінального правопорушення;

- матеріально-правової складової, що включає наявність у діянні особи складу певного правопорушення за національним кримінальним законом.

Для дотримання фактичної складової підозри щодо причетності особи до вчинення кримінального правопорушення необхідна наявність певних об`єктивних підстав (фактів або інформації), на основі яких можна небезпідставно стверджувати, що відповідна особа могла вчинити злочин. Наявність таких «об`єктивних підстав» має підтверджуватися певними відомостями чи доказами, які повинні відповідати вимогам належності та допустимості, при цьому бути достатніми для висновку про причетність певної особи до вчинення конкретного кримінального правопорушення.

Водночас, слідча суддя зазначає, що на даному етапі досудового розслідування суд не має права вирішувати ті питання, які він повинен вирішити під час розгляду кримінального провадження по суті, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

З огляду на вищевикладене, з урахуванням означених застережень, проаналізувавши долучені до клопотання документи, за своїм внутрішнім переконанням, у порядку ст. 94 КПК України, слідча суддя вважає, що наявні у провадженні фактичні дані, передбачені параграфами 3-5 глави 4 КПК України (протоколи слідчих дій та інші документи), свідчать про обґрунтованість пред`явленої у даному кримінальному провадженні підозри, оскільки в своїй сукупності вказують на існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити це правопорушення.

Зокрема, обґрунтованість підозри та обставини причетності підозрюваного до вчинення інкримінованого правопорушення слідують/вбачаються з:

- протоколом огляду місця події від 15.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 в ході якого в приміщенні житлового будинку виявлено знаряддя вчинення злочину кухонний ніж зі слідами речовини бурого кольору та самі сліди речовини бурого кольору з речами на який наявна речовина бурого кольору (а.с. 17-20);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.09.2025, в ході якого проведено обшук ОСОБА_4 та вилучено рубашку зі слідами речовини бурого кольору та штани зі слідами речовини бурого кольору (а.с. 23-26);

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 15.09.2025, який через стан алкогольного сп`яніння відмовився надавати покази (а.с. 27-28);

- довідкою з Березанської міської лікарні Березанської міської ради від 15.09.2025, відповідно до якої у ОСОБА_4 відсутні тілесні ушкодження та наявний вміст алкоголю 2,55 % проміле (а.с. 32-33);

- витягом з інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції», відповідно до якого 15.09.2025 о 14:51 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 15.09.2025 о 14:50 за адресою: АДРЕСА_1 , щойно син наніс ножові поранення в область грудної клітини і шиї матері. Дані потерпілої ОСОБА_9 , 71 рік. Син на МП. ШМД в дорозі. Заявник: ОСОБА_10 (а.с. 34-36);

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_7 від 16.09.2025, яка повідомила, що 15.09.2025 вона разом із сином перебувала вдома за адресою: АДРЕСА_1 та займалась господарчими справами та коли попрохала ОСОБА_4 допомогти, останній почав себе агресивно поводити. Близько обіду відбувся знову словесний конфлікт та потерпіла знову повідомила, що ОСОБА_4 може переїхати якщо його щось не влаштовує. ОСОБА_4 продовжуючи поводити себе агресивно штовхнув потерпілу та взяв до рук предмет схожий на ніж та наніс близько семи ударів в область шиї та плечей, від яких потерпіла намагалась захищатись однак не могла. Від отриманих ушкоджень ОСОБА_7 відчула сильний біль та побачила багато крові. В неї вийшло відштовхнути ОСОБА_4 та перейшовши через одну кімнату зачинити двері. Далі з метою надання допомоги ОСОБА_7 зателефонувала сусідці яка викликала екстрені служби (а.с. 37-39);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 15.09.2025, який повідомив, що 15.09.2025 близько 14 год 48 хв надійшов виклик щодо тілесних ушкоджень, а саме колото різаних ран за адресою: АДРЕСА_1 . По прибуттю на місце події зайшовши до будинку в одній з кімнат було виявлено потерпілу, яка лежала на ліжку та мала ознаки кровотечі. Оглянувши потерпілу, було виявлено колото різані-рани на шиї, спині, руці та голові. В будинку також перебував чоловік, який зі слів потерпілої спричинив тілесні ушкодження. Після надання першочергової домедичної допомоги потерпілу було госпіталізовано до лікарні (а.с. 40-41);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.09.2025 за участі свідка ОСОБА_11 , який впізнав особу чоловічої статі яка перебувала в будинку та зі слів потерпілої спричинила тілесні ушкодження як ОСОБА_4 (а.с. 42-43);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 15.09.2025, який надав аналогічні покази, які були отримані в ході допиту свідка ОСОБА_11 (а.с. 44-45);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 15.09.2025, яка є лікарем-анестезіологом та яка повідомила, що 15.09.2025 близько 16 год до відділення інтенсивної терапії КНП «Баришівська БЛ» надійшла пацієнтка ОСОБА_7 в тяжкому стані з попереднім діагнозом: множинні колото різані рани шиї, голови, руки та спини, а також гіпотензія. ОСОБА_7 втратила багато крові тому було вирішено питання про хірургічне втручання переливання крові (а.с. 46-48);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 15.09.2025, яка повідомила, що 15.09.2025 близько 15 год їй зателефонувала ОСОБА_7 та повідомила тихим голосом про те, що останню порізав ножем ОСОБА_4 . Вийшовши із двору, свідок покликала ОСОБА_8 , з якою вони разом пішли за адресою: АДРЕСА_1 . Зайшовши до будинку, свідок помітила ОСОБА_7 , яка була вся в крові, одяг просякнутий кров`ю, на підлозі також була кров, а в іншій кімнаті перебував ОСОБА_4 . Більше в будинку нікого не було. Коли свідок підійшла ближче, побачила на тілі ОСОБА_7 багато ран, а саме на голові, шиї та плечі. ОСОБА_7 повідомила, що рани їй наніс син ОСОБА_4 . Відразу були викликані екстрені служби. Поки чекали на приїзд швидкої, ОСОБА_4 неодноразово хотів зайти до кімнати, де перебувала ОСОБА_7 , однак його не впускали (а.с. 49-52);

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.09.2025, показання якої є аналогічними показам свідка ОСОБА_14 (а.с. 53-55);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2025 за участі свідка ОСОБА_14 . В ході слідчого експерименту свідок відтворила обставини події, які їй відомі та мали місце 15.09.2025 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 56-59);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 16.09.2025 за участі свідка ОСОБА_8 . В ході слідчого експерименту свідок відтворила обставини події, які їй відомі та мали місце 15.09.2025 за адресою:

АДРЕСА_1 (а.с. 60-63).

У зв`язку з означеним, не вбачається підстав вважати підозру явно неприйнятною, оскільки стороною обвинувачення надано важливі відомості (протоколи слідчих дій, інші документи), які вказують на те, що причетність підозрюваного до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною.

Як наслідок, суд констатує наявність обставин, визначених п. 1 ч. 1 ст. 194 КПК України.

2) щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності здійснення підозрюваним відповідних дій.

Достовірність ризиків може бути встановлена шляхом перевірки відомостей про: 1) наявність документів, які дають змогу виїхати за межі країни; 2) майновий стан особи, який дає змогу існувати в умовах переховування, у тому числі за межами країни; 3) наявність громадянства іншої держави або документів, які дають право тимчасово чи постійно проживати на території іншої країни; 4) наявність членів родини, які проживають на території іншої країни та можуть надати тимчасовий чи постійний притулок підозрюваному; 5) наявність можливості (службове становище, безпосереднє знайомство, родинні зв`язки, матеріальний вплив тощо) впливу на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому кримінальному провадженні; 6) інші обставини, які вказують на достовірність ризиків, - та повинні оцінюватися з урахуванням конкретних обставин кожного кримінального провадження.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідча суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного, і доходить висновку про їх наявність/обґрунтованість у заявленому клопотанні, зважаючи на характер/характеристику особи підозрюваного, його моральність, місце проживання, рід занять, майновий стан, сімейні зв`язки, зокрема:

щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду - слідча суддя враховує фактичну ситуацію в Україні, а саме, що з 24.02.2022 відповідно до Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» на території нашої держави введений воєнний стан, який триває по цей час. Слідча суддя зауважує, що до обставин ризику втечі безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень на певних територіях.

При цьому, слідча суддя вважає підставним обґрунтування органу досудового розслідування (в аспекті означеного ризику), що про намір переховуватись свідчить той факт, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, та усвідомлюючи міру покарання, яка йому загрожує у разі визнання його винним (від 7 до 15 років позбавлення волі), може переховуватись від органів досудового розслідування або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

- ризик знищення, схову, спотворення підозрюваним будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, на переконання слідчої судді, також наявний, оскільки ОСОБА_4 після вчинення злочину здійснював приховування слідів злочину, а саме заховав знаряддя вчинення злочину (ніж), що з великою часткою вірогідності свідчить про подальші його наміри в подальшому знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження.

- оцінюючи ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків, потерпілого у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків, потерпілого безпосередньо судом під час розгляду справи по суті. Тим самим, не виключена ймовірність, що підозрюваний, не будучи обмежений у спілкуванні із свідками, яким відомі обставини вчинення злочину, у якому підозрюється ОСОБА_4 , може здійснювати на них вплив шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, з метою їх спонукання до ненадання в суді показів, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Тим самим, ризик впливу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів під час проведення досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

- стосовно ризику вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, суд погоджується із доводами органу досудового розслідування, що підозрюваний ОСОБА_4 , без застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, перебуваючи на волі, може вчиняти інші кримінальні правопорушення проти життя та здоров`я осіб, оскільки не володіє достатнім рівнем самоконтролю, стриманості та самоорганізації, про що свідчить той факт, що з невідомого мотиву у нього виник умисел на вбивство матері, який він реалізував та наніс кухонним ножем не менше семи ударів по життєво важливим органам а саме, по шиї, голові, спині та руці, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді: множинних колото різаних ран шиї, голови, руки та спини, а також гіпотензію, від яких потерпіла ОСОБА_7 не померла на місці завдяки наданню їй своєчасної медичної допомоги.

Відповідно, на переконання слідчої судді, є доведеними обставини, визначені п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України.

3) щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Згідно із ст. 194 КПК України наявність ризику є підставою для застосування запобіжного заходу, відтак, визначаючись з тим, який саме запобіжний захід у кримінальному провадженні убезпечить від настання такого ризику, слідча суддя ураховує таке.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

При оцінці можливості застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідча суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші, більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти встановленим ризикам, означеним вище.

При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена п. 1 -3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на викладене, слідча суддя в аспекті встановлених фактичних обставин вважає, що на даному етапі кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є доцільним та достатнім заходом забезпечення кримінального провадження, таким, потреба у застосуванні якого на сьогодні є дійсною, та сприймає його застосування, як доречне (слушне) в цей час, адже саме він (1) буде необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та (2) зможе запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, та які були встановлені судом.

У ході даного розгляду не встановлено факту того, що інші, більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою зможуть запобігти встановленим ризикам. При цьому, дійсно тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте санкція статті, за якою особу повідомлено про підозру в цьому провадженні в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому слідча суддя відхиляє доводи сторони захисту щодо відсутності обставин, визначених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК. Окремо суд зауважує, що доводи сторони захисту щодо можливості обрання в якості запобіжного заходу іншого, більш м`якого запобіжного заходу, не знайшли свого підтвердження. Більше того, слідча суддя зауважує, що застосування домашнього арешту відносно підозрюваного із знаходженням його за адресою, де проживає і мати підозрюваного, яка є потерпілою у цьому кримінальному провадженні, є неприйнятним та наражає потерпілу на невиправданий ризик.

За таких обставин, слідча суддя враховує той факт, що при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор довів наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України, та вважає за доречне застосувати відповідний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначаючи строк дії такого заходу забезпечення кримінального провадження, слідча суддя враховує, що відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

У цьому провадженні особу затримано 15 вересня 2025 року, а тому вказаний запобіжний захід підозрюваному слід визначити, відповідно до ст. 197, 219 КПК України, у межах 60 днів з дотриманням строків розслідування, а саме до 13 листопада 2025 року.

Також слідча суддя погоджується з доводами заявників щодо недоречності визначення застави у цій справі. Так, згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

У цій же ситуації слідча суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК, не визначає розмір застави у цьому кримінальному провадженні, бо злочин учинений із застосуванням насильства до потерпілої.

Отже, у цьому кримінальному провадженні відносно підозрюваного є дійсними та доведеними обставини, передбачені п.п. 1-3 ч. 3 ст. 132, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України.

Таким чином, вказане клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 131-132, 176-178, 183, 184, 193, 194, 309, 372, 375-376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання т.в.о. заступника начальника ВП - начальника СВ ВП № 1 Броварського РУП ГУНП в Київській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , погоджене процесуальним керівником - начальником Баришівського відділу Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у межах кримінального провадження №0000437, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15 вересня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, починаючи з 15 вересня 2025 року.

Строк дії ухвали визначити до 13 листопада 2025 року включно.

Утримувати ОСОБА_4 в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» Міністерства юстиції України в м. Києві, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 13.

Відповідно та на підставі п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 розмір застави не визначається.

Ухвала слідчої судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу слідчої судді може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, з урахуванням того, що у випадку, коли слідчий суддя з посиланням на ч. 2 ст. 376 КПК України постановив ухвалу та оголосив її резолютивну частину, а повний текст ухвали оголосив в інший день, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з дня оголошення резолютивної частини ухвали.

Визначити час проголошення повного тексту ухвали 10:40 год. 19 вересня 2025 року.

Слідча суддя ОСОБА_15