ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/25191/25

Провадження № 11-сс/820/628/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

доповідача-судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в місті Хмельницькому, в режимі відеоконференцзв`язку, апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні № 000129 від 17.07.2024 Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03.12.2025 про застосування стосовно підозрюваного за ч.5 ст. 191 КК України ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту,

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання заступника начальника відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області підполковника поліції ОСОБА_10 , погодженого процесуальним прокурором ОСОБА_5 , та застосовано стосовно підозрюваного за ч. 5 ст.191 КК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця Хмельницької області, м. Хмельницький, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, який полягає у забороні залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, окрім випадків необхідності прослідувати до місця укриття під час оголошення сигналу «Повітряна тривога» або до медичного закладу для отримання медичної допомоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначені ст.194 КПК України обов`язки, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з свідками у даному кримінальному провадженні;

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала діє по 30 січня 2026 року.

Задовольняючи клопотання та застосовуючи стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що протиправні дії (заволодіння бюджетних коштів, в особливо великих розмірах) за версією слідства мали місце з вересня 2023 по грудень 2023 року, а з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року минуло вже більше 1 року. Враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік, стан здоров`я, характеризуючі матеріали, майновий та сімейний стан, наявність у нього постійного місця проживання, та те, що останній раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, слідчий суддя дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді запобігти існуючим ризикам можливо шляхом застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_6 цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою застосувати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строків досудового розслідування.

У разі визначення застави, визначити її розмір - 420 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду з населеного пункту за місцем проживання;

- повідомляти слідчого, прокурора про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з свідками у вказаному кримінальному провадженні;

- невідкладно прибувати за викликами до слідчого, прокурора за першою вимогою;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Апелянт вважає, що слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу, у цьому кримінальному провадженні, неповною мірою врахував підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, у тому числі те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого корупційного кримінального правопорушення, вчиненого під час особливого правового режиму. Сторона обвинувачення звертає увагу суду не те, що відносно ОСОБА_6 , у передбаченому законом порядку, здійснювався виклик до СУ ГУНП в Хмельницькій області, для прийняття участі у слідчих діях, у вказаному кримінальному провадженні на 29.09.2025, на 11:00 год., у зв`язку із цим, останньому 24.09.2025 вручено письмову повістку про виклик та ознайомлено зі змістом ст. 138 КПК України, натомість ОСОБА_6 , грубо ігноруючи законну вимогу органу досудового розслідування, у вказаний час та у вказане місце не прибув. Крім цього, в межах досудового розслідування, органом досудового розслідування на ім`я директора ПП «Будремпроект-Стандарт» ОСОБА_6 , у передбачений законом спосіб, скеровувались ряд запитів щодо витребування інформації, яка має суттєве значення для вказаного досудового розслідування №3783-2024 від 15.08.2024, №7925-2024 від 09.09.2024, №10334-2024 від 17.09.2024, №11790-2024 від 20.09.2024, № 22872- 2025 від 05.02.2025, № від 15.09.2025, № від 27.10.2025, однак останній, частину запитів правоохоронного органу проігнорував, а на частину дав формальну відповідь, у зв`язку із цим, 20.12.2024 орган досудового розслідування був змушений провести ряд обшуків за місцем проживання підозрюваного та за місцем ведення господарської діяльності очолюваного ним підприємства.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, на підтримку поданої апеляційної скарги, із посиланням на зазначені у ній доводи, ОСОБА_6 та його захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст.194 ч.1 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При обранні виду запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд виходить також і з положень ст. 178 КПК України та на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до вимог ч.1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Поряд з наведеними національними нормами кримінально-процесуального закону, регламентуючими обрання та визначення судом виду запобіжного заходу особі, колегія суддів керується і Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.06 року, ст.2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захист прав людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи право на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. Зокрема, за усталеною практикою ЕСПЛ суди мають визнавати основним джерелом права при вирішення питання про запобіжний захід ст. 5 Конвенції, за якою кожному гарантується право на особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім випадків та у межах процедури передбаченої законом. Такі випадки охоплюються законним арештом за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після її вчинення. Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися з нормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Під час розгляду клопотання слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що не оскаржується сторонами кримінального провадження.

Колегія суддів погоджується з апеляційними доводами прокурора про те, що в поведінці підозрюваного ОСОБА_6 існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, в тому числі ризики того, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнути відповідальності, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження.

Колегія суддів виходить з того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України. Ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду обґрунтовується тяжкістю покарання, яке може бути йому призначене у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину.

Враховуючи дію в Україні правового режиму воєнного стану, а також характер і обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , колегія суддів вважає, що існує ризик продовження ним злочинної діяльності. Колегія суддів, в цій частині, виходить з того, що ОСОБА_6 перебуваючи не під вартою буде мати можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки очолюване ним підприємство ПП «Будремпроект -Стандарт» здійснює організацію процесу виконання робіт на об`єктах: «капітальний ремонт будівлі цеху №2 (№по ГП7/18) капітальний ремонт конструкцій дахів та покрівель», а також «Капітальний ремонт, перепланування приміщень стоматологічної поліклініки під амбулаторію КНП «Старокостянтинівський Центр ПМСД» по вул. Сковороди, 18/5 в м. Старокостянтинів Хмельницької області» та ін.

З огляду на характер інкримінованого злочину, існує об`єктивний ризик того, що підозрюваний ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, може вжити заходів для знищення, приховування або спотворення доказів у кримінальному провадженні.

Перебування підозрюваного ОСОБА_6 під домашнім арештом, у нічний час за місцем його мешкання, на думку колегії суддів, не зменшує ризики таких дій з боку підозрюваного, не позбавляє його об`єктивної можливості їх реалізувати, тому апеляційний суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у виді домашнього арешту, у даному випадку, є недостатнім. Колегія суддів також виходить з того, що припинення кримінально-спрямованої діяльності, передбаченої ч.5 ст. 191 КК України, яка інкримінована підозрюваному ОСОБА_6 під час воєнного стану в країні, має високу актуальність та значущість для суспільства. За таких обставин, колегія суддів вважає, що з метою додержання розумного балансу між суспільними інтересами та обмеженням свободи певної особи, тримання ОСОБА_6 під вартою, на даному етапі слідства, є виправданим, застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_6 його процесуальних обов`язків та не буде ефективними для досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст.2 КПК України.

З урахуванням наданих матеріалів провадження, практики Європейського суду з прав людини, обставин кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , підвищеної суспільної небезпеки злочину, інкримінованого йому та наслідків, які настали від цього злочину, відомостей про особу підозрюваного та встановлених ризиків у його поведінці, колегія суддів дійшла висновку що застосування підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, буде виправданим.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, колегія суду вважає, що йому, в порядку передбаченому ст.183 ч.3 КПК України, слід визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави, у межах, передбачених ст. 182 ч.5 КПК України, для особливо тяжкого злочину, у виді 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, більш менший ніж просить прокурор, яка може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). У разі внесення застави, ОСОБА_6 слід визначити обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України.

Колегія суддів також виходить з того, що згідно ст.182 ч.4 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

Керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_11 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 03 грудня 2025 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту стосовно підозрюваного за ч. 5 ст. 191 КК України ОСОБА_6 , в межах кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №000129 від 17.07.2024 - скасувати та постановити нову.

Клопотання слідчого ОСОБА_10 задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 30 січня 2026, включно, з визначенням застави у розмірі - 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок отримувача UA0086521 ; Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ. МФО 820172. Отримувач: Хмельницький апеляційний суд, .

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 16.12.2025, заставна сума за ОСОБА_6 (справа № 686/25191/25, номер провадження №11-сс/820/628/25).

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду, за кожною вимогою.

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_1 ОСОБА_2