печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала клопотання, адвоката: не з`явився,

прокурора: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 справі №758/8909/19 в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №002990 від 02.04.2013,-

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_4 з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 справі №758/8909/19 в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №002990 від 02.04.2013, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , гараж АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 , які належать на праві власності ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт у кримінальному провадженні №002990 від 02.04.2013 р. накладено необґрунтовано. Епізоди, за якими фігурантам було повідомлено про підозри, були виділені в окремі кримінальні провадження, та розслідуються у межах кримінальних проваджень

№0000377, №0000394 та №0000455. Таким чином, захід забезпечення у вигляді триваючого 6 років арешту майна ОСОБА_4 застосовується у кримінальному провадженні, досудове розслідування у якому здійснюється багато років (більше 12) та у межах якого жодна особа не має статусу підозрюваної, тобто у «фактовому» кримінальному провадженні.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання представник особи, яка подала клопотання - адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином. На адресу суду надійшла заява про розгляд клопотання за його відсутності, проти задоволення клопотання заперечував.

Згідно ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті доводів та вимог клопотання за відсутності в судовому засіданні особи, яка подала клопотання, та слідчого, на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Управлінням спеціальних розслідувань Генеральної прокуратури України проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні №0002990 від 02.04.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 5 ст.191, ч. 3 ст.209, ч. 1 ст.255, ч. 1 ст.364, ч. 2 ст.366, ч. 3 ст.15ч. 5 ст.27 ч. 4 ст.368, ч. 5 ст.368, ч. 3 ст.368-2, ч. 2 ст.375, ч. 2 ст.376, ч. 2 ст.376-1, ч. 1 ст.382 КК України.

Постановою Генерального прокурора України від 18.11.2019 здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0002990 від 02.04.2013 доручене детективам Національного антикорупційного бюро України.

З матеріалів досудового розслідування №0002990 від 02.04.2013 були виділені матеріали за підозрою ОСОБА_5 за ч. 4 ст.190, ч. 3 ст.209, ч. 1 ст.255, ч. 4 ст.368, ч. 2 ст.375, ч. 2 ст.376, ч. 2 ст.376-1 КК України та ОСОБА_6 за ч. 2 т. 376, ч. 2 ст. 376-1 КПК України. У кримінальне провадження №0000394 від 14.02.2017 р.

Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) від 11.06.2020 р. ОСОБА_7 матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000394 від 14.02.2017 р. в частині розслідування епізоду за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, були виділені в окреме провадження, якому присвоєно №0000377, досудове розслідування в якому здійснювали детективи НАБУ.

Постановою прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури від 29.12.2022 р. кримінальне провадження№0000377 від 11.06.2020 р. за підозрою ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, закрито на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв?язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді і вичерпанням можливостей їх отримати, а за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.368 КК України, закрито цією ж постановою прокурора САП на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, за відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

27.11.2018 матеріали провадження за підозрою ОСОБА_5 виділені з кримінального

провадження №0002990 та приєднані до кримінального провадження

№0000394.

В рамках вказаного кримінального провадження №0002990 від 02.04.2013 ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 справі №758/8909/19 в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №002990 від 02.04.2013, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , гараж АДРЕСА_2 , квартиру АДРЕСА_3 , які належать на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, з ухвали слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 справі №758/8909/19 вбачається, що арешт накладено з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, відповідної до якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використанні як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі набуті кримінально протиправним шляхом або отриманні юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зазначена правова підстава для накладення арешту на майно є самостійною правовою підставою та Закон не ставить в залежність можливість накладення арешту на таке майно з процесуальним статусом особи, у володінні якої воно перебуває.

З огляду на важливу роль даних речових доказів у провадженні, під час досудового розслідування продовжує існувати необхідність у їх збереженні, що можливо забезпечити лише шляхом збереження накладеного на них арешту.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Клопотання про скасування арешту майна не містить належного обґрунтування, яке б спростовувало вказане твердженням прокурора та вказувало б на необґрунтованість подальшого арешту майна в рамках кримінального провадження досудове розслідування в якому триває. Обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, яке наразі триває.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак в задоволенні клопотання cлід відмовити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 107, 170, 174, 307, 309, 532 Кримінального процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 11.07.2019 справі №758/8909/19 в рамках кримінального провадження у кримінальному провадженні №002990 від 02.04.2013,- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1