Справа № 674/970/25
Провадження № 1-кп/674/34/26
УХВАЛА

іменем України

13 січня 2026 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі колегії суддів: головуючого - судді ОСОБА_1 , суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 , учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , захисників адвокатів: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000134 від 18.12.2024 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.4 ст.408 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.4 ст.408 КК України,

в с т а н о в и в:

Прокурор ОСОБА_5 подала клопотання про продовження запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою стосовно кожного обвинуваченого.

В обґрунтування клопотань зазначає, що строк застосованих до ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжних заходів закінчується 15.01.2026. На сьогоднішній день продовжують існувати ризики передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: кожен із обвинувачених може переховуватися від суду з метою уникнення відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, іншого обвинуваченого у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в яких вони обвинувачуються. Водночас, кожен із обвинувачених мають судимості, ймовірно отримували дохід від протиправної діяльності, вік та стан здоров`я обвинувачених свідчить, що вони можуть безперешкодно ухилятись від органу досудового розслідування та суду. Також прокурор просить не визначати обвинуваченим розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_8 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, зазначили про можливість застосування іншого запобіжного заходу. не пов`язаного з триманням під вартою. Також вказали, що на теперішній час відсутній ризик спотворення доказів, оскільки вони вилучені органом досудового розслідування, доступу до електронної переписки немає, а свідки у справі допитані.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_9 проти задоволення клопотання прокурора заперечували, вважають можливим обрати більш м`який запобіжний захід.

Дослідивши матеріали клопотань, заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, і у подальшому про його продовження, суд зобов`язаний у сукупності оцінити обставини, в тому числі: тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується; вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Частиною 3 ст.199 КПК України визначено, що під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою суд з`ясовує, крім відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу.

Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 17.11.2025 обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 продовжено запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою до 15.01.2026 включно.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.111, ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1, ч.4 ст.408 КК України.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.113, ч.4 ст.408 КК України.

На теперішній час заявлений прокурором стосовно кожного з обвинувачених ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, - переховуватися від суду є актуальним, оскільки обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання, яке їм загрожує у разі визнання їх винними у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, враховуючи їх вік (обоє обвинувачених є особами молодого віку), стан здоров`я, щодо яких відсутні відомості, які б перешкоджали триманню їх під вартою, наявність у обох обвинувачених судимостей, їх майновий стан, оскільки обвинувачені ймовірно отримували злочинний дохід від протиправної діяльності, а також обвинувачені втекли із місця вчинення кримінальних правопорушень, можуть переховуватися від суду, в тому числі шляхом виїзду за кордон.

Зазначене узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якій ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Також обвинувачені можуть знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. У разі перебування поза межами установи тримання під вартою ОСОБА_6 та ОСОБА_7 матимуть можливість сховати, знищити або спотворити речі, які мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, тому продовжує існувати ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурором доведено й наявність ризику незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України), оскільки на даний час не всі свідки по даному кримінальному провадженню допитані, або можливої зміни допитаними свідками своїх попередніх показань у суді.

Враховуючи наведені в обвинувальному акті обставини інкримінованих кримінальних правопорушень та спосіб їх можливого вчинення свідчать, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а також про ймовірність продовження вчинення інкримінованих їм кримінальних правопорушень чи вчинення іншого кримінального правопорушення, тому продовжують існувати ризики, передбачені п.п.4, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно з ч.6 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме - тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.183 КПК України, підчас дії воєнного стану суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Оцінюючи в сукупності всі наведені вище обставини, характеризуючі дані осіб обвинувачених, суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не зможе запобігти вказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених, тому доцільним є продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку тримання під вартою без визначення розміру застави.

З урахуванням наведених вище висновків суду про наявність зазначених ризиків, норм процесуального закону щодо застосування запобіжних заходів за відповідної кваліфікації діянь, суд вважає необгрунтованими доводи сторони захисту про відсутність ризиків та можливість застосування інших запобіжних заходів у цьому випадку.

Керуючись ст.ст.176-178, 183, 194, 369-372 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 13.03.2026 включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 13.03.2026 включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченим, захисникам, прокурору та надіслати до Державної установи «Хмельницький слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, який перебуває під вартою з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий: суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3