Справа № 482/1416/25
Номер провадження 1-кп/482/163/2025
В И Р О К

Іменем України

09 жовтня 2025 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса, Миколаївської області кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за № 0002887 від 01.05.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Самарка Чугуївського району Приморського краю Російської Федерації, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 12.02.2020 року Любомльським районним судом Волинської області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбуття покарання з випробувальним строком на 2 роки; ухвалою Красилівського районного суду Хмельницької області від 07.09.2021 на підставі ст. 78 КК України скасовано іспитовий строк та направлено для реального відбуття покарання за вироком від 12.02.2020; на підставі ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.05.2024 року, звільнений від відбування покарання умовно-достроково для проходження військової служби на підставі ст. 81-1 КК України, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді навідника стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом та проходячи військову службу у військовій частини НОМЕР_1 на посаді навідника стрілецького спеціалізованого відділення стрілецького спеціалізованого взводу стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону (Шквал) військової частини НОМЕР_1 , близько 16 год. 00 хв. 01.03.2025, діючи умисно, з метою тимчасово ухилитися від військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст. ст. 9,11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а також обмежень, покладених на нього ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 22.05.2024, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без дозволу командування військової частини, самовільно залишив тимчасове місце дислокації військової частини НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_3 та незаконно перебував поза її межами понад три доби, проводячи час на власний розсуд, переховуючись від служби, приховуючи свою належність до Збройних Сил України, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби, до 09 год. 00 хв. 11.04.2025 року.

Таким чином ОСОБА_7 , вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.5 ст. 407 КК України самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України за обставин викладених у обвинувальному акті визнав повністю, та пояснив що приблизно у кінці лютого він був прикомандирований до місця тимчасової дислокації підрозділу поблизу м. Нова Одеса, з вказане місце дислокації він самовільно залишив в кінці лютого 2025 року та був вдома три дні. 03 березня 2025 року, він взяв відношення у військовій частині в Шепетівському районі, для переведення в тилову частину, про що він засобами інтернет зв`язку доповів командуванню в/ч НОМЕР_1 , однак командування було проти. Розуміючи що йому не дадуть згоду на переведення він сам прийшов до ВСП.

Вина ОСОБА_7 окрім його власних пояснень підтверджується матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби матросом ОСОБА_7 , яке розпочато 07.03.2025 року , закінчено 20.03.2025 року:

-витягом з наказу №160 командира в/ч НОМЕР_1 від 26.05.2024 року, про зарахування ОСОБА_7 до списків військової частини, зарахування його на всі види забезпечення;

-довідкою-доповіддю за фактом самовільного залишення місця служби матросом ОСОБА_7 №985 від 01.03.2025 року;

-довідкою-доповіддю за фактом самовільного залишення місця служби матросом ОСОБА_7 №4405/ОКП від 18.04.2025 року

-актом службового розслідування від 01.04.2025 року;

-рішенням командира в/ч НОМЕР_1 від 01.04.2025 року щодо висновків службового розслідування;

- наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 02.04.2025 року №1102 про підсумки службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби матросом ОСОБА_7 ;

-довідкою-доповіддю за фактом повернення до в/ч НОМЕР_1 матроса ОСОБА_7 №1781 від 11.04.2025 року;

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України. При цьому судом їм було роз`яснено, що в цьому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Так, як обвинувачений ОСОБА_7 визнав фактичні обставини справи, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, суд вважає їх встановленими та кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.5 ст.407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, його особу, а саме те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не погашену судимість, одружений, має малолітню дитину, є учасником бойових дій, має бойові поранення, опікується трьома малолітніми дітьми своєї дружини, які проживають разом із ним та його ОСОБА_9 , відсутність тяжких наслідків від вчинення злочину,

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання судом в обвинувальному акті не зазначено і судом не встановлено.

Згідно досудової доповіді, складеної Шепетівським районним відділом №1 філії Державної установи "Центр пробації" в Хмельницькій області, беручи до уваги зібрані матеріали та інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його вік, спосіб життя, історію правопорушень, високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення, а також високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб, Шепетівський РВ №1 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 можливе за умови постійного нагляду та контролю, а також застосування відповідних заходів виховного характеру в умовах ізоляції від суспільства.

З урахуванням наведеного суд вважає, що ОСОБА_7 слід визначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону. При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального проступку, особі винного.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_7 скоїв кримінальний проступок у період умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (невідбута частина покарання становить 10 місяців 28 днів позбавлення волі) то остаточне покарання необхідно призначити за правилами, передбаченими ст.71 КК України, частково приєднавши до покарання по даному вироку не відбуте покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком Любомльського районного суду Волинської області 12.02.2020 року.

Процесуальні витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 370, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України і призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до призначеного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання за цим вироком, частково приєднати покарання не відбуте ним за вироком Любомльського районного суду Волинської області 12.02.2020 року та остаточно призначити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покарання у вигляді 5(п`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обчислювати з моменту його фактичного затримання - 02.05.2025 року.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 діб до апеляційного суду Миколаївської області через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1