Справа № 643/2289/26
Провадження № 1-кс/643/1483/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові погоджене прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 , клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Харкові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000316 від 06.01.2026 за ч. 3 ст. 332 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яворів, Косівського району, Івано-Франківської області, громадянина України, розлученого, освіта середньо спеціальна, за спеціальністю водій, раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

УСТАНОВИВ:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину за наступних обставин: 24.02.2022, о 05:30, відповідно до Указу Президента України № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України в Україні введено воєнний стан, який у подальшому неодноразово продовжено Указом Президента України, який діє і на теперішній час.

Відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на період дії правового режиму воєнного стану чоловікам - громадянам України, віком від 18 до 60 років, а також жінкам-військовозобов`язаним обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Крім того, у «Правилах перетинання державного кордону громадянами України», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 зазначено, що виїзд чоловіків призовного віку за межі України в умовах воєнного стану, за деякими виключеннями, не дозволяються.

Так, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, із корисливих мотивів, розуміючи порядок перетину та недоторканість державного кордону України, не маючи можливості одноосібно здійснювати таке сприяння, не пізніше січня 2026 року вступив у змову із ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами для організації переправлення осіб через державний кордон України поза пунктом пропуску, яким тимчасово обмежено право на виїзд з України у відповідності до Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у період воєнного стану, з метою отримання від останніх грошової винагороди.

Реалізовуючи свій спільний умисел, за попередньою змовою з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , з метою незаконного збагачення, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи вимоги законодавства щодо порядку перетинання державного кордону України громадянами України чоловічої статі (військовозобов`язаними), 07.02.2026 прибув до м. Харкова, де за вказівкою ОСОБА_8 близько 12:00 по пров. Резніківському, 1 зустрівся з ОСОБА_10 та отримав від останнього грошові кошти в сумі 130000 грн як грошову винагороду за супроводження ОСОБА_10 та ще двох чоловіків призовного віку територією України в напрямку державного кордону та подальшому переправленню останніх через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, в межах ділянки Українсько-Румунського кордону в Верховинському районі Івано-Франківської області.

08.02.2026, ОСОБА_5 , близько 10:00, разом із ОСОБА_9 на автомобілі марки Hyundai Sonata, р.н. НОМЕР_1 , прибули за адресою: м. Харків, пров. Різниківський, 1, де діючи з раніше визначеним єдиним прямим умислом на незаконне перетинання державного кордону України громадянами України чоловічої статі, забрали ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , яких повинні були заздалегідь визначеним маршрутом, минаючи контрольні пункти пропуску, дорожні станції патрульної поліції, карантинні пости, тощо вивезти за територію Харківської області в напрямку Українсько-Румунського кордону в Верховинському районі Івано-Франківської області. Під час руху ОСОБА_5 додатково запевнив ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , що він супроводжуватиме останніх територією України в напрямку державного кордону та подальшому переправленню останніх через державний кордон України поза встановленими пунктами пропуску, в межах ділянки Українсько-Румунського кордону в Верховинському районі Івано-Франківської області.

Після чого, ОСОБА_9 будучи місцевим мешканцем та орієнтуючись у м. Харкові та Харківській області, оминувши контрольні пункти пропуску встановлені у передмісті Харкова, прибув у с. Пісочин Харківського району Харківської області де ОСОБА_9 за вказівкою ОСОБА_5 зупинив автомобіль біля магазину «АТБ» по вул. Полтавський Шлях, 149/2, де ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 близько 12:00, 08.02.2026, пересіли в маршрутне таксі сполученням Харків-Чернівці.

Проте ОСОБА_5 свій злочинний умисел, спрямований на сприяння незаконного переправлення трьох осіб через державний кордон України, до кінця не довів у зв`язку з тим, що був викритий та затриманий працівниками правоохоронних органів.

08.02.2026, о 12:32, ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України та 09.02.2026 останньому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий, посилаючись на те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який передбачено покарання у вигляді тривалого позбавлення волі, з конфіскацією майна, вказує на наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду, знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження своєї злочинної діяльності.

З метою запобігання цим ризикам слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою, так як інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти переліченим ризикам. У разі визначення застави, просить встановити її у розмірі не менше 584 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1941322 грн, який відповідає загальній сумі отриманої цією групою осіб неправомірної вигоди за переправлення осіб через державний кордон України.

В суді прокурор підтримав заявлене клопотання, пославшись на покладені в його обґрунтування докази та доведеність кожного з ризиків. При цьому зауважив, з погляду на кваліфікацію інкримінованого ОСОБА_5 злочину, на обізнаності останнього у способах та механізмах перетину кордону.

Підозрюваний вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та зазначив, що приїхав до Харкова у своїх справах, на ринок, де купив запчастини. ОСОБА_9 він знає кілька років, співпрацює з ним з приводу купівлі запчастин. З ОСОБА_10 він зустрівся на прохання свого знайомого ОСОБА_8 з метою отримання у першого та передачі останньому грошових коштів. Відношення до злочину, який йому інкримінується, він не має і не знає мети поїздки ОСОБА_10 та інших осіб до Чернівців, хоча останній і питав його з приводу перетину кордону. ОСОБА_5 пояснив тому, на яких пунктах пропуску у Чернівецькій області відбувається перетин кордону і все. Наміру переховуватись від слідства чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином не має, готовий співпрацювати зі слідством, отже просив не позбавляти його волі.

Захисник, посилаючись на особу підозрюваного, наявність у нього міцних соціальних зв`язків та відсутність перелічених прокурором ризиків просила обмежитись застосуванням до останнього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов висновку, що підозра ОСОБА_5 є достатньо обґрунтованою. Надані слідчому судді докази на цьому, початковому, етапі розслідування з великою ймовірністю вказують, що ОСОБА_5 може бути причетним до інкримінованого йому злочину. При цьому ступінь доведеності підозри на цьому етапі провадження не є виключною обставиною, яка впливає на застосування запобіжного заходу, оскільки встановлення того, вчинила чи не вчинила особа кримінальне правопорушення є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід, що обирається.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу крім ризиків, перелічених в ч. 1 цієї статті, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу має враховувати не тільки обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, а й наявність перелічених в ст. 177 КПК України ризиків, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед яких, крім іншого, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання, наявність судимостей, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки тощо.

Аналізуючи перелічені прокурором ризики у сукупності з обставинами кримінального правопорушення, положеннями ч. 1 ст. 178 КПК України можна казати, що всі зазначені стороною обвинувачення ризики доведені.

Так, слідчий суддя вважає що підозрюваний, будучи обізнаним у способах та механізмах незаконного перетину кордону, розуміючи суворість покарання, що загрожує йому у разі визнання винним, може застосувати спроб до переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, у тому числі шляхом вчинення іншого злочину.

З погляду на обставини кримінального правопорушення, беручи до уваги особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан, слідчий суддя вважає, що запропонований стороною обвинувачення розмір застави є завеликим. Разом з тим, враховуючи положення ч. 3 ст. 183, абз. 4 ч. 5 ст. 182 КПК України, вбачає необхідним визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі, який перевищує максимально передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 665600 грн. Внесення застави саме в такому розмірі, наряду з обов`язками, передбаченими ч. 5 ст. 194 КПК України, зможе гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

При цьому вказаний розмір застави слідчий суддя вважає таким, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 182 КПК України і не є завідомо непомірним для підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання під вартою не може перевищувати 60 днів.

Відповідно до ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом… .

Беручи до уваги положення ч.ч. 1, 3 ст. 197 КПК України згідно з якими строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею не більше ніж на 60 днів та в межах строку досудового розслідування, клопотання може бути задоволено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 182-184, 186, 193, 194, 196-198, 309, 370, 372, 395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково та застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 12:32, 08.02.2026.

Строк дії ухвали в частині тримання під вартою до 08.04.2026, включно.

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_5 родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 665600 (шістсот шістдесят п`ять тисяч шістсот) гривень, які необхідно внести на депозитний розрахунковий рахунок № UA0006674, отримувач: ТУ ДСА України у Харківській області, код отримувача: 26281249, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, МФО отримувача: 820172, призначення платежу: застава згідно ухвали Салтівського районного суду міста Харкова від 10.02.2026 у справі № 643/2289/26 (провадження № 1-кс/643/1483/26) відносно ОСОБА_5 .

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в цій ухвалі. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному розмірі, оригінал документу з поміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок, має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Харківській слідчий ізолятор».

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 підлягає звільненню з-під варти з покладенням наступних обов`язків: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою; не відлучатись за межі Косівського району Івано-Франківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/роботи; утриматись від спілкування зі свідками, іншими підозрюваними у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної виконавчої влади (уповноважений підрозділ Державної міграційної служби) свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а ОСОБА_5 у той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 13.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1