Справа № 539/5314/24
Провадження № 1-кп/539/102/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2025 року

Лубенський міськрайонний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Лубни матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 29.04.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України,

встановив:

За обвинувальним актом ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення в тому, що на початку квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне видобування глинистих ґрунтів (суглинка) на земельній ділянці комунальної власності із кадастровим номером :05:001:0007, що розташована поблизу с. Ісківці Лубенського району Полтавської області.

В подальшому, ОСОБА_4 , в період часу з початку квітня 2022 (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) по 28.04.2022, достовірно знаючи про відсутність у нього спеціального дозволу на користування надрами та гірничого відводу, організував видобування глинистих ґрунтів (суглинка), який відповідно до висновку про вид корисної копалини виданий ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Український геологічний науково виробничий центр» №788 від 30.05.2022 є корисною копалиною для будівництва, та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1370 від 28.12.2011 належить до цегельно черепичної сировини, і знаходиться в переліку корисних копалин місцевого значення, шляхом залучення до виконання робіт наявної у нього техніки для видобування та перевезення сировини, а також осіб, необізнаних у злочинних намірах останнього. Зазначена техніка належить на праві власності підприємству, яке очолює ОСОБА_4 .

Так, у вищевказаний період часу ОСОБА_4 надав ОСОБА_6 , який не був обізнаний про злочинні наміри останнього, доступ до екскаватора гусеничного марки JCB JS220LC, реєстраційний номер НОМЕР_1 , забезпечивши останнього ключами та паливом, і надав вказівку здійснювати видобування глинистих ґрунтів (суглинка) на території земельної ділянки комунальної власності із кадастровим номером :05:001:0007, шо розташована поблизу с. Ісківці Лубенського району Полтавської області та навантажувати видобутий глинистий ґрунт до кузову вантажних автомобілів для вивезення. Водночас, ОСОБА_4 надав у користування ОСОБА_7 , який не був обізнаний про злочинні наміри останнього, вантажний автомобіль марки MAN TGS 33.480 д.н.З. НОМЕР_2 з причепом спеціалізованим (самоскид) марки MEGA МРТ Д.Н.З. НОМЕР_3 , надавши вказівку здійснювати перевезення глинистих ґрунтів (суглинка) з території земельної ділянки комунальної власності із кадастровим номером :05:001:0007 території іншої земельної ділянки площею 4 гектари, яку орендує ФГ «ВІТАС» ІК, для відвантаження та подальшого будівництва силосної ями.

Так, 28.04.2022 в ході огляду місця події проведеного між с. Ісківці Лубенського району та автодорогою Т1713 зафіксовано місце розташування незаконного кар`єру (котловану) з ознаками незаконного видобутку корисних копалин, гусеничний екскаватор марки JCB JS220LC, реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_6 , належний відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 ФГ «Вітас» І К, та вантажний автомобіль марки MAN TGS 33.480 д.н.з. НОМЕР_6 з причепом спеціалізованим (самоскид) марки MEGA MPT Д.Н.З. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_7 , належний відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_7 та НОМЕР_8 ФГ «Вітас» І К, кузов якого завантажений до верху глинистими ґрунтами.

Таким чином, ОСОБА_4 в період часу з початку квітня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) по 28.04.2022, в порушення вимог ст.ст. 17, 19 Кодексу України «Про надра», ч. 3 ст. 38 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та «Положення про надання гірничих відводів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995, без наявності спеціального дозволу на користування надрами та гірничого відводу, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне видобування корисних копалин, на території земельної ділянки комунальної власності із кадастровим номером :05:001:0007, що розташована поблизу с. Ісківці Лубенського району Полтавської області, видобув глинисті ґрунти (суглинок), який відноситься до корисних копалин місцевого значення, об`ємом 244 м. куб, заподіявши збитки державі в розмірі 231 556,00 грн, що підтверджується висновком комплексної комісійної судової економічної та інженерно-екологічної експертизи № 9659/9669/7324 від 18.09.2024.

Своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України.

25.11.2025 року від захисника ОСОБА_5 до суду надійшло клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України та закрити кримінальне провадження у зв`язку із зміною обстановки. На обґрунтування клопотання зазначив, що 5 травня 2020 року на підставі договору оренди укладеного між головою Ісковецької сільської ради ОСОБА_8 з одного боку та головою ФГ « ОСОБА_9 іншого боку, земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із кадастровим номером :05:001:0007 надана в оренду на строк 25 років ФГ «Вітас» ІК.

На початку квітня 2022 року у ОСОБА_4 виник злочинний умисел спрямований на незаконне видобування глинистих ґрунтів (суглика) на земельній ділянці комунально власності із кадастровим номером :05:001:0007, що розташована поблизу с. Ісківці, Лубенського району Полтавської області.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_4 , своїми умисними протиправними діями, які виразилися у незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення у великому розмірі, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 240 КК України.

Згідно ст.12 КК України дане правопорушення відноситься до нетяжких злочинів. Враховуючи ті обставини, що кримінальне правопорушення вчинено вперше, обвинувачений в даному кримінальному правопорушенні ОСОБА_4 перестав бути суспільно-небезпечним внаслідок звільнення з посади голови ФГ «Вітас» ІК, що підтверджується протоколом №24 загальних зборів членів ФГ «Вітас» ІК від 12 серпня 2025 року. В той же час, згідно загальних зборів членів ФГ «Вітас`ІК від 16 жовтня 2025 року (протокол №33) було внесено зміни до статуту ФГ «Вітас`ІК, а саме виведення із засновників фермерського господарства ФГ «Вітас`ІК ОСОБА_4 та вирішено згідно поданої заяви ОСОБА_4 від 16 жовтня 2025 року вивести із засновників та членів ФГ «Вітас`ІК. Визнано кінцевим бенефіциаром (контролером) ФГ «Вітас`ІК ОСОБА_10 та внесено зміни до статуту господарства і затверджено його в новій редакції.

Тобто, ОСОБА_4 не має можливості більше вчиняти інкримінуєме йому кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.240 КК України.

Також ОСОБА_4 , як після так і до вчинення злочину до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та колишньої роботи характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Відтак, внаслідок зміни обстановки вчинене ним діяння втратило суспільну небезпечність та особа обвинуваченого перестала бути суспільно небезпечною, а тому є всі підстави для звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 240 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Окрім того, захисник просить цивільний позов поданий до суду Державною екологічною інспекцією Центрального органу до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду та не стягувати процесуальні витрати.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 дане клопотання підтримав та просив його задовільнити з підстав викладених в ньому.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України та закриття кримінального провадження у зв`язку зі зміною обстановки з підстав викладених його адвокатом. Йому було роз`яснено, що це не є реабілітуючою обставиною. Згоду на клопотання давав добровільно та без тиску.

Представник потерпілого Державної екологічної інспекції Центрального округу в судова засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Не заперечує проти задоволення клопотання поданого захисником щодо звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 240 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження у відношенні ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, у зв`язку зі зміною обстановки та пояснив, що заявлене клопотання не суперечить вимогам ст. 48 КК України. Згідно із зазначеною статтею дійсно є підстава для закриття кримінального провадження, як зміна обстановки, а саме якщо особа, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення перестала бути суспільно небезпечною поряд ще з деякими вимогами, такими як особа повинна вперше вчинити кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень пов`язаних з корупцією і порушення правил безпеки дорожнього руху. Таким чином вбачаються підстави для закриття кримінального провадження на підставі ст.48 КК України і сторона обвинувачення не заперечує, щодо прийняття такого рішення.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом; якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, враховуючи заяву представника потерпілого, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за його обвинуваченням за ч. 2 ст. 240 КК України - закрити виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Отже, вказана норма передбачає дві окремі самостійні умови для звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки: коли вчинене особою діяння втратило ознаки суспільної небезпечності або коли ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Під втратою вчиненого особою діяння суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь (наприклад, скасування надзвичайного стану, перехід країни від воєнного часу до мирного або від однієї системи господарювання до іншої тощо). Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст. 48 КК України.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зав`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 26.03.2019 року у справі № 569/20/14-к, провадження № 51-2661км18, від 04.02.2021 року у справі № 953/21593/19, провадження № 51-5619км20, від 15.04.2021 року у справі № 161/1390/19, провадження № 51-5089 км 19.

Суд також враховує правові висновки, що містяться в п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», згідно яких, для застосування положень статті 48 КК України необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як вбачається з пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 , останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, а саме у незаконному видобуванні корисних копалин місцевого значення у великому розмірі.

Санкцією частини 2 статті 240 КК України передбачено покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 240 КК України, відповідно до ст.12 КК України, є нетяжким злочином.

Судом враховано, що обвинувачений кримінальне правопорушення вчинив уперше, інкримінований злочин за ст. 12 КК України кваліфікується, як нетяжкий, вчинений без обтяжуючих покарання обставин, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Окрім того, судом враховано, що обвинувачений звільнений з займаної посади з 12.08.2025 року, що є обов`язковою умовою можливості вчинення інкримінуємого злочину, 16.10.2025 року виведений із засновників фермерського господарства «ВІТАС» ІК, а отже обвинувачений змінив умови своєї життєдіяльності, які суттєво вплинули на нього, а саме звільнення з займаної посади та виведення із засновників фермерського господарства «ВІТАС» ІК свідчить про те, що обвинувачений не вчинятиме кримінально тотожних караних діянь в майбутньому.

Крім того, матеріали цього судового провадження не містять відомостей про те, що після 28.04.2022 року і на час судового розгляду, тобто більше ніж 2 роки, ОСОБА_4 притягувався до кримінальної відповідальності за іншими кримінальними провадження або вчиняв адміністративні правопорушення.

Цих відомостей не надано прокурором і під час судового розгляду.

Суд також враховує думки усіх учасників, у тому числі представника потерпілого, який категорично не висловив заперечень проти задоволення клопотання сторони захисту і звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Отже, суд дійшов висновку, що доводи сторони захисту про звільнення обвинуваченого від відбування кримінальної відповідальності на підставі ст.48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, є слушними, оскільки після закінчення вчинення злочину 28.04.2022 та на час судового розгляду в суді, в житті обвинуваченого ОСОБА_4 відбулися позитивні зміни (відсутність відомостей про притягнення обвинуваченого до будь-якої відповідальності на протязі більше 2 років, змінив умови своєї життєдіяльності, які суттєво вплинули на нього, а саме звільнився з займаної посади та виведення із засновників фермерського господарства «ВІТАС» ІК) та обстановка навколо обвинуваченого зазнали таких змін (усунення можливості будь-якого впливу обвинуваченого на видобування глинистих ґрунтів (корисних копалин)), які з великою долею ймовірності свідчать, що вказана особа в майбутньому не буде вчиняти кримінальні правопорушення і перестала бути суспільно небезпечною.

Враховуючи вищевикладене суд на підставі ст. 48 КК України звільняє обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України у зв`язку зі зміною обстановки та закриває кримінальне провадження у цій частині.

Цивільний позов Державної екологічної інспекції Центрального округу до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок порушення природоохоронного законодавства підлягає залишенню без розгляду. Роз`яснити потерпілій стороні, що відповідно до ч. 7 ст.128 КПК України вона має право пред`явити позов в порядку цивільного судочинства.

Витрати за проведення комплексної комісійної судової економічної та інженерно-екологічної експертизи №9659/9660/7324 від 18.09.2024 в розмірі 41 650 грн 40 коп. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.11.2024 на транспортний засіб «ТОYОТА RАV4», д.н.з. НОМЕР_9 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили слід скасувати.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.

Керуючись п.1 ч.2 ст.284, ч. 1, 4 ст. 286 КПК, ст. 48 КК України, суд

постановив:

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000227 від 29.04.2022 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.240 КК України закрити.

Цивільний позов Державної екологічної інспекції Центрального округу до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок порушення природоохоронного законодавства - залишити без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів на проведення у ННЦ «Інститут експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» комплексної комісійної судової економічної та інженерно-екологічної експертизи №9659/9660/7324 від 18.09.2024 в розмірі 41 650 грн 40 коп.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 13.11.2024 на транспортний засіб «ТОYОТА RАV4», д.н.з. НОМЕР_9 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 після набрання ухвалою законної сили.

Речові докази: 20 зразків глинисто-ґрунтової суміші, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Лубенського РВП ГУНП, після набрання ухвалою законної сили - знищити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали суду проголошений 09 грудня 2025 року о 12 годині 00 хвилин.

Суддя ОСОБА_1