У Х В А Л А

24 жовтня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області - ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сквира Київської області, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не депутат, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, по матеріалам кримінального провадження № 0002008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

У С Т А Н О В И В:

23.10.2025 до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області - ОСОБА_6 погоджене прокурорм Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження № 0002008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, вмотивоване наступним.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту Перелік), в тому числі і «канабісу» та «екстракту канабісу», включених до таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме:обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, в експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону). ОСОБА_4 підозрюється в тому, що у порушення вимог законодавства України, а саме положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», у невстановлений під час досудового розслідування час, у невстановленому місці, він, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їхні наслідки, незаконно придбав-виготовив наркотичний засіб, обіг якого обмежено канабіс. Далі, у невстановлений під час досудового розслідування час та дату, ОСОБА_4 приніс зазначену наркотичну речовину до будинку, що за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Нова Пустоварівка, вулиця Шевченка, будинок 8а, де почав здійснювати її сушіння та подальше зберігання з метою подальшого збуту до 21 жовтня 2025 року; 21 жовтня 2025 року, у період часу з 14 години 39 хвилин по 21 годину 01 хвилину, під час проведення санкціонованого обшуку за вказаною адресою працівниками поліції було виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого коліру, а саме - наркотичний засіб канабіс, обіг якого обмежено. Виявлену речовину було вилучено та поміщено до дванадцяти картонних коробок, які опечатано спеціальним скотчем із маркуванням «Національна поліція України» та опломбовано відповідними бірками. Крім того, частину вилученого наркотичного засобу канабісу, обіг якого обмежено, було поміщено до спеціального пакета «Національна поліція України» № PSP4085871. Згідно висновку експерта за результатами судової експертизи матеріалів, речовин та виробів, всередині наданої для дослідження однієї картонної коробки, вилученої під час проведення санкціонованого обшуку за вказаною адресою, знаходились наркотичний засіб та рослина, обіг якого обмежено канабіс, масою 5294,79 г, що є особливо великим розміром, які ОСОБА_4 зберігав з метою подальшого збуту.Таким чином, встановлено достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах, тобто - у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у незаконному придбанні, виготовленні та зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби в особливо великих розмірах, тобто - у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просив змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який, який не пов`язаний із тримання під вартою, такий як цілодобовий домашній арешт. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника і просив відмовити у задоволенні клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 повідомив, що вживає канабіс з 2020 року раз на один-два місяці, вилучений в нього канабіс знайшов на полі, зберігав для власного вживання в нежитловому приміщенні. На запитання прокурора повідомив, що власного майна та транспортних засобів не має.

Заслухавши учасників провадження, дослідивши матеріали, якими слідчий обґрунтовує необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_7 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

У провадженні СВ Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області перебуває кримінальне провадження № 0002008 від 19.09.2025 за підозрою ОСОБА_4 у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 3 ст. 307 КК України.

21.10.2025 о 21 год. 02 хв. ОСОБА_4 затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

22.10.2025 о 19 год. 19 хв. ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом обшуку за адресою: Київська область, Білоцерківський район, село Нова Пустоварівка, вулиця Шевченка, будинок 8а, в ході якого було виявлено та вилучено: подрібнену речовину рослинного походження «канабіс»; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого було виявлено та вилучено: подрібнену речовину рослинного походження «канабіс»;протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину в порядку ст. 208 КПК України від 21.10.2025; висновком експерта № СЕ-19/111-25/65120 НЗПРАП від 22.10.2025, відповідно до якого встановлено, що всередині наданої для дослідження однієї картонної коробки, вилученої під час проведення санкціонованого обшуку за вказаною адресою, знаходились наркотичний засіб та рослина, обіг якого обмежено канабіс, масою 5294,79 г.; протоколами допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України; іншими зібраними під час досудового розслідування доказами.

Згідно ч. 1 тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263, ч.3 ст.307 КК України, який відносяться до категорії злочинів, за які передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтовано.

Згідно ч. 2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. Санкція злочину, про підозру у вчиненні якого повідомлено ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років, а тому наявні підстави для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На наявність ризику, передбаченого п.1ч.1 ст. 177 КПК України, (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду), вказує те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до дванадцяти років. Тому, варто врахувати наявність ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду. Окрім цього, враховуючи дані, які характеризують підозрюваного, зокрема, у разі доведення його винуватості, загрожує кримінальна відповідальність у виді безальтернативного покарання, а саме позбавлення волі. Усвідомлення можливості настання вказаних вкрай несприятливих наслідків може спонукати підозрюваного ОСОБА_4 змінювати своє місце проживання та переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Крім того, у останнього відсутні сталі соціальні зв`язки на території місті Біла Церква, а ті що наявні не стали на заваді вчинення кримінального правопорушення. Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні), який обґрунтовується тим, що оскільки є підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 , знаючи дані свідків, які вказують на причетність його до вчинення кримінального правопорушення, може незаконно впливати на них з метою своєї реабілітації шляхом умовляння, підкупу, переконання, примушування з застосуванням фізичної сили або погроз такого застосування з метою викривлення фактичних обставин справи та уникнення передбаченої законом відповідальності. Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (ризик вчинити інше кримінальне правопорушення), який обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 має задовільний стан здоров`я, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 12 років, а також враховуючи відсутність будь-яких моральних принципів, про що свідчить характер та спосіб вчинення даного злочину в умовах воєнного стану, тому наявний ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, у нього відсутнє постійне та стабільне джерело доходу і неможливість у зв`язку з цим матеріально утримувати родину, житло, тощо, кримінальне правопорушення вчиняв з корисливим умислом, тобто з метою подальшого заробітку грошей, незаконну діяльність проводив доволі тривалий термін часу, що вказує на схильність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень, зокрема пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів. Тому, дані обставини також свідчать про наявність ризику повторного вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Так, у рішенні справи «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 р. Європейський Суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитися від слідства.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінювані «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Наведені вище обставини, свідчать що застосування більш м`яких окрім як тримання під вартою запобіжних заходів не може запобігти виникненню ризикам, існування яких обґрунтовано слідчим.

Зокрема, зважаючи на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, такий запобіжний захід у виді як особисте зобов`язання, не здатен забезпечити дієвість кримінального провадження та запобігти ризикам, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не може бути застосований з огляду на високий ступінь ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, наявність ризику впливу на свідків та потерпілого, переховування від органів досудового розслідування та суду.

Особиста порука не може бути застосована, оскільки у органу досудового розслідування відсутні будь-які дані про осіб, які, заслуговуючи на довіру, можуть надати письмове зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього процесуальних обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в даному випадку не забезпечить дієвості кримінального провадження та виконання процесуальних обов`язків ОСОБА_4 , з огляду на наявність високого ступеню ризиків впливу на свідків, вчинення іншого кримінального правопорушення, а також переховування від органів досудового розслідування та суду.

Беручи до уваги вищевикладене, зважаючи на доведеність наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, то застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , окрім як тримання під вартою, не зможе забезпечити дієвості кримінального провадження та запобігти виникненням ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

З урахуванням викладеного, до підозрюваного ОСОБА_4 , не можливо застосувати інший більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину визначено в межах від вісімдесятти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2025 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2025 і по даний час становить 3028 грн.

Слідчий суддя рахує за необхідне та достатнє визначити розмір застави ОСОБА_4 передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, враховуючи тяжкість інкримінованого злочину, кількість вилучених наркотичних засобів, особу підозрюваного, наявність в нього інвалідності 3 групи, ряду захворювань, а також з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, суд визначає розмір застави у розмірі 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч. 3, п.п. 2,3 ч. 5 ст. 194 КК України: прибувати до органу досудового розслідування за першою вимогою; не відлучатися із місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Початок строку дії обов`язків в разі внесення застави рахувати з дня звільнення підозрюваного з -під варти та встановити їх дію на 2 (два) місяці.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 177, 183, 184, 186, 193, 194, 205, 309 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції ГУНП в Київській області - ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 по матеріалам кримінального провадження №0002008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 вересня 2025 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Сквира Київської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 19.12.2025 (включно).

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, визначити розмір застави, передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 200 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 605 600 гривень.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 такі обов`язки, передбачені ч. 3, п.п. 2,3 ч. 5 ст. 194 КК України: прибувати до органу досудового розслідування за першою вимогою; не відлучатися із місця проживання та реєстрації без дозволу слідчого, прокурора, або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; уникати спілкування із свідками по вказаному кримінальному провадженню.

Початок строку дії обов`язків в разі внесення застави рахувати з дня звільнення підозрюваного з -під варти та встановити їх дію на 2 (два) місяці

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення. Копію ухвали слідчого судді вручити учасникам негайно після її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1