Справа №295/6759/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретарів судового

засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження № 0003851 від 16.09.2018 про обвинувачення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Немерче, Мурованокуриловецького району, Вінницької області, громадянина України, неодруженого, немаючого на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого,

засуджений 19.08.2022 Оболонським районним судом м. Києва за ст.186 ч.2, 15 ч.2, 115 ч.1,70 КК України до 7 років позбавлення волі. Ухвалою Київського апеляційного суду від 23.05.2023 вирок залишено без змін, -

за ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1,6 КК України, -

з участю:

прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_9

в с т а н о в и в :

Згідно обвинувального акта 15.09.2018 у достовірно невстановлений слідством вечірній час, у ОСОБА_7 , який перебував у приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що за адресою: АДРЕСА_2 виник раптовий злочинний умисел на вчинення розбійного нападу на раніше незнайомих йому ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які також відпочивали у вказаному кафе, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, з умисним вбивством останніх, з корисливих мотивів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_7 , з метою створення сприятливих умов для вчинення злочину, познайомився із ОСОБА_10 і ОСОБА_11 та запропонував останнім продовжити відпочинок у іншому місці, на що останні погодились та спільно з ОСОБА_7 прослідували у двір будинку АДРЕСА_3 .

В подальшому, перебуваючи у дворі будинку АДРЕСА_3 , за вказаних обставин, ОСОБА_7 , достеменно усвідомлюючи, що його дії можуть призвести до смерті ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , непомітно для останніх додав у каву заздалегідь заготовлений медичний препарат «азалептин», який відноситься до групи нейролептиків з антипсихотичною та седативною дією, внаслідок чого від комбінованого отруєння медичним препаратом «азалептином» та етиловим спиртом настала смерть ОСОБА_11 , а ОСОБА_10 втратила свідомість.

Подолавши таким чином волю ОСОБА_10 та ОСОБА_11 до опору, ОСОБА_7 реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом розбійного нападу, з умисним убивством ОСОБА_10 та ОСОБА_11 із корисливих мотивів, заволодів майном ОСОБА_11 , а саме:

- золотими сережками, загальною вагою 10 грамів, 585 проби, вартістю 6259 гривень 60 копійок.

- золотим ланцюжком, вагою 15 грамів, 585 проби, вартістю 9389 гривень 40 копійок,

- золотим кулоном, вагою 2 грами, 585 проби, вартістю 1251 гривня 90 копійок,

- золотим кільцем, вагою 5 грамів, 585 проби, вартістю 3129 гривень 80 копійок,

- мобільним телефоном, торгівельної марки «Samsung», вартістю 4719 гривень 20 копійок;

та майном ОСОБА_10 , а саме:

- шкіряною сумкою молочного кольору, яка матеріальної цінності для неї не становить,

- мобільним телефоном, торгівельної марки «BlackVeew», в корпусі білого кольору, з сенсорним екраном, вартістю 1500 гривень,

- грошовими коштами в сумі 500 гривень,

- золотим ланцюжком, вагою 12 грамів, 585 проби, вартістю 7511 гривень 52 копійки,

- золотим кулоном з зображення «Божої Матері», вагою 2 грами, 585 проби, вартістю 1251 гривня 90 копійок, копійок,

- золотим браслетом, вагою 6 грам, 585 проби, вартістю 3755 гривень 76 копійок

- золотими сережками, вагою 6 грам, 585 проби, вартістю 3755 гривень 76 копійок,

- золотим кільцем, вагою 5 грам, 750 проби, вартістю 4012 гривень 60 копійок.

Після цього, ОСОБА_7 , утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину втік, в подальшому розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 24749 гривень 90 копійок та ОСОБА_10 на загальну суму 22287 гривень 54 копійки.

Таким чином, ОСОБА_7 , виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть ОСОБА_10 не настала, з причин, які не залежали від його волі, у зв`язку з тим, що останній була своєчасно надана швидка медична допомога.

Смерть ОСОБА_11 настала від комбінованого отруєння медичним препаратом - азалептином та етиловим спиртом.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст. 115 ч.2 п.6, які виразились у умисному протиправному заподіяння смерті іншій людини (вбивство), з корисливим мотивів; за ст.ст. 15 ч.2, 115 ч.2 п.п.1,6 КК України, які виразились у закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), двох осіб, з корисливих мотивів; за ст. 187 ч.4 КК України, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень не визнав та показав,що 15.09.2018 в Житомирі не був і в цьому місті можливо колись був проїздом. В 2015 отримав тяжку травму голови, внаслідок ДТП, у зв`язку з чим приймав знеболюване, в тому числі нейролептики і наркотичні засоби. До 2020 року постійно проживав у місті Вінниці. Ствердив, що інкриміновані злочини не вчиняв, потерпілих не знав, в м. Житомирі не перебував. Зазначив, що він дійсно здавав до ломбарду золоті вироби, які належать йому та дружині. Вважає, що свідки, які вказали на нього, як на особу, яка перебувала в кафе, помилися в особі, припускає, що той чоловік ззовні схожий з ним.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За ч.2 ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

В свою чергу стандарт доведення «поза розумним сумнівом», визначений практикою ЄСПЛ (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A № 25), може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Згідно вимог ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення безпосередньо у судовому засіданні.

Так, на обґрунтування винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень сторона обвинувачення посилається на фактичні дані, які досліджені судом безпосередньо в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що в 2018 працював барменом в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Точної дати не пам`ятає близько 22 години до приміщення кафе зайшов чоловік, придбав пляшку безалкогольного пива, присів за столик до двох жінок, останні відпочивали, вживали легкі алкогольні напої. Сиділи вони близько години, після чоловік і обидві жінки вийшли з кафе. На вигляд чоловікові близько 40 років, мав коротку стрижку, колір волосся не пам`ятає, одягнутий у спортивну кофту. Звернув увагу, що кофту чоловік тримав в руці, а коли присідав за столик до жінок, дуже акуратно її склав. Жінкам на вигляд було близько 30 +, особисто з ними незнайомий. На наступний день прибула поліція і разом переглядали відеозаписи з камер, які розташовані в залі і на вулиці. Саме з камери, яка розташована на вулиці, побачив, що вказані жінки з чоловіком сідали в таксі. Дізнався, що ці жінки були родичками їх адміністратора. Чи вилучали відеозаписи з камер спостереження не пам`ятає, але пам`ятає, що особисто з відео робив скріншоти фото вказаного чоловіка, які в послідуючому надав слідчому. Зазначив, що з його участю проводилося впізнання і він впізнав обвинуваченого, як особу, яка була в кафе і разом з двома жінками поїхали з кафе.

Свідок ОСОБА_14 показав, що восени 2018, точної дати не пам`ятає близько 7-ї ранку прибув до свого помешкання за адресою: АДРЕСА_3 . Біля входу в підвал побачив невідому жінку, яка сиділа на парапеті, не могла встати, запитав чи потрібна допомога, вона була у свідомості, але говорити не могла. Вийшла сусідка, прізвище якої не знає, яка повідомила, що на майданчику на лавці сидить інша жінка, голова схилена, рука холодна і немає пульсу. Не пам`ятає хто з них викликав швидку, лікарі швидкої вже викликали поліцію. Жінка, яка була біля підвалу здається була в темному одязі, 35-40 років, чи були на ній прикраси не пам`ятає, біля неї речей не бачив. Жінка, яка була на лавці біля 35 років, в якому була одязі вже не пам`ятає. Пам`ятає, що біля лавки, де вона сиділа, на землі знаходилося сміття, якісь пляшки, можливо були стаканчики, але уваги на це не звернув. Швидка оглядала лише мертву жінку, не бачив, чи лікарі підходили до живої жінки, в його присутності їй ніхто допомогу не надавав, хоча метою виклику швидкої було врятувати саме живу жінку. Приїхала поліція, оглядали місце біля мертвої жінки, також підходили до живої жінки, але чи оглядали біля неї місце події не бачив. Чи вилучали щось з місця події він не бачив, як і не бачив, щоб живій жінці надавали медичну допомогу. Зазначив, що по поведінці живої жінки складалося враження, що вона нетвереза, до неї близько не підходив, запах алкоголю не чув.

Свідок ОСОБА_15 показала, що 15.09.2018 працювала офіціантом в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - її двоюрідні сестри, які в цей день були в кафе, відпочивали, замовили 300 гр. горілки, закуску. На літньому майданчику кафе відпочивав ОСОБА_7 , який замовив пиво. Сестри вийшли на літній майданчик, де познайомилися з ОСОБА_7 . Дівчата самі запросили ОСОБА_7 до себе за стіл, він пригощав їх морозивом. Близько 24 год. сестри підійшли до неї попрощатися, не повідомляли куди їдуть, як сідали в автомобіль не бачила. Зранку наступного дня, дізналася, що ОСОБА_11 померла. Пішла до ОСОБА_10 додому, остання була неадекватною, кричала «ОСОБА_31 на автобус». Чоловік ОСОБА_10 завіз її в психлікарню на Гуйву, де вона лікувалася протягом двох тижнів. ОСОБА_10 не знала, що ОСОБА_11 померла, про смерть повідомили після її повернення з лікування. Щодо події ОСОБА_10 нічого не пам`ятала. Вже з часом, через 3-4 місяці, вона почала згадувати обставини. Розповідала, що невідомий чоловік запитав їх куди вони їдуть, відповіли в район автовокзалу, останній повідомив, що також там живе, а тому поїхав разом із ними. Після чого вони разом поїхали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », але нічого не замовляли, потім невідомий чоловік запросив їх на каву. Пішли кудись навпроти кафе, де пили каву, якою пригостив їх ОСОБА_7 . Сестра говорила, що один стаканчик з кавою впав випадково, а тому чоловік ще ходив за кавою для себе. Вони випили каву, у ОСОБА_11 пішла кров з носу, що було далі не пам`ятає. ОСОБА_10 винила себе, що запросила ОСОБА_11 до кафе. Ствердила, що добре запам`ятала обличчя цього чоловіка, оскільки обслуговувала його на літньому майданчику і потім він в неї замовляв морозиво для дівчат. Чоловік був одягнутий в кофту з капюшоном, постійно підозріло дивився на камери відеоспостереження. З нею проводилося впізнання, яке проходило в Київському СІЗО , і вона серед представлених чоловіків, впізнала ОСОБА_7 . Ствердила, що перед впізнанням їй ніяких фото не показували. Також зазначила, що робила фото з камер відеоспостереження, які надавала поліції. Чи вилучали працівники поліції відео з камер відеоспостереження їй невідомо. Також показала, що працівники поліції їй показували фото чоловіків для впізнання, серед яких нікого не впізнала, серед цих фото не було фото ОСОБА_7 .

Також на обґрунтування обвинувачення надано: витяги з ЄРДР від 16.09.2018 (т.2 а.с.32, 68); рапорт на лінію 102 (т.2 а.с.33); протокол огляду від 16.09.2018 (т.2 а.с.34); довідку про причини смерті від 17.09.2018 (т.2 а.с.41); висновок експерта № 3018/589 від 20.11.2018 (т.2 а.с.44); протокол огляду місця події від 25.09.2018 (т.2 а.с.51); протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення ОСОБА_10 від 21.09.2018 (т.2 а.с.71); протокол огляду місця події від 21.09.2018 з участю ОСОБА_10 (т.2 а.с.73); протоколами тимчасового доступу до матеріалів кримінальних проваджень № 0004838 від 19.12.2018, 0002186 від 07.10.2019, 0000676 від 26.03.2019, 0001139 від 15.06.2020 які розслідувалися СВ Вінницького РУП Вінницької області та СВ Вінницького відділу поліції та безпосередньо досліджені в судовому засіданні копії вказані матеріалів кримінальних проваджень(т.2 а.с.77,118); протокол огляду місця події від 26.01.2022 (т.2 а.с.134); висновок експерта № 686/22-25 від 02.05.2022 (т.2 а.с.147); листи «Ломбард» Заставно-кредитний Дім» від 11.02.2022 (т.2 а.с.152, 156), ПТ « Ломбард ТОВ «Столичний» І компанія » (т.2 а.с.154), ПТ « Ломбард «УМКВ і Компанія » (т.2 а.с.155); лист Житомирської багатопрофільної опорної лікарні від 17.02.2022 (т.2 а.с.153); заяву ОСОБА_10 про залучення як потерпілої (т.2 а.с.161); протокол прийняття заяви від ОСОБА_10 від 08.02.2022 (т.2 а.с.162); протоколи пред`явлення особи для впізнання від 18.02.2022 (т.2 а.с.171,176,181); протокол огляду предмету від 21.06.2022 (т.2 а.с.186).

Суд, здійснюючи судовий розгляд з дотримання загальних засад кримінального провадження, зокрема на основі змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, в межах висунутого обвинувачення, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, надані стороною обвинувачення, дійшов висновку, що пред`явлене обвинувачення ОСОБА_7 не знайшло свого підтвердження в суді.

З досліджених в судовому засіданні доказів, наданих стороною обвинувачення встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 о 07 год.10 хв. на лінію 102 надійшло повідомлення працівника ШМД, що на вулиці смерть, слідів насильницької смерті не виявлено. Як вбачається з протоколу огляду місця події від ІНФОРМАЦІЯ_2 на дитячому майданчику, який знаходиться в подвір`ї будинку АДРЕСА_3 виявлено труп невідомої жінки, на вказівному пальці, якої знаходиться каблучка з металу жовтого кольору, на лівій руці годинник. З ротової та носової порожнини спостерігається виділення речовини бурого кольору, яка просочила передню частину її кофти. Візуально будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено. При огляді місця події судово-медичний експерт участь не приймав. Як вбачається з таблиці фотозображень до вказаного протоколу огляду на лавці знаходиться жіноча сумка, безліч сміття у вигляді пластикової пляшки, стаканчиків, пачки з-під цигарок тощо. Зазначені предмети з невідомих причин не зазначені у протоколі огляду і органом досудового розслідування не вилучалися для подальшого дослідження. Також зазначений протокол з невідомих причин не містить відомостей щодо ОСОБА_10 , яка за показами свідка ОСОБА_14 перебувала в неадекватному стані поруч із майданчиком.

21.09.2018 у ОСОБА_10 прийнято заяву про вчинене кримінальне правопорушення, що в ніч с 15.09.2018 на 16.09.2018 за адресою: АДРЕСА_3 в неї викрали сумку, в якій знаходився мобільний телефон, банківські картки, гроші в сумі 500 грн., два золотих ланцюжка, дві іконки, 2 пари золотих сережок, шість золотих перстнів. В зазначеній заяві ОСОБА_10 не зазначає, що її було отруєно. В цей же день, з участю ОСОБА_10 проведено огляд місця події за вищевказаною адресою, де остання показала лавку, на якій вона разом із сестрою ОСОБА_11 та невідомим чоловіком ОСОБА_22 розпивали спиртні напої. Зазначений протокол не містить ілюстративну таблицю на якій було б зафіксовано вказану подію. Під час судового розгляду свідок ОСОБА_15 показала, що на наступний день після події вона прибула до ОСОБА_10 щоб дізнатися обставини смерті ОСОБА_11 , однак жодної інформації отримати не могла, оскільки остання була в неадекватному стані і з її слів чоловіком в цей же день була поміщена до психіатричного закладу, де лікувалася не менше двох тижнів. Зазначені обставини ставлять під сумнів взагалі проведення 21.09.2018 огляду місця події з участю ОСОБА_10

24.09.2018 слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про призначення судово-медичної експертизи невідомої жінки для встановлення причини смерті. Експертизу ОСОБА_11 завершено 20.11.2018, встановлено, що смерть настала від комбінованого отруєння медичним препаратом азалептином та етиловим спиртом на що вказують наявність азалептину у внутрішніх органах, при судово-токсикологічної експертизи 1,66 % етилового спирту в крові. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_11 тілесних ушкоджень не виявлено.

25.09.2018 протоколом огляду місця події від 25.09.2018 громадянин ОСОБА_23 надав добровільно мобільний телефон торгівельної марки «BlackVeew», в корпусі білого кольору. Як зазначено у протоколі вказаний мобільний телефон належав ОСОБА_10 . Звертає увагу на себе та обставина, що стороною обвинувачення ОСОБА_23 не заявлявся для допиту в якості свідка. За яких обставин у ОСОБА_23 опинився моюільний телефон потерпілої суду невідомо. Також суду не надано доказів про те, що вказаний мобільний телефон пред`являвся для впізнання ОСОБА_10 , тобто вказана процесуальна дія з її участю не проводилася. Яким чином орган обвинувачення встановив належність цього мобільного телефону ОСОБА_10 ні протокол, ні інші матеріали справи відповіді не містять.

05.12.2018 ОСОБА_24 звернулася із заявою до органу досудового розслідування про те, що їй відомо місце перебування особи, яка може бути причетна до загибелі ОСОБА_11 . Під час судового розгляду ОСОБА_25 безпосередньо була допитана судом та не повідомляла про те, що їй відома конкретна особа, яка могла бути причетна до загибелі ОСОБА_11 . У своїх показах свідок зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 на наступний день коли вона дізналася про загибель ОСОБА_11 , разом із працівниками поліції в кафе переглядали відеозаписи з усіх наявних камер відеоспостереження, чи вилучали працівники поліції відеозаписи їй невідомо, при цьому ствердно зазначила, що такі відеозаписи були в наявності. Зокрема, вона показала, що не бачила як сестри залишали територію біля кафе, це побачила на відеозаписі, як її сестри і невідомий чоловік сідали в автомобіль «таксі».

Отже, на наступний день після виявлення трупа ОСОБА_11 працівники поліції прибули до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », як вбачається з показів свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_26 , переглядали відеозаписи з камер відеоспостереження, з невідомих причин відеозапис не вилучили. З офіційним запитом орган досудового розслідування звернувся лише в листопаді 2018, після отримання висновку експерта про причини смерті ОСОБА_11 , на той час відеозапис вже був відсутній. Така непослідовність дій органу досудового розслідування вказує на небажання повно всебічно дослідити і встановити дійсні фактичні обставини, які сталися ІНФОРМАЦІЯ_2 та призвели до смерті ОСОБА_11 .

Сторона обвинувачення надала як доказ фото невідомої особи чоловічої статі, яка може бути причетна до отруєння ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Як встановлено під час судового розгляду свідок ОСОБА_13 зробив скріншоти фото особи, яка перебувала біля барної стійки, це два фото, які він надав слідчому, при цьому на вказаному аркуші розміщено ще одне третє фото невідомого чоловіка, одягнутого в зимовий одяг і останній в денну пору знаходиться на вулиці. Отже, за яких обставин третє фото опинилося в розпорядженні слідчих суду невідомо, сторона обвинувачення не надала відомостей, в який процесуальний спосіб вказане фото отримано, що дає підстави для висновку про його отримання в позапроцесуальний спосіб.

Також на обґрунтування винуватості ОСОБА_7 сторона обвинувачення посилається на матеріали кримінальних проваджень № 0004838 від 19.12.2018, 10002186 від 07.10.2019, 0000676 від 26.03.2019. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні вилучених, на підставі ухвали слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 14.01.2022, копій вказаних матеріалів справи у ОСОБА_7 вилучалися таблетки «Азалептол Клозапін», рідина із вмістом «клозапіну», які не відносяться до наркотичних засобів, психотропних засобі та прекурсорів та наркотичний засіб канабіс. Зазначені кримінальні провадження закрито за відсутністю в діянні ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення. Всі події по вказаних кримінальних провадженнях відбувалися у м. Вінниці. Матеріали вказаних кримінальних проваджень не містять відомостей, що ОСОБА_7 використовував виявлені і вилучені таблетки «Азалептол Клозапін», рідину із вмістом «клозапіну» для збуту, отруєння тощо. Дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ст. 309 ч.1 КК України. Крім того, стороною обвинувачення не спростовано доводи ОСОБА_7 , що він вживав нейролептики і наркотичні засобі, як знеболююче, у зв`язку з тяжкою травмою голови отриманою в 2015. Саме на сторону обвинувачення покладено обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України.

26.01.2022 за протоколом огляду місця події ОСОБА_8 добровільно надала мобільний телефон марки «Samsung». Як вбачається з протоколу огляду предмету від 21.06.2022, за участю ОСОБА_10 , вказаний телефон належав ОСОБА_11 . Стороною обвинувачення суду не надано доказів, за яких обставин у ОСОБА_8 опинився мобільний телефон, який належав ОСОБА_11 і був викрадений ще в 2018 році, при цьому ОСОБА_28 не була заявлена стороною обвинувачення для допиту в якості свідка. Ці обставини не були предметом дослідження під час судового розгляду.

Отже, мобільні телефони, які належали ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які в 2018 та 2022 роках були виявлені у громадян, проживаючих в м. Житомирі, не доводять вину ОСОБА_7 , оскільки доказів про те, що саме він продав, подарував або в іншій спосіб передав мобільні телефони вказаним громадянам, які добровільно надали поліції мобільні телефони суду не надано. Як зазначалося вище, суду невідомо за яких обставин викрадені в 2018 році мобільні телефони опинилися у ОСОБА_23 та в 2022 у ОСОБА_8 . Стороною обвинувачення вказані особи не заявлялися для допиту в якості свідків.

За повідомленням КНП ЖБОЛ НСР від 17.02.2022 ОСОБА_10 у період з 16.09.2018 по даний час за медичною допомогою не зверталася.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

Як вбачається з наданих суду стороною обвинувачення доказів в даному кримінальному провадженні не призначалася і не проводилася судово-медична експертиза щодо тяжкості та характеру тілесних ушкоджень у ОСОБА_10 , не встановлено причинно-наслідковий зв`язок між вживанням напоїв та їх наслідками, обов`язковість якої передбачена чинним процесуальним законом. А за інкримінованим ОСОБА_7 обвинуваченням йому інкримінують закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство). Отже доказів про те, що ОСОБА_10 була отруєна медичним препаратом азалептином, суду не надано, як і не здобуто під час судового розгляду.

Як зверталося вище ОСОБА_10 21.09.2018 у своїй заяві зазначала тільки про викрадення у неї сумки з речами. Лише 08.02.2022, тобто через три з половиною роки після події, ОСОБА_10 подала заяву про залучення до провадження як потерпілого, що в ніч з 15.09.2018 на ІНФОРМАЦІЯ_2 невідома особа отруїла її та сестру ОСОБА_11 .

Як вбачається з наданих суду документів активна фаза досудового розслідування розпочалася лише в січні 2022, хоча таку активність, повноту та всебічність орган досудового розслідування мав вчиняти з 16.09.2018, коли було виявлено труп ОСОБА_11 .

Зокрема, 16.09.2018 не вилучено жодного предмету та речей з місця події. При огляді ілюстративної фототаблиці на місці події знаходилися стаканчики, пляшка, на яких можливе залишення слідів, як потерпілих, так і особи, яка з ними перебувала, а також можливо було встановити вміст рідини, яка була в них. Також на місці події знаходилася жіноча сумка ОСОБА_11 , вміст якої не оглядався і не описувався. Звертає на себе увагу та обставина, що на вказівному пальці ОСОБА_11 була обручка з металу жовтого кольору, яка в послідуючому не оглядалася, не описувалася, її доля невідома. На пасивність органу досудового розслідування вказує перегляд працівниками поліції 16.09.2018 без подальшого вилучення відеозаписів в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Також орган досудового розслідування не встановив службу «Таксі», яка 16.09.2018 виконувала замовлення потерпілих, куди вказані особи були доставлені. Як і не було з`ясовано подальше перебування потерпілих з невідомою особою. Під час допиту свідок ОСОБА_15 показала, що зі слів ОСОБА_10 , вони після кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », разом з невідомим чоловіком приїхали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », після цього перебували біля магазину, де невідомий чоловік їх пригостив кавою. Зазначені заклади знаходяться на центральній вулиці міста, яка оснащена безліччю відеокамер, як то «Безпечне місто», так в і біля кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », магазинів тощо.

Крім того, 25.09.2018 у ОСОБА_23 вилучено мобільний телефон, який належав ОСОБА_11 , а 26.01.2022 у ОСОБА_8 вилучено мобільний телефон, який належав ОСОБА_10 , зазначені громадяни є жителями м. Житомира і за яких обставин ці телефони опинилися в їх розпорядженні суду невідомо, як і не надано доказів про те, що саме ОСОБА_7 продав, подарував або в інший спосіб їх передавав вказаним особам.

Однобічність досудового розслідування вбачається з моменту огляду місця події, де при огляді трупа був відсутній судово-медичний експерт, який за зовнішніми ознаками, за відсутністю видимих тілесних ушкоджень, а за наявності виділень бурого кольору з носової та ротової порожнини міг оцінити, що можуть мати місце ознаки отруєння, що у свою чергу спонукало б для пришвидшення досліджень на токсикологію і гістологію. Як вбачається з висновку експерта № 3018/589 розтин ОСОБА_11 проведено 17.09.2018, в цей же день взято кров і сечу на судово-токсикологічну експертизу, шматочки органів на гістологію, кров на імунологію. 08.10.2018 у крові ОСОБА_11 виявлено етиловий спирт в концентрації 1,66%, в сечі 3,31% та в крові виявлений азалептин. Однак результати гістології надійшли лише 20.11.2018 і в цей день було закінчено експертизу.

Також під час досудового розслідування не було встановлено факт отруєння ОСОБА_10 , вона на лікуванні з приводу отруєння не перебувала, судово-медична експертиза не призначалася. При цьому, як показала свідок ОСОБА_15 , зі слів чоловіка ОСОБА_10 була поміщена до психіатричної лікарні, де перебувала більше двох тижнів. Згідно з порядком поміщення на стаціонарне лікування передбачено обов`язковість клінічних досліджень, зокрема крові, сечі тощо. Орган досудового розслідування мав можливість витребувати із вказаного медичного закладу відомості по клінічним дослідженням, за наявності яких призначити судово-медичну експертизу чи мало місце отруєння. Однак жодних дій орган досудового розслідування не вчинив та лише зі слів ОСОБА_10 вважав встановленим факт отруєння, незважаючи на обов`язковість, а не право, призначити та провести таку експертизу відповідно до вимог ст. 242 КПК України.

Звертає увагу на себе та обставина, що під час досудового розслідування не було перевірено місцеперебування ОСОБА_7 , що можливо було б встановити за місцем знаходження його мобільного телефону. Також орган досудового розслідування мав можливість здійснити тимчасовий доступ до телекомунікаційних мереж, встановити які саме номери мобільних телефонів в активній фазі (дзвінки вхідні, вихідні тощо) перебували в мережі на місці події, зважаючи на те, що подія відбулася вночі, що у свою чергу зменшує кількість активних абонентів.

Сторона обвинувачення вважає про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень на показах свідків ОСОБА_13 та ОСОБА_15 , які ствердно зазначили, що в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перебував саме ОСОБА_7 , який з потерпілими на одному транспортному засобі поїхали. Однак, зазначені свідки не знають, що відбувалося далі, тобто не можуть стверджувати, що саме ОСОБА_7 підсипав азалептол в напої потерпілих, що він заволодів їх майном. Свідок ОСОБА_15 давала покази щодо події, яка відбувалася на АДРЕСА_3 зі слів ОСОБА_10 , а саме, що невідомий чоловік запитав їх куди вони їдуть, відповіли в район автовокзалу, останній повідомив, що також там живе, а тому поїхав разом із ними. Після чого вони разом поїхали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », але нічого не замовляли, потім невідомий чоловік запросив їх на каву. Пішли кудись навпроти кафе, де пили каву, якою пригостив їх ОСОБА_7 . Сестра говорила, що один стаканчик з кавою впав випадково, а тому чоловік ще ходив за кавою для себе. Вони випили каву, у ОСОБА_11 пішла кров з носу, що було далі не пам`ятає. Суд погоджується з доводами сторони обвинувачення, що у зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , покази свідка ОСОБА_15 щодо певного факту, яке ґрунтується на поясненні іншої особи, а саме ОСОБА_10 , є показання з чужих слів. Однак, на думку суду достовірність показань з чужих слів є сумнівною виходячи з наступного.

Так, під час судового розгляду судом задоволено клопотання сторони обвинувачення про оголошення показів потерпілої ОСОБА_10 під час досудового розслідування, у зв`язку з неможливістю її безпосереднього допиту судом через смерть.

22.09.2018 потерпіла ОСОБА_10 показала, що 15.09.2018 разом із сестрою ОСОБА_11 відпочивали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », де випили замовлену горілку, а потім ще пили принесену із собою горілку. До їх столика підсів чоловік на вигляд 40-45 років, представився ОСОБА_29 . Близько 01 год. 16.09.2018 разом із вказаним чоловіком приїхали до буд. АДРЕСА_4 . Побачили, що в сумці ще залишилась горілка, запропонували новому знайомому її допити, на що той погодився і пішов до магазину « ІНФОРМАЦІЯ_11 » по АДРЕСА_3 , а вони сіли у дворі будинку АДРЕСА_3 . ОСОБА_22 приніс три стаканчика, сир, каву, пляшку води «Караван» та цигарки. Вони допили горілку, чи пила вона каву не пам`ятає. Їх знайшли вранці і вона виявила, що в неї зникла сумка та золоті прикраси. Під час додаткового допиту 20.03.2020 ОСОБА_10 дала аналогічні покази але додала, що останнє, що вона пам`ятає, що вони пили каву. Прийшла до тями в лікарні.

Зважаючи на суттєві розбіжності між показами свідка ОСОБА_15 , а саме, що сестра розповідала, що вони приїхали в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_4 », а потім пішли до магазину, де випили каву, після чого вона нічого не пам`ятала, суттєво відрізняється з показами ОСОБА_10 , яка не повідомляла про інше кафе, а що вони мали на меті допити горілку, що невідомий чоловік сам ходив до магазину де купував стаканчики, закуску, воду, каву. Також ОСОБА_10 не повідомляла, що невідомий чоловік приніс три стаканчики кави, одну з якої розлив та знову ходив до магазину. Усунути зазначені розбіжності неможливо, у зв`язку з неможливістю безпосереднього допиту ОСОБА_10 , у зв`язку з її смертю. З огляду на наведене суд позбавлений можливості покласти покази свідка ОСОБА_15 , як покази з чужих слів.

Також сторона обвинувачення посилається на протокол впізнання від 18.02.2022, під час якого потерпіла ОСОБА_10 вказала на ОСОБА_7 , який разом з нею та сестрою ОСОБА_11 відпочивав в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а в подальшому вони разом на АДРЕСА_3 вживали алкоголь, а в подальшому сестра ОСОБА_11 померла. При цьому, ОСОБА_10 під час впізнання не зазначала, що вказана особа їх отруїла та заволоділа їх майном. А також на протоколи впізнання від 18.02.2022 під час яких свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_13 вказали на ОСОБА_7 , як на особу, який 16.09.2018 відпочивав в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з двома молодими жінками. Зазначені обставини обвинувачений ОСОБА_7 категорично заперечив, вважає, що свідки помилилися в його особі, зважаючи на можливу його схожість з невідомим чоловіком. Крім того, ОСОБА_7 стверджував, що ніколи не був у м. Житомирі, можливо колись це місто проїжджав. Ці обставини органом досудового розслідування не було перевірено та не спростовано його доводи. Як зазначалося вище це можливо було перевірити шляхом тимчасового доступу до телекомунікаційних мереж, а саме перебування мобільного телефону, яким він користувався. А тому протоколи впізнання зі свідками та потерпілою не є достатніми для підтвердження винуватості ОСОБА_7 .

Суд приходить до висновку, що вказані докази не доводять винуватість ОСОБА_7 . Так, за висновком експерта № СЕ-19/106-21/764-ФТ від 22.01.2021 надані зображення осіб чоловічої статі, що зафіксовані у фотозображеннях не є придатними для ідентифікації особи за ознаками зовнішності. Отже скріншоти, які свідок ОСОБА_13 здійснив з запису відеокамери в кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 », не дали можливості ідентифікувати особу, яка на ній зображена. Крім того, свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_15 не були очевидцями, що відбувалося в подальшому за межами кафе « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Посилання сторони обвинувачення на повідомлення «Ломбард «Заставно-Кредитний Дім», « Ломбард «Столичний і Компанія », ПТ « Ломбард «УМКВ і Компанія », які розташовані у м. Вінниця, що ОСОБА_7 та ОСОБА_30 в 2017, 2018, 2019 та 2021 роках здавали до ломбарду золоті прикраси, не доводить винуватість ОСОБА_7 . Як зазначав ОСОБА_7 він разом із дружиною закладали власні золоті предмети. При цьому, сторона обвинувачення не надала доказів того, що серед зданих ОСОБА_7 золотих прикрас, якісь з них належали потерпілим. Крім того, суду не надано доказів про те, що ОСОБА_7 користувався послугами ломбардів у місті Житомирі та Житомирської області.

Також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що стороною обвинувачення не надано суду доказів про те, що у день події на потерпілих були золоті прикраси, це не підтверджено жодним доказом, як і не підтверджено їх вартість. Суд звертав увагу на те, що при виявленні трупа ОСОБА_11 на її пальці виявлено каблучку з металу жовтого кольору, яка не була предметом дослідження, чи було воно золотою прикрасою.

Суд відкидає твердження сторони захисту про визнання недопустимим висновку судово-медичної експертизи № 3018/19 від 20.11.2018, який ґрунтується на висновках інших експертиз, які відсутні в матеріалах кримінального провадження, не відкривалися стороні захисту і не надавались експерту для проведення вказаної експертизи. Як вбачається з дослідної частини вказаного висновку під час розтину 17.09.2018 у ОСОБА_11 відібрано кров і сечу на токсикологію, зразки органів на гістологію та кров на імунологію. В даному випадку експерт, який проводив розтин, діяв у відповідності до наказу МОЗ № 6 від 17.01.1995, який дає право та зобов`язує відібрати вказані зразки та передати на подальше дослідження, що у свою чергу не потребувало звернення слідчого до слідчого судді для призначення таких експертиз. Ці експертизи знаходяться в розпорядженні експерта та до матеріалів кримінального провадження не долучаються.

Суд прийшов до висновку, що висунуте обвинувачення побудовано лише на припущеннях, а саме, що саме ОСОБА_7 перебував у м. Житомирі, ці обставини жодним чином не перевірено; що ОСОБА_7 використав Азалептин, посилаючись на матеріали кримінальних проваджень за якими він затримувався у м. Вінниці із вказаними пігулками; що ОСОБА_7 отруїв ОСОБА_10 , без проведення обов`язкової судово-медичної експертизи; що ОСОБА_7 мав корисливий мотив на викрадення золотих прикрас, що на думку сторони обвинувачення підтверджується тим, що останній у м. Вінниці здавав золоті вироби до ломбардів.

Згідно вимог ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Отже досліджені в сукупності докази не доводять факт того, що саме ОСОБА_7 є тією особою, яка вчинила кримінальні правопорушення, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 отруїла ОСОБА_11 , внаслідок чого настала смерть, і ОСОБА_10 , та заволоділа їх майном.

Згідно ст. 94 КПК України жоден доказ не має наперед встановленої сили. Усі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ наданий учасниками судового розгляду з точку зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1,6 КК України, не знайшло свого підтвердження, оскільки достатніх та допустимих доказів на доведення у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, стороною обвинувачення не надано, судом не виявлено, в зв`язку з чим суд вважає необхідним, в силу презумпції невинуватості, закріпленої у ст. 62 Конституції України, виправдати ОСОБА_7 на підставі п.2 ч.1 ст. 373 КПК України, оскільки при судовому розгляді не доведено обвинувачення щодо причетності ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1,6 КК України.

Процесуальні витрати в сумі 4705,46 грн. віднести за рахунок держави.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_7 визнати невинуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 187 ч.4, 115 ч.2 п.6, 15 ч.2, 115 ч.2 п.1,6 КК України та виправдати у зв`язку з недоведеністю того, що кримінальні правопорушення вчинені ним.

Процесуальні витрати в сумі 4705,46 грн. віднести за рахунок держави.

Речові докази: мобільні телефони торгівельної марки «Samsung», торгівельної марки «BlackVeew», в корпусі білого кольору, з сенсорним екраном, які зберігаються в камері схову Житомирського РУП № 1 - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку. Копію вироку негайно вручити виправданому, захиснику та прокурору.

Головуючий-суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3