10.02.2026 Справа № 756/1899/26
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 756/1899/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2026 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного у кримінальному провадженні №0003037 від 16.12.2025

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого та жителя цього ж міста ( АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 відповідно), неодруженого, офіційно непрацевлаштованого, раніше несудимого,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

підозрюваний ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:

До Оболонського районного суду міста Києва надійшло клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З клопотання слідує, що Оболонським УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0003037 від 16.12.2025 за підозрою ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 155 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор посилається на те, що досудове розслідування не можливо закінчити до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_3 , оскільки необхідно виконати ряд процесуальних дій, провести ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти ряд процесуальних рішень. При цьому, ризики, передбачені ст. 177 КПК України, та встановлені у ході досудового розслідування, що виправдовують застосований запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не зменшилися та продовжують існувати, а відтак виникла необхідність у продовженні тримання підозрюваного ОСОБА_3 під домашнім арештом, оскільки запобігти їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів не можливо.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримала, просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_3 , кожен окремо, не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Вивчивши клопотання, заслухавши позиції сторін кримінального провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступного висновку.

17.12.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 155 КК України.

17.12.2025 ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду міста Києва стосовно підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби строком до 14.02.2026.

10.02.2026 постановою керівника Оболонської окружної прокуратури міста Києва строк досудового розслідування кримінального провадження продовжено до трьох місяців, тобто до 17.03.2026.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження, метою яких є досягнення його дієвості, є запобіжні заходи.

Згідно зі ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Вказаною статтею передбачено, також, що строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку запобіжного заходу до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчим суддею враховані вимоги пунктів 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Щодо наявності обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_3 інкримінованого злочину слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування.

Слідчий суддя враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві, тому, виходячи з позиції ЄСПЛ, яка відображена, серед іншого, у рішеннях по справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990, термін «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому, відповідно до рішень ЄСПЛ, зокрема, у справах «Броуган та інші проти Сполученого Королівства» від 29.11.1988 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, факти, що підтверджують «обґрунтовану підозру», не повинні бути такого самого рівня, як факти, на яких має ґрунтуватись обвинувальний вирок чи навіть пред`явлення обвинувачення.

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру містяться в долучених до матеріалів клопотання доказах та одночасно враховує, що вказане було встановлено слідчим суддею при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу, окрім іншого, повинно містити виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, а також виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики.

Слідчий суддя приймає до уваги, що в п. 42 рішення ЄСПЛ у справі «Михалкова та інші проти України» від 13.01.2011 зазначено, що розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Зі змісту клопотання вбачається, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного процесуального рішення у кримінальному провадженні, органу досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, провести ряд слідчих (розшукових) дій та прийняти ряд процесуальних рішень, направлених на забезпечення виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, які об`єктивно неможливо провести до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді, зокрема необхідно:

- отримати висновок судової-медичної експертизи відносно потерпілої ОСОБА_7 ;

- виконати ряд інших слідчих (розшукових) та процесуальних дій у кримінальному провадженні в разі, якщо виникне необхідність у цьому;

- виконати вимоги ст. 290 КПК України;

- прийняти законне процесуальне рішення відповідно до положень глави 24 КПК України.

З викладеного вбачається, що кримінальне провадження триває, досудове розслідування не завершено.

Вирішуючи питання про існування ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Зважаючи докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення, слідчий суддя приходить до переконання про наявність достатніх підстав вважати, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, є доведеними та на даний час не зменшились, та ОСОБА_3 може вчинити дії щодо переховування від органу досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на неповнолітню потерпілу та свідків у кримінальному провадженні й таким чином перешкоджати повному, всебічному та неупередженому проведенню досудового розслідування.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_3 , загрозу призначення суворого покарання, відомості про особу підозрюваної (вік, соціальні зв`язки, сімейний стан, майновий стан), доведення прокурором тієї обставини, що завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали слідчого судді про застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не можливо, а також з урахуванням наявності ризиків, які на даний час не зменшилися та продовжують існувати, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати місце свого проживання у певний період доби, який, на переконання слідчого судді, здатний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, тобто одночасно буде забезпечено виконання цілей кримінального провадження, дотримано права підозрюваного та надасть можливість органу досудового розслідування досягти завдань, передбачених ст. 2 КПК України.

Водночас, слідчий суддя не приймає доводи сторони обвинувачення про необхідність врахування вимог ст. 68 КПК України («Перекладач») під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 є громадянином України, вільно володіє українською мовою та послуг перекладача не потребує. Так само матеріали клопотання не містять відповідного процесуального рішення сторони обвинувачення про залучення перекладача у кримінальному провадженні.

Варто зазначити, що продовження строку застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання з підстав, викладених в мотивувальній частині ухвали вище.

Доведеність винуватості підозрюваного у вчиненні інкримінованого злочину слідчим суддею під час розгляду зазначеного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення в ході досудового розслідування і судового розгляду справи по суті обвинувачення.

Керуючись статтями 176-179, 181, 193, 199, 309, 395, 532, 534 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного у кримінальному провадженні №0003037 від 16.12.2025 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період з 20:00 до 07:00 наступної доби у межах строку досудового розслідування кримінального провадження №0003037 від 16.12.2025, а саме до 17.03.2026 включно, за виключенням необхідності отримання будь-якого виду медичної допомоги, передбаченої Законом України від 19.11.1992 №2801-XII «Основи законодавства України про охорону здоров`я» (екстреної, первинної, спеціалізованої, паліативної), а також за виключенням періоду часу прямування та перебування в укритті на період оголошення повітряної тривоги у місті Києві, зобов`язавши ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою слідчих СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві, у провадженні яких перебуває дане кримінальне провадження, до процесуальних керівників, які здійснюють процесуальне керівництво, а також до слідчого судді, суду.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 процесуальні обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) не виїжджати за межі міста Києва без дозволу слідчого, прокурора, суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання;

3) утримуватись від спілкування з неповнолітньою потерпілою та свідками у даному кримінальному провадженні в усіх випадках, крім спільної участі у слідчих та процесуальних діях;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Ухвалу про тримання підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під домашнім арештом передати для виконання до Оболонського УП ГУНП у м. Києві.

Оболонському УП ГУНП у м. Києві негайно поставити на облік ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваної особи мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

У разі невиконання підозрюваним ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1