Справа № 289/1102/25
Номер провадження 1-кп/289/162/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000096 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Меньківка Радомишльського району Житомирської області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, неодруженого, на утриманні має неповнолітню дитину: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 16.04.2025 по справі №283/662/25, яка набрала законної сили 29.04.2025, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. До ОСОБА_4 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Вказану постанову суду ОСОБА_4 отримав під розписку безпосередньо в суді у день її постановлення суддею.

Незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортними засобами, маючи реальну можливість її виконати, ігноруючи виконання вказаної постанови, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 1 ст. 129-1 Конституції України та ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, продовжив керувати транспортним засобом за наступних обставин.

Так, ОСОБА_4 28 травня 2025 року близько 11 години 08 хвилин, діючи умисно, з метою невиконання вказаної постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати, керував автомобілем «OPEL ASTRA», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Грушевського в м. Малин Коростенського району Житомирської області з не пристебнутим ременем безпеки та без посвідчення водія, за що постановою поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №1 Коростенського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 гривень.

Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, продовжуючи свій єдиний злочинний умисел направлений на умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили, 16 червня 2025 року близько 11 години ОСОБА_4 керував вищевказаним транспортним засобом по вул. Чорнобильській, 8 в м. Радомишль Житомирської області, де за порушення Правил дорожнього руху був зупинений працівниками сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Житомирського районного управління поліції №2 ГУНП в Житомирській області, за керування вказаним транспортним засобом з не пристебнутим паском безпеки, тим самим ОСОБА_4 умисно не виконав рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16.04.2025 по справі №283/662/25, яка набрала законної сили 29.04.2025.

Отже, стороною обвинувачення дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 382 Кримінального кодексу України, як умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

25 червня 2025 року між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 , якому на підставі ст. ст. 36, 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваним ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості.

З даної угоди вбачається, що прокурор та ОСОБА_4 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій останнього за ч. 1 ст. 382 КК України.

Сторони угоди визначили та узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинений ним злочин у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку, що вказана угода підлягає затвердженню, у зв`язку із наступним.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні беззастережно визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому злочину та просив суд затвердити вказану угоду з прокурором, призначивши узгоджену йому міру покарання, при цьому зазначив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Прокурор в судовому засіданні заявив, що укладення даної угоди відповідає вимогам і правилам КПК та КК України, а тому просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_5 просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним. При цьому сторони повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про визнання винуватості, наслідки затвердження цієї угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні умисне невиконання ОСОБА_4 постанови суду, що набрала законної сили, а тому його дії кваліфікує в межах пред`явленого обвинувачення за ч. 1 ст. 382 КК України. За вчинення даного злочину обвинуваченому необхідно призначити узгоджене сторонами угоди покарання у виді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався, підстав для його обрання не вбачається.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 394, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні №0000096 угоду про визнання винуватості від 25 червня 2025 року, укладену між прокурором Коростишівської окружної прокуратури ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 25.06.2025 покарання у виді штрафу в розмірі 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Речові докази, а саме:

-завірені копії постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі від 28.05.2025 та 16.06.2025, оптичний «СD-R» диск з відеозаписом з бодікамери працівника відділення поліції №2 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирській області, що знаходяться в матеріалах кримінального провадження залишити в цих матеріалах протягом усього часу їх зберігання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 до набрання вироком суду законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Радомишльський районний суд Житомирської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1