Справа № 135/1266/25
Провадження № 1-кп/135/153/25
ВИРОК

іменем України

29.09.2025 м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижин Вінницької області кримінальне провадження №0000129 від 08.07.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Скадовськ Скадовського району Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , житель АДРЕСА_2 , українець, громадянин України, з базовою вищою освітою, вдівець, пенсіонер, є особою з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, ветераном військової служби, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 , маючи умисел, спрямований на придбання, зберігання та носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинив кримінальне правопорушення проти громадської безпеки за наступних обставин.

ОСОБА_3 , у невстановлені дату, час та спосіб, але не пізніше жовтня 1990 року, незаконно придбав, на території міста Скадовськ Херсонської області (більш точне місце не встановлено), упаковку патронів в кількості 98 патронів, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї та незаконно переніс їх до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив їх серед особистих речей. У 1995 році ОСОБА_3 змінив місце проживання та з особистими речами, серед яких знаходилось 98 набоїв, переїхав за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав та незаконно зберігав вказані вище набої до 22.06.2022. Вірогідно знаючи, що набої належать до категорії бойових припасів, ОСОБА_3 змінив місце проживання та переїхав за адресою: АДРЕСА_2 , куди і перевіз особисті речі в яких знаходились 98 набоїв, які він незаконно перевіз та незаконно зберігав до 18.07.2025.

18.07.2025 в період часу з 07 год 09 хв до 10 год 21 хв працівниками поліції відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області під час проведення обшуку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні житлової кімнати, ОСОБА_3 добровільно видав 98 (дев`яносто вісім) патронів, які являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок та карабінів моделей «ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-90», «ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших калібру 5,6 мм, які придатні для стрільби.

Отже, ОСОБА_3 обвинувачується у придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ІІ. Правова позиція сторони захисту

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю.

Він пояснив, що під час свого проживання в м. Скадовськ Херсонської області знайшов на території міста упаковку патронів в кількості 98 штук. Вказана подія відбулась десь в жовтні 1990 року. Точної дати та за яких це обставин було не пам`ятає, оскільки пройшло досить багато часу. Вказану упаковку він переніс до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , де залишив їх серед особистих речей. У 1995 році він змінив місце проживання та з особистими речами, серед яких знаходилось і вказані патрони, переїхав за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав та зберігав вищевказані набої. Надалі він змінив своє місце проживання та переїхав за адресою: АДРЕСА_2 , куди і перевіз особисті речі в яких знаходились також і патрони. 18.07.2025 в період часу з 07 год 09 хв до 10 год 21 хв працівниками поліції під час проведення обшуку домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні житлової кімнати, він добровільно видав 98 патронів.

ОСОБА_6 вказав, що зробив для себе належні висновки, у вчиненому щиро кається, критично оцінює свою протиправну поведінку і готовий нести кримінальну відповідальність за вчинене. Обіцяв, що надалі подібного ніколи не повториться.

Покази обвинуваченого є послідовними, логічними, за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення кримінального правопорушення, і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 повністю підтримала викладену позицію свого підзахисного.

IІІ. Встановлені судом обставини та докази на їх підтвердження

Відповідно до вимог статей 22, 23, 26 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), кримінальне провадження здійснюється на засадах змагальності, що передбачає самостійне обстоювання сторонами своїх правових позицій, рівність процесуальних прав та обов`язків, а також вільне використання передбачених законом засобів доказування.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створив всі необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їх процесуальних прав, належного збирання, подання, дослідження та оцінки доказів.

У ході судового розгляду досліджено всі надані сторонами процесуальні джерела доказів: показання обвинуваченого, письмові та речові докази, а також інші документи, що мають доказове значення.

На підставі всебічного, повного та об`єктивного аналізу досліджених доказів, суд дійшов висновку про доведеність фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до протоколу обшуку від 18 липня 2025 року, складеного слідчим СВ ВП № 3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області капітаном поліції ОСОБА_7 за участі понятих, на підставі ухвали слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 16 липня 2025 року, в рамках кримінального провадження №0000129 від 08.07.2025 було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , користувачем якого є обвинувачений ОСОБА_3 .

Під час обшуку було виявлено та вилучено: предмет зовні схожий на корпус бойової гранати РГД-5 чорного кольору, обмотаний клейкою стрічкою жовтого кольору; предмет зовні схожий на корпус бойової гранати Ф-1 зеленого кольору (у розрізі); предмет зовні схожий на бойову гранату Ф-1 коричневого кольору із вкрученим УЗРГМ; предмет зовні схожий на корпус бойової гранати РГД-5 зеленого кольору (у розрізі) із маркуванням «8-79-30 Т»; предмет зовні схожий на корпус бойової гранати Ф-1 зеленого кольору; 98 штук предметів зовні схожих на патрони до малокаліберної зброї.

Відеозапис проведення обшуку, оглянутий на судовому засіданні, підтверджує дотримання процедури проведення слідчої дії, відповідає змісту протоколу обшуку. Окрім того, суд звертає увагу, що сторона захисту не висловлювала заперечень щодо процедури проведення обшуку.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-25/16440- БЛ від 25.07.2025, вилучені 98 (дев`яносто вісім) патронів являються бойовими припасами до нарізної вогнепальної зброї - малокаліберними спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення калібру 5,6 мм, призначеними для стрільби із цілого ряду нарізної спортивно-мисливської зброї, малокаліберних гвинтівок та карабінів моделей «ТОЗ-8», «ТОЗ-8М», «ТОЗ-11», «ТОЗ-90», «ТОЗ-17», «ТОЗ-78» та інших калібру 5,6 мм, які придатні для стрільби.

Висновок експерта складений відповідно до вимог чинного законодавства, у межах наданої йому компетенції, із дотриманням процесуального порядку, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно з довідками, які видані Управлінням вибухотехнічної служби ГУНП у Вінницькій області, інші вилучені предмети не відносяться до жодної з категорій по вибуховонебезпечності виявлених вибухових матеріалів.

У ході судового розгляду прокурор ОСОБА_4 відмовився від раніше заявленого клопотання про виклик і допит свідків. Відповідно до ст. 22 КПК України, яка передбачає здійснення кримінального провадження на основі змагальності, суд не може перебирати на себе функції сторін обвинувачення чи захисту. З огляду на відмову сторони обвинувачення від допиту свідків, суд не проводив їх допит.

У сукупності досліджені у судовому засіданні докази зокрема показання обвинуваченого, результати обшуку, висновок судової експертизи, протоколи слідчих (розшукових) дій, відеозапис є взаємно узгодженими, логічно послідовними, переконливими, визнаються судом належними, допустимими, достовірними та достатніми для підтвердження встановлених обставин.

Жодних належним чином обґрунтованих заперечень щодо порядку їх отримання, методів дослідження, повноважень експертів або наявності процесуальних порушень, які могли б спричинити їх юридичну силу, стороною захисту не заявлено.

Отже, надані стороною обвинувачення докази у своїй сукупності підтверджують обставини, встановлені судом, і свідчать про наявність в діях обвинуваченого ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідною статтею Кримінального кодексу України.

Відповідно до положень статей 91 та 94 Кримінального процесуального кодексу України, зазначені докази суд кладе в основу вироку.

V. Стаття Закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

За таких обставин, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_3 придбав, зберігав та носив бойові припаси без передбаченого законом дозволу, а тому ці дії обвинуваченого кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України.

VI. Мотиви призначення покарання

Відповідно до вимог статей 50 і 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з указаної мети і принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

У статті 65 КК України визначено загальні засади призначення покарання, які наділяють суд правом вибору між однією з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Завданням такої форми є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Водночас каральна функція не є домінуючою, а обраний захід примусу має найбільш сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави й суспільства. У будь-якому разі покарання має бути співмірним кримінальному правопорушенню, що передбачає врахування способу й об`єкта посягання, тяжкості його наслідків і потенційної суспільної небезпеки. Така домірність є необхідним проявом справедливості кримінальної відповідальності.

Виправлення як мета покарання - це той наслідок, який прагне досягнути держава передбаченими законом заходами примусу. Виправлення засудженого - це ті певні зміни в його особистості, які утримують його надалі від учинення нових злочинів.

Суд враховує, що покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в інший передбачений законом спосіб. Покарання повинно визначатися з точки зору врахування інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин.

Згідно зі ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

При визначенні виду та розміру покарання, суд враховує таке.

Обвинувачений раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався. Вину у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України визнав, щиро розкаявся.

З боку обвинуваченого не зафіксовано спроб уникнення судового розгляду, перешкоджання встановленню істини, зневажливого ставлення до суду чи інших ознак небажання виправлення.

За час після вчинення інкримінованих дій ОСОБА_3 проявив стійку позитивну посткримінальну поведінку, не вчиняв інших протиправних дій.

Обвинувачений ніс службу у Збройних Силах України в умовах збройної агресії проти України, за час військової служби має численні подяки та грамоти. На даний час займається волонтерською діяльністю. Також має статус особи з інвалідністю внаслідок війни II групи.

Обвинувачений має постійне місце проживання, де характеризується виключно позитивно, на обліках у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, не має непрацездатних осіб на утриманні.

Доказів порушення ним режиму зберігання бойових припасів з метою їх збуту або використання у протиправній діяльності не встановлено. З огляду на це, суд не вбачає підстав вважати дії ОСОБА_3 такими, що мали підвищену суспільну небезпеку в контексті посягання на громадську безпеку.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_8 суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , судом не встановлено.

Вирішуючи питання доцільності застосування до засудженого інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, суд ураховує не лише обставини вчинення кримінальних правопорушень, але й дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення правопорушення.

Суд також враховує, що вчинені обвинуваченим діяння не спричинили тяжких наслідків, не були пов`язані з корисливими мотивами чи спрямованістю на заподіяння шкоди конкретним особам, а сам обвинувачений за час після вчинення правопорушень не вчинив нових злочинів, не демонстрував антисоціальної поведінки. Навпаки, він зберіг сталу позитивну репутацію, продовжує нести службу, дотримується дисципліни, не виявляє ознак криміногенного ризику у майбутньому.

У сукупності всі ці чинники дозволяють дійти обґрунтованого висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без реального відбування покарання, шляхом його соціально-правової орієнтації у відкритому суспільстві, під контролем уповноважених органів.

З огляду на викладене, відповідно до положень статей 75 і 76 КК України, суд звільняє ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України. Суд вважає, що саме таке покарання є справедливим, пропорційним і найбільшою мірою відповідає цілям кримінального покарання, зокрема його превентивній та ресоціалізуючій функції, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення.

VІІ. Мотиви ухвалення інших рішень

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження до обвинуваченого не обирався, підстав для його обрання не має.

Відповідно до ч. 3 ст. 174 КПК України, арешт накладений за ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 23.07.2025 на речові докази у справі, слід скасувати.

Речові докази вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» (висновок експерта № СЕ-19/102-25/16440- БЛ від 25.07.2025) в розмірі 1782 грн 80 коп., підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 368, 373-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку ОСОБА_3 рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 29.09.2025.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи за експертною спеціальністю 3.1 «Балістичне дослідження вогнепальної зброї та бойових припасів до неї» (висновок експерта № СЕ-19/102-25/16440- БЛ від 25.07.2025) в розмірі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн 80 коп.

Захід забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на тимчасово вилучене майно, накладений ухвалою слідчого судді Ладижинського міського суду Вінницької області від 23.07.2025 скасувати.

Речові докази після набрання вироком суду законної сили:

- 98 (дев`яносто вісім) патронів, які знаходяться в кімнаті озброєння відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Петра Кравчика, буд. 4, - знищити;

- навчально-імітаційний запал, який знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів вибухотехнічного відділу ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Вінниця, вул. Театральна буд. 10, - знищити;

- корпус навчального макета ручної оборонної гранати типу Ф-1; макет ручної гранати типу РГД-5; корпус учбово-імітаційного макета ручної гранати типу РГД-5; корпус навчального макету ручної оборонної гранати типу Ф-1; корпус навчального макета ручної оборонної гранати типу Ф-1 та накольний механізм запалу УЗРГМ імітаційного, які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції №3 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області за адресою: м. Ладижин Гайсинського району Вінницької області, вул. Петра Кравчика, буд. 4, - повернути ОСОБА_3 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя