Провадження № 1-кп/761/3310/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000532 від 14.06.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лишнівка Маневицького району Волинської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , на даний час утримується під вартою,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Шевченківським районним судом м. Києва проводиться судовий розгляд у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 332, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 358 КК України, відомості щодо яких внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000532 від 14.06.2024.

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні звернулася з клопотанням про продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та відсутність підстав для зміни запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_8 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_6 . Просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або визначити помірний розмір застави. Мотивуючи свої доводи, зазначив, що ризики, наведені прокурором, не доведені. Обвинувачена ОСОБА_6 має на утриманні матір з інвалідністю ІІ групи, наміру ухилятись від суду не має, має визначене місце проживання.

Захисник ОСОБА_7 частково заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , зазначив, що ризики, наведені прокурором, не доведені, ОСОБА_6 тривалий час перебуває під вартою, обвинувачена ОСОБА_6 має сім`ю, на її утриманні перебуває хвора матір, яка потребує стороннього догляду, раніше не судима, має місце проживання, намірів переховуватися від суду немає, а тому просив застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носінням засобу електронного контролю та покладення відповідних обов`язків.

Обвинувачена ОСОБА_6 підтримала позицію захисників, зазначила, що наміру переховуватися від суду не має, за час перебування під вартою у неї значно погіршився стан здоров`я, також у неї окремий режим утримання, через що тривалий час не бачилася з матір`ю, яка проживає у м. Луцьку та має інвалідність ІІ групи, потребує стороннього догляду, а тому просила суд змінити їй запобіжний захід на інший, не пов`язаний із триманням під вартою.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши наявні матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Вирішуючи клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , судом враховується те, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 10.09.2024 до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому неодноразово був продовжений.

При аналізі питання наявності зазначених прокурором ризиків, суд приходить до висновку про їх наявність з огляду на фактичні обставини кримінального провадження та особу ОСОБА_6 , тяжкість покарання, яке може загрожувати обвинуваченій в разі визнання її винуватою, а також конкретні обставини кримінального провадження, свідчать про можливість невиконання обвинуваченою своїх процесуальних обов`язків у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Крім того, Європейський суд з прав людини у справах «Ілійков проти Болгарії», «Летельє проти Франції», «Москаленко проти України» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, наведені обставини дають підстави вважати про наявність ризиків, що ОСОБА_6 може переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Крім того, судом не встановлено даних, які б свідчили про неможливість тримання під вартою ОСОБА_6 за станом здоров`я.

При цьому, наявність у обвинуваченої ОСОБА_6 місця проживання, соціальних зав`язків, з урахуванням наведених вище факторів не може в повній мірі бути стримуючими факторами в запобіганні вищевказаним ризикам.

Враховуючи наведене, на переконання суду, менш суворий запобіжний захід, аніж тримання під вартою, на даний час не здатний забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що доводи сторони захисту про можливість застосування до обвинуваченої ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, є неспроможними.

З огляду на викладене, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загально суспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд вважає необхідним продовжити обраний обвинуваченій ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Крім цього, у відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає розмір застави для обвинуваченої ОСОБА_6 , оскільки остання обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених зокрема ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 255 КК України.

При цьому, враховуючи повідомлення сторони захисту щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , суд вважає за необхідне зобов`язати начальника Відділу забезпечення досудового слідства СБ України забезпечити додержання права обвинуваченої ОСОБА_6 на належні умови тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.331, 372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_6 .

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 , без визначення розміру застави, до 27 листопада 2025 року, включно.

На підставі ст. 206 КПК України зобов`язати начальника відділу забезпечення досудового слідства СБ України забезпечити додержання права обвинуваченої ОСОБА_6 на належні умови тримання під вартою.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Судді