Провадження №1-кс/389/895/25
Ухвала

іменем України

15 жовтня 2025 року м.Знам`янка

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025 за №0000727 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

Слідчий СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила накласти арешт на холодильник марки «Nord-416-4» білого кольору загальним об`ємом 255 л та об`ємом морозильної камери 26 л, належний потерпілій ОСОБА_4 , який вилучено під час проведення огляду місця події - відкритої ділянки місцевості, розташованої навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , заборонивши відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

З матеріалів клопотання слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській областіперебувають матеріали кримінального провадження №0000727 від 17.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. В межах цього кримінального провадження досудовим розслідуванням встановлено, що в період з січня 2025 року до серпня 2025 року невстановлена особа здійснила крадіжку холодильника «Норд», садової сітки для затінення та домашнього млину з території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , належних ОСОБА_4 , чим спричинила останній матеріальні збитки на суму приблизно 9 000 грн.

Згідно з рапортом оперуповноваженого СКП ВП №1 (м.Знам`янка) від 17.09.2025 до вчинення вказаного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який викрадений ним холодильник продав ОСОБА_6 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення 19.09.2025 огляду місця події - відкритої ділянки місцевості, розташованої навпроти домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_6 вилучено холодильник марки «Nord-416-4» білого кольору загальним об`ємом 255 л та об`ємом морозильної камери 26 л, який належить потерпілій ОСОБА_4 . Цей холодильник працівникам поліції був виданий ОСОБА_6 добровільно.

Постановою слідчого від 19.09.2025 вказане вище майно визнано речовим доказом та долучене до кримінального провадження.

На обгрунтування необхідності накладення арешту слідчий зазначає, що вилучене майно, яке визнано речовим доказом, має суттєве значення для досудового розслідування, оскільки на ньому можуть зберігатися сліди вчиненого кримінального правопорушення та необхідне для проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз. Також з метою попередження приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, відчуження тимчасово вилученого майна є необхідність у забороні користування, відчуження та розпорядження цим майном.

Слідчий в судове засідання не з`явилася, однак подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлена, причини неявки суду не відомі.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст.131 КПК України, які є важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Згідно з ч.1 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.ч.10, 11 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Беручи до уваги, що вилучений холодильник може зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення, містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також необхідний для проведення відповідних слідчих дій та судових експертиз в цьому кримінальному провадженні, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане майно у відповідності до ст.98 КПК України містить ознаки речового доказу, яке має суттєве значення для досудового розслідування, тому на вказане майно, з метою його збереження, необхідно накласти арешт.

Матеріали клопотання свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою попередження настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. При цьому враховується наявність існування обставин можливості подальшого приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі вилученого майна.

Слідчий суддя констатує, що у відповідності до положень ч.2 ст.94 КПК України, жоден доказ не має наперед встановленої сили, та всі доказі в цьому кримінальному провадженні підлягають ретельній перевірці з наступною їх оцінкою у відповідності до ч.1 ст.94 КПК України. Відповідно до ст.89, 94 КПК України оцінка допустимості та належності доказів буде надана судом першої інстанції при розгляді кримінального провадження по суті.

Також при вирішенні питання про арешт майна слідчим суддею враховується правова підстава для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.98, 131, 170-173, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.09.2025 за №0000727, на холодильник марки «Nord-416-4», білого кольору, загальним об`ємом 255 л та об`ємом морозильної камери 26 л, власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , заборонивши останній відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Роз`яснити, що рішення про арешт майна не перешкоджає зверненню його власника до слідчого судді чи суду (в залежності від стадії провадження) з клопотанням за правилами ст.174 КПК України, відповідно до якого арешт майна може бути скасовано повністю чи частково за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Зобов`язати слідчого, прокурора невідкладно повідомити заінтересованих осіб про накладення арешту на майно.

На ухвалу може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її проголошення.

Слідчий суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1