Провадження № 11-кп/824/2548/2026 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі

суддів: ОСОБА_2 (головуючої), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5

за участю:

прокурора (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва на ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року подання Печерського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області задоволено та ОСОБА_8 звільнено від покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 року, у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Вказане рішення мотивовано тим, що протягом іспитового строку ОСОБА_8 згідно з довідкою УІАП ГУНП в у м. Києві до кримінальної відповідальності не притягувалась, а тому суд прийшов до висновку, що подання підлягає задоволенню.

В апеляційній скарзі прокурор вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав, що засуджена ОСОБА_8 з 07.02.2022 року не з`являлась для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та у зв`язку з цим була оголошена в розшук, що свідчить про систематичне невиконання покладеного на неї обов`язку щодо реєстрації явки та відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 166 КВК України є підставою для направлення засудженої для відбування призначеного їй покарання. Вважає, що твердження суду про закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_8 та необхідність її звільнення від подальшого відбування покарання суперечить загальним засадам кримінального провадження щодо обов`язковості судових рішень. Також звернув увагу на те, що ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 20.06.2024 року у справі № 757/17965/24-к за аналогічним поданням уповноваженого органу пробації щодо звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку відносно ОСОБА_8 обґрунтовано відмовлено. Крім того, вказав про те, що в порушення вимог ст. 539 КПК України суд першої інстанції здійснював судове засідання лише за участі прокурора та захисника, а засуджена участі взагалі не брала та невідомо яким чином суд повідомив її про дату, час та місце судового розгляду, оскільки остання нібито перебуває за кордоном. Вважає, що внаслідок незаконного та безпідставного задоволення судом подання щодо ОСОБА_8 нівелюється положення Конституції про обов`язковість виконання судових рішень, у тому числі і вироків, а особа, яка не виконує покладені на нього вироком суду обов`язки не несе будь-якої відповідальності, що породжує відчуття безкарності. На думку прокурора, суд допустив грубе порушення вимог ст. 370 КПК України, обґрунтовуючи прийняте рішення обставинами, які насправді не мають місця, та не наводячи достатніх підстав та мотивів для прийняття такого рішення. За таких обставин, просив оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні подання Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 у зв`язку з закінченням іспитового строку.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурора, захисник ОСОБА_7 вказав, що прокурор дійшов до помилкового висновку про невиконання ОСОБА_8 , покладених на неї обов`язків, оскільки на початку лютого 2022 року вона перебувала в м. Києві з метою працевлаштування в Департамент транспортної інфраструктури КМДА, що передбачало проходження відповідних процедур, а тому не змогла відвідати Суворовський РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області 07.02.2022 року, про що в телефонному режимі повідомила працівника відділу, потім у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення рф, ОСОБА_8 24 лютого 2022 року, з метою уникнення небезпеки для власного життя, виїхала за кордон та з того часу проживає в Нідерландах, про що в подальшому, через свого представника, вона повідомила уповноважений орган з питань пробації, а тому не мала змоги відвідати його 09.03.2022 та надалі. Вважає, що неприбуття ОСОБА_8 до уповноваженого органу з питань пробації допущено з об`єктивних обставин, що унеможливлювали виконання нею відповідного обов`язку. Також звернув увагу на те, що відповідно до наявного в матеріалах особової справи Листка реєстрації, до 07.02.2022 року ОСОБА_8 прибувала на реєстрацію до органу пробації із повним дотриманням встановленого графіку та з матеріалів особової справи в цілому вбачається, що ОСОБА_8 сумлінно виконувала покладені на неї обов`язки, а допущені нею порушення були не системними і сталися з об`єктивних причин, про що суду першої інстанції надавались підтверджуючі документи. Також зауважив, що засудженою вживались розумні заходи з метою усунення допущених порушень, що теж свідчить про відсутність умисного та систематичного порушення обов`язків. Разом з цим, захисник вважає помилковим посилання апелянта на відмову в задоволенні подання органу пробації в справі № 757/17965/24-к як на підставу своїх вимог, оскільки на момент винесення судом ухвали від 20.06.2024 року обставини справи були зовсім інші, а саме ОСОБА_8 перебувала в розшуку, інформація щодо підстав та мотивів перебування її за кордоном в уповноваженого органу з питань пробації була відсутня. Також вказав, що станом на січень 2026 року остання не вчиняла жодних правопорушень та веде соціально корисний спосіб життя, а тому вважає, що основне завдання інституту звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням - виправлення засудженого без відбування покарання, досягнуто. Просив апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора, який вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити; пояснення захисника, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора; вивчивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На думку колегії суддів, вказаних вимог закону під час розгляду подання уповноваженого органу з питань пробації суд першої інстанції в повній мірі не дотримався.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення про звільнення ОСОБА_8 від призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 рокупокарання у зв`язку із закінченням іспитового строку, суд першої інстанції мотивував тим, що протягом іспитового строку ОСОБА_8 згідно з довідкою УІАП ГУНП в у м. Києві до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що за змістом ч. 1 ст. 78 КК України, ч. 2 ст. 165 КВК України, підставою для звільнення засудженого від призначеного покарання, окрім закінчення іспитового строку, також є встановлення факту виконання ним протягом іспитового строку покладених на нього судом обов`язків та не вчинення нового кримінального правопорушення.

Як вбачається із матеріалів особової справи, вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 року ОСОБА_8 засуджено за ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки, з покладенням на неї на період іспитового строку обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

26.03.2021 засуджена ОСОБА_8 було ознайомлена з обов`язками, покладеними на неї судом, з порядком та умовами їх виконання, наслідками їх невиконання або вчинення нового кримінального правопорушення. Крім цього, засуджена ОСОБА_8 була ознайомлена з постановою про встановлення днів явки на реєстрацію.

Як вбачається з листка реєстрації, наявного в особовій справі, 07.02.2022 та 09.03.2022 року засуджена ОСОБА_8 до уповноваженого органу з питань пробації не з`явилася.

При цьому, згідно з рапортом 08.02.2022 року старшим інспектором Суворовського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області ОСОБА_9 з метою з`ясування причин пропуску реєстрації ОСОБА_8 було здійснено телефонний дзвінок за номером її мобільного телефону НОМЕР_1 та в ході телефонної розмови ОСОБА_8 повідомила, що змінила місце проживання у зв`язку із сімейними обставинами та на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

В подальшому, провідний інспектор Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_10 листом від 23.02.2022 року підтвердив, що ОСОБА_8 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 та просив направити особову справу щодо неї на адресу Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для подальшого виконання судового рішення по територіальності.

18 квітня 2022 року особову справу щодо ОСОБА_8 було направлено на запит Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для подальшого виконання вироку суду за територіальністю. Однак, згідно з матеріалами справи, засуджена ОСОБА_8 жодного разу на виклики (09.05.2022, 20.05.2022) до Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області не з`явилася, під час здійснення 06.07.2022 року перевірки місця проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , двері квартири ніхто не відчинив, першочерговими вжитими заходами її місцезнаходження встановити не вдалось, а тому уповноваженим органом з питань пробації направлено до Печерського УП ГУНП у м. Києві подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_8 та 16.09.2022 року Печерським УП ГУНП у м. Києві заведено РС «Розшук» № 06-048 щодо ОСОБА_8 .

15 квітня 2025 року адвокат ОСОБА_11 направив на адресу Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області заяву про вжиття заходів для закриття у Печерському УП ГУНП у м. Києві розшукової справи щодо ОСОБА_8 та ініціювання питання щодо направлення до суду подання про звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбування призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 року покарання у зв`язку із закінченням 11 січня 2023 року іспитового строку.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку про можливість звільнення ОСОБА_8 від призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 року покарання, у зв`язку з закінченням іспитового строку, оскільки засуджена ОСОБА_8 хоч і не вчинила нового кримінального правопорушення в період іспитового строку, однак покладені на неї обов`язки не виконала - на реєстрацію до уповноваженого органу з питань не з`являлась, не повідомила уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, а також про виїзд за межі території України, у зв`язку з чим була оголошена в розшук, що свідчить про невиконання покладених на неї вироком суду обов`язків та неможливість її звільнення від призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

При цьому, доводи захисника про те, що ОСОБА_8 повідомляла уповноважений орган з питань пробації про неможливість її явки і така неявка допущена нею з об`єктивних причин, зокрема у зв`язку з необхідністю працевлаштування та через військовий стан, не ґрунтуються на матеріалах справи. Так, матеріали особової справи не містять жодних даних про те, що засуджена ОСОБА_8 повідомляла уповноважений орган з питань пробації про причини неявки на реєстрацію та з`являлася на реєстрацію у інший день, зокрема після її неявки 07.02.2022 інспектор самостійно телефонував 08.02.2022 засудженій з метою з`ясування причин пропуску реєстрації. Крім того, сам по собі факт працевлаштування засудженої не може визнаватись поважною причиною неявки на реєстрацію, оскільки її явка на реєстрацію є обов`язком, який не може залежати від факту працевлаштування засудженої. Колегія суддів враховує також те, що після виїзду за кордон через військовий стан засуджена ОСОБА_8 не намагалася повідомити уповноважений орган з питань пробаціїпро це, з`ясувати яким чином в подальшому вона зможе прибувати на реєстрацію, не цікавилася порядком відбування нею призначеного покарання з іспитовим строком і лише 15 квітня 2025 року захисник, який діяв в її інтересах, направив заяву про вжиття заходів для закриття розшукової справи щодо ОСОБА_8 та ініціювання питання щодо направлення до суду подання про звільнення засудженої ОСОБА_8 від відбування призначеного вироком покарання, коли фактично вже закінчився іспитовий строк.

Наведене свідчить про те, що суд першої інстанції не з`ясував належним чином обставини справи, не встановив наявність підстав для звільнення засудженої ОСОБА_8 від призначеного вироком суду покарання у зв`язку із закінченням іспитового строку та прийшов до помилкового висновку про необхідність задоволення подання та звільнення ОСОБА_8 від призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 12 січня 2021 року покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку, а тому ухвала Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року, не може вважатись законною, обґрунтованою і вмотивованою, у зв`язку з чим вона підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою з огляду на встановлені судом апеляційної інстанції обставини в задоволенні подання Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 у зв`язку з закінченням іспитового строку слід відмовити.

Зазначені вище обставини указують на обґрунтованість апеляційної скарги прокурора та необхідність її задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Печерської окружної прокуратури м. Києва задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 16 червня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Відмовити в задоволенні подання Печерського РВ філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про звільнення від відбування покарання ОСОБА_8 у зв`язку з закінченням іспитового строку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4