Справа № 639/9506/25
Провадження № 1-кп/639/501/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001880 від 12.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

12.12.2025 року до Новобаварського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001880 від 12.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Клопотання обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001880 від 12.07.2013, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

До ЧЧ Жовтневого РВ надійшла заява гр. ОСОБА_4 про те, що 28.06.2013 року в обласній туберкульозній лікарні № 1, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Ілліча, 2, помер її син ОСОБА_5 , зі слів заявника, смерть настала в результаті неналежного виконання професійних обов`язків медпрацівниками вищевказаної лікарні.

12.07.2013 року за вищевказаною заявою ОСОБА_4 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Підставою звернення з відповідним клопотанням є невстановлення осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення, протягом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Оскільки дане кримінальне правопорушення, відповідно до змісту інформації про події, мала місце 28.06.2013, тому з урахуванням положень ст.49 КК України, прокурор просить закрити дане кримінальне провадження, на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із невстановленням особи, яка його вчинила та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_4 у призначене судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, заяв чи клопотань на адресу суду не надала, поважні причини неявки суду не повідомила, у зв`язку з чим клопотання прокурора було розглянуто судом без участі потерпілої.

Заслухавши пояснення прокурора, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінального провадження № 0001880 від 12.07.2013 року, суд приходить до наступних висновків.

Згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо: не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання прокурору про закриття кримінального провадження за наявності передбачених цим пунктом підстав.

Вимогами п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом: з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.

Вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Строки давності притягнення до кримінальної відповідальності встановлені статтею 49 КК України в залежності від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 140 КК України, є нетяжким злочином, санкція якого передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі строком до двох років.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що в провадженні СВ ВП №1 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001880 від 12.07.2013, за ознаками складу кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

08.07.2013 року до ЧЧ Жовтневого РВ надійшла заява гр. ОСОБА_4 про те, що 28.06.2013 року в обласній туберкульозній лікарні № 1, яка розташована за адресою: м. Харків, пр. Ілліча, 2, помер її син ОСОБА_5 , в результаті неналежного виконання професійних обов`язків медпрацівниками вищевказаної лікарні, зокрема лікарями ОСОБА_6 , ОСОБА_7

12.07.2013 року за вищевказаною заявою ОСОБА_4 були внесені відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

В ході проведення досудового розслідування 30.07.2013 року була допитана потерпіла ОСОБА_4 (к/п а.с. 19-20), яка прямо вказувала на те, що її син ОСОБА_5 помер внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов`язків лікарями обласної туберкульозної лікарні № 1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Також були допитані свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (к/п а.с. 84-97, 100 104, 110-114, 144-145). Крім того, були проведені судово-медичні експертизи (висновок №1834 Дм/13 від 26.07.2013 року (к/п а.с. 22-25), висновок №1778-Г/1834-ДМ/13 (к/п а.с. 162-173) та витребувана відповідна медична документація з обласної туберкульозної лікарні № 1.

Разом з цим, відповідно до протоколу обласної лікарської патолого-анатомічної конференції щодо розбору випадку смерті гр. ОСОБА_5 комісія лікарів прийшла до висновку, що під час перебування ОСОБА_17 у лікарні мало місце відсутність адекватного обстеження та лікування пацієнта, лікарями ОСОБА_7 та ОСОБА_6 не виконано свої функціональні обов`язки та відповідні протоколи обстеження (к/п а.с. 32-44).

Станом на теперішній час у цьому кримінальному провадженні не встановлено осіб, які вчинили вказане правопорушення.

При цьому, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що, двічі слідчому надавались вказівки (к/п а.с. 133-134, 156-157), які не були виконані в повному обсязі.

Крім того, судом було встановлено, що в період з червня 2018 по теперішній час, органом досудового розслідування не проведено жодної слідчої (розшукової) дії, не в повному обсязі виконані вказівки прокурора, не виконані доручення органу досудового розслідування. Інші заходи для підтвердження/перевірки/спростування відповідних обставин не проводилися.

Отже, з досліджених в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження встановлено, що обставини кримінального провадження, зокрема, наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи (осіб), про достатність доказів для доведення винуватості особи в суді, залишились належним чином нез`ясованими під час досудового розслідування.

Відповідно до правового висновку, який викладено у постанові Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду по справі №687/1066/22 від 15.02.2024, закриття кримінального провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, де потерпілий, зазначаючи про те, що кримінальне правопорушення вчинено конкретними особами, на яких у передбачений КПК спосіб безпосередньо вказує органу досудового розслідування є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), яке могло перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Суд касаційної інстанції неодноразово зазначав, що в провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

Більш того, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду за результатами розгляду справи № 397/42/20 23 лютого 2021 року дійшла висновку, що суд може прийняти рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення (п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України). У випадку, коли досудовим розслідуванням встановлено осіб, які ймовірно причетні до зазначеного правопорушення, суд не може закривати кримінальне провадження на підставі п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України.

При цьому, не можливість встановлення особи, повинно бути доведено доказами, які б давали суду можливість дійти до висновку, що органами досудового розслідування було вжито всіх можливих заходів для встановлення особи.

А у постанові Верховного Суду від 20.11.2024 № 953/8874/23 наголошено, що закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що у цьому кримінальному провадженні досудовим розслідуванням не застосовано всіх передбачених законом заходів для забезпечення ефективності досудового розслідування, тобто порушено вимоги ч. 5 ст. 38 КПК України, не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України, належним чином не перевірено та не надано правової оцінки версії потерпілої, яка прямо вказувала на те, що її син ОСОБА_5 помер внаслідок неналежного виконання своїх професійних обов`язків лікарями обласної туберкульозної лікарні № 1 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у зв`язку із чим у суду відсутні правові підстави для закриття кримінального провадження згідно з п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а тому клопотання прокурора є передчасним та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284, ст. ст. 369-372, 376, 392, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження № 0001880 від 12.07.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 140 КК України, на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1