Справа № 202/5207/23
Провадження № 1-кп/202/116/2025
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2026 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд м. Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань Індустріального районного суду м.Дніпра обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №0000104 від 16 червня 2022 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.111 КК України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Індустріального районного суду м.Дніпра перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000104 від 16 червня 2022 рокувідносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст.111 КК України.

У судовому засіданні прокурор посилаючись на ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_4 , розуміючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненому кримінальному правопорушенні, з метою уникнення від відповідальності може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується, перешкоджати судовому розгляду іншим чином та знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, просив суд продовжити строк дії запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.

Обвинувачений у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити, зазначивши, що ризик на які посилається прокурор є недоведеними та мають характер припущень. Також зазначив, що обвинувачення ґрунтується на очевидно недопустимих сфабрикованих доказах. Його вина у скоєнні інкримінованого злочину дослідженими доказами не підтверджується, у зв`язку із чим ризики відсутні. На підставі викладеного просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт, а вразі задоволення клопотання прокурора, встановити помірний розмір застави.

Захисниця ОСОБА_5 , підтримала клопотання свого підзахисного про зміну запобіжного заходу, у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити через не доведеність ризиків, а у разі задоволення клопотання, визначити помірну для обвинуваченого заставу.

Вислухавши думки учасників судового засідання, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до матеріалів справи, ухвалою Індустріального районного суду м.Дніпра суду від 25 листопада 2025 року ОСОБА_4 продовжено строк дії раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 24 січня 2026 року.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Мотивуючи клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначає, що існують ризики того, що обвинувачений може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати судовому розгляду іншим чином, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для обставин кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає, що прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, відносно обвинуваченого ОСОБА_4 з огляду на наступне.

Судом встановлено, що обвинуваченому інкримінований злочин, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої, тому у суду є достатні підстави вважати, що, враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому, у разі визнання його винуватим у інкримінованому злочині, ОСОБА_4 може переховуватися від суду, тобто наявний ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Крім того, ризик, передбачений п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого вчинити інше кримінальне правопорушення а також продовжити вчиняти правопорушення у якому він обвинувачується продовжує існувати, оскільки бойові дії на території України ще тривають.

При цьому ризики передбачені п.п.2-4 ч.1 ст.177 КПК України у судовому засіданні прокурором доведені не були оскільки не були конкретизовані.

Ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливість обвинуваченого ОСОБА_4 незаконно впливати на свідка у вказаному кримінальному провадженні, який є оперуповноваженим співробітником СБУ прокурором також не був доведений.

Разом із цим, враховуючи доведення прокурором існування ризиків передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, суд на підставі ч.6 ст.176 КПК України приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб.

Таке судове рішення не суперечить вимогам ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Між тим, з огляду на обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, тривалість перебування його під вартою та введення на території країни правового режиму воєнного стану, суд вважає, що обвинуваченому необхідно визначити заставу, як альтернативний запобіжний захід, відповідно до п.3 ч.5 ст.182 КПК у розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 908 400 грн., який на цьому етапі кримінального провадження, буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та запобігання спробам вчинити дії, передбачені п.п.1,5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Підстав вважати вказаний розмір застави завідомо непомірним для обвинуваченого, суд не вбачає, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що обвинувачений може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа. Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На думку суду, застава у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, є справедливою, здатною забезпечити високі стандарти охорони загально-суспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні та не буде порушувати права обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.178,197,331,372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк на 60 діб, тобто до 12 березня 2026 року включно.

Визначити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в сумі 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста ) грн.

У випадку внесення обвинуваченим ОСОБА_4 встановленої застави, вважати, що до нього обрано запобіжний захід у вигляді застави із покладенням наступних обов`язків:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися з населеного пункту, де він проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання або перебування та/або місця роботи;

4) утримуватися від будь-якого спілкування зі свідками по кримінальному провадженню;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свого паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає оскарженню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1