ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/62/25 Номер провадження 11-сс/814/712/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 17 червня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Рішення слідчого судді мотивовано тим, що ОСОБА_6 не надала слідчому судді доказів на підтвердження того, що 23 грудня 2024 року вона дійсно направила заяву до Четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава про внесення відомостей про вчинення начальником ТУ ДСА в Сумській області ОСОБА_7 , заступником начальника ТУ ДСА ОСОБА_8 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 172, ч. 2 ст. 364 КК України. Також не надано доказів, що її заяву Четвертий слідчий відділ ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, отримав.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та призначити новий розгляд.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею безпідставно вказано про ненадання нею доказів на підтвердження звернення з заявою, оскільки Четверте слідче відділення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, жодного разу не заперечували проти отримання ними заяви та в матеріалах справи містяться докази отримання Четвертим слідчим відділення Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтава, її заяви.

Також, слідчий суддя не взяв до уваги, що в її заяві про вчинення кримінальних правопорушень, нею викладено детальний опис їх вчинення та надані всі докази, які містяться в матеріалах справи.

Позиції інших учасників судового провадження.

Учасники провадження в судове засідання не з`явилися, звернулися із заявами про здійснення апеляційного розгляду без їх участі.

Мотиви суду.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно із п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У скарзі від 04.01.2025, поданій до слідчого судді, ОСОБА_6 ставила вимоги щодо зобов`язання уповноваженої особи ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, внести відомості до ЄРДР за заявою про вчинення кримінального правопорушення від 23.12.2024 та розпочати досудове розслідування.

У доводах скарги, заявниця стверджувала, що 23.12.2024 до Четвертого слідчого відділу ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві нею на електронну пошту було подано заяву про вчинення посадовими особами начальником ТУ ДСА України в Сумській області ОСОБА_7 , його заступником ОСОБА_8 та головою Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172 та ч. 2 ст. 364 КК України.

Однак, станом на 04.01.2025 жодних дій направлених на внесення відомостей до ЄРДР органом досудового розслідування здійснено не було.

Слідчим суддею вказана скарга ОСОБА_6 була залишена без задоволення з підстав, що останньою не надано доказів на підтвердження направлення заяви органу досудового розслідування та що така заява була отримана, що на думку колегії суддів не відповідає вимогам КПК України.

Статтею 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Главою 26 КПК України визначений порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За змістом ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 30.01.2019 (справа № 818/1526/18, провадження № 11-1263апп18), у межах процедури оскарження бездіяльності слідчого щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, виходячи із наведених вище положень КПК та висновків Верховного Суду, перевірка зазначених у скарзі обставин є обов`язком слідчого судді при прийнятті рішення по суті поданої скарги.

Однак, розглядаючи скаргу ОСОБА_6 , слідчим суддею не було заслухано посадову особу органу досудового розслідування, чию бездіяльність заявник оскаржувала, не встановлено чи мала місце бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР, що призвело до передчасного та невмотивованого рішення про відмову у задоволенні скарги.

Зазначені у скарзі доводи ОСОБА_6 залишилися без належного судового контролю, а слідчий суддя міг перевірити їх в межах судового розгляду, шляхом виклику та допиту уповноважених посадових осіб ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві або направлення запиту до органу досудового розслідування.

У зв`язку з викладеним вище, апеляційні вимоги підлягають задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню з призначенням нового розгляду за скаргою ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити, а ухвалу слідчого судді Білопільського районного суду Сумської області від 17 червня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції за скаргою ОСОБА_6 на бездіяльність ТУ ДБР, розташованого у м. Полтава, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 23.12.2024.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4