Справа № 180/573/22
Провадження № 1-кп/0182/66/2026
У Х В А Л А

Іменем України

29.12.2025 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні на стадії судового розгляду в залі суду в місті Нікополь Дніпропетровської області в режимі відеоконференції клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу та про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0000025 від 14.01.2022 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Марганець Дніпропетровської області, громадянки України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 Кримінального кодексу України (далі КК України),

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,

обвинуваченої (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,

захисника (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

в с т а н о в и в:

1.У провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває вказане кримінальне провадження.

2.Прокурор ОСОБА_4 заявила клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів щодо обвинуваченої ОСОБА_3 , зазначивши про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати, а саме: переховування від суду, впливу на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки у разі визнання її винуватою, ОСОБА_6 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати обвинувачену до втечі. Тому прокурор вважає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_3 .

3.Обвинувачена ОСОБА_3 заперечила щодо заявленого прокурором клопотання та просила змінити запобіжний захід на домашній арешт або особисте зобов`язання. Зазначила, що під слідством вона перебуває з 2022 року, що значно погіршило її стан здоров`я, а в умовах УВП№4 не можливо належно лікуватись. Крім того запевняє суд, що не буде перешкоджати розгляду справи та не збирається ухилятись від суду. Просила відмовити прокурору та задовольнити її клопотання.

4.Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 подала до суду письмове клопотання про зміну запобіжного заходу, яке підтримала в судовому засіданні, зазначивши, що клопотання прокурора необґрунтоване, докази винуватості ОСОБА_3 відсутні. Крім того, свідки які вже були допитані у судовому засіданні не вказують на винуватість її підзахисної. Також ОСОБА_3 потребує медичного лікування у зв`язку з тим, що хворіє рядом хронічних захворювань, тому просить змінити запобіжний захід тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, який є не менш суворим за тримання під вартою.

5.Прокурор заперечила щодо клопотання сторони захисту та підтримала своє раніше заявлене клопотання.

6.Вивчивши подані клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до такого.

7.Відповідно до ч.1, ч.2 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

8.Згідно з ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

9.Під час досудового розслідування та судового розгляду до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який в подальшому було змінено на домашній арешт, а згодом знов обрано тримання під вартою у зв`язку з перебуванням у розшуку обвинуваченої.

10.Суд під час вирішення заявлених клопотань приймає до уваги те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, тяжкість можливого покарання, що загрожує обвинуваченій у разі визнання її винуватою, відсутність міцних соціальних зв`язків та осіб на утриманні (окрім усних заяв сторони захисту жодних інших доказів про існування родини до суду не надано, ніхто з родичів долею обвинуваченої не цікавився), поведінку під час судового розгляду (перебування у розшуку), суд приходить до переконання що ризик, який існував на момент застосування відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшився та продовжує існувати, а саме ризик переховування від суду.

11.Крім того, враховуючи, що судовий розгляд у кримінальному провадженні ще не завершено, не всі свідки допитані в судовому засіданні, суд вважає, що продовжує існувати ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме ризик можливого незаконного впливу обвинуваченої ОСОБА_3 на свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення нею кримінальної відповідальності.

12.Також, суд вважає доведеним продовження існування ризику передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки ОСОБА_3 офіційно не працевлаштована, дані про наявність легального доходу чи збережень відсутні, тому це може її спонукати до нових кримінальних правопорушень.

13.Щодо посилання сторони захисту на те, що ОСОБА_3 потребує медичного лікування, а в умовах УВП№4 неналежне медичне обслуговування, суд вважає недоведеним. Стороною захисту не надано нових доказів щодо погіршення стану здоров`я або неналежного медичного обслуговування. Доводи обвинуваченої щодо неналежного медичного обслуговування судом перевірені раніше, підтвердження цього не знайшлося, лікарем обвинувачена була оглянута, медична допомога призначена та надавалась, неможливості перебування обвинуваченої під вартою не встановлено.

14.Щодо посилання на недоведеність вини обвинуваченої, то на теперішній час судовий розгляд триває, висновок про винуватість чи не винуватість особи суд може зробити при ухваленні остаточного рішення лише після повного і всебічного дослідження всіх доказів у кримінальному провадженні, встановивши їх належність та допустимість. Тому такі посилання сторони захисту є передчасними.

15.Щодо твердження що обвинувачена ОСОБА_3 не порушувала домашній арешт, то до суду не надано жодного доказу на підтвердження висловленої позиції, оскільки раніше визначеним складом суду остання була оголошена у розшук через неявки до суду після зміни запобіжного заходу на домашній арешт, тому даний довід сторони захисту є необґрунтованим та не доведеним.

16.Таким чином, викладене свідчить про наявність правових підстав для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_3 . Тому, враховуючи те, що встановлені ризики не зникли та продовжують існувати, суд приходить до переконання, що клопотання прокурора про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню, а в клопотанні стороні захисту слід відмовити.

17.Також судом не вбачаються підстави для зміни обраного раніше розміру застави.

Керуючись статтями 177, 183, 331, 371, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

1. Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

2. Клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу - відмовити.

3. Продовжити щодо ОСОБА_3 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою не більш ніж на 60 днів, до 25 лютого 2026 року включно, із можливістю внесення застави для ОСОБА_3 у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн 00 коп.

4. У разі внесення застави у розмірі визначеному ухвалою суду ОСОБА_3 з дня внесення застави вважати особою стосовно якої обрано запобіжний захід у виді застави і відповідно до вимог ч.5 ст.194 КПК України на неї покладаються такі обов`язки:

- прибувати до суду у визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

5. Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, - два місяці з моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави.

6. Роз`яснити обвинуваченій та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава може бути звернута в дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали оголошено 02.01.2026.

Суддя: ОСОБА_1