05.11.2025 Єдиний унікальний № 371/547/24
провадження № 1-в/371/43/25
Єдиний унікальний №371/547/24
Провадження №1-в/371/43/25
УХВАЛА

Іменем України

05 листопада 2025 року м. Миронівка

Миронівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Миронівського районного суду Київської області клопотання начальника Обухівського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання відносно засудженого,-

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м. москва, російської федерації, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , українця, гр. України, має професійно-технічну освіту, не працює, не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, засуджений 11.06.2024 року Миронівським районним судом Київської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 4 Кримінального кодексу України, до покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років. На підставі ст. 75, ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки з покладанням обов`язків.

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2025 року начальник Обухівського районного відділу №2філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській звернулася до суду з даним клопотанням та просив скасувати щодо ОСОБА_5 звільнення від відбування покарання та направити останнього для відбування покарання, призначеного 11.06.2022 року вироком Миронівського районного суду Київської області.

Клопотання мотивує тим, що вироком Миронівського районного суду Київській області від 11.06.2024 року ОСОБА_5 за ч.4 ст.185 КК України призначено покарання у виді позбавлення волі строком 5 років. На підставі ст.75, ст.76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 (два) роки з покладанням обов`язків: періодично з`являтись для реєстрації до повноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Зміна прокримінального мислення»; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Відносно засудженого 17 вересня 2024 року складена оцінка ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення відповідно до якої виявлено ряд криміногенних потреб "середнього" та "високого" рівня - "Робота" та "Матеріальне становище, «Вживання наркотичних засобів», «Стосунки у суспільстві», ставлення до правопорушень» та «Готовність до змін.

02 травня 2025 року ОСОБА_5 не з`явився на друге заняття за графіком без поважних причин. В поясненні від 07 травня 2025 року засуджений пояснив свою неявку тим, що забув про заняття. Документального підтверджування про причини неявки на заняття не надав. Цього ж дня ОСОБА_5 було винесене застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Таким чином, ОСОБА_5 допустивши порушення виконання обов`язку «виконувати заходи, передбачені пробагриною програмою», будучи попередженим про правові наслідки, які на нього чекають у разі подальшого допущення порушень обов`язків покладених на нього судом, без поважної причини вдруге не виконує обов`язок «виконувати заходи передбачені пробаціиною програмою» а саме, 16 травим 2025 року, не з`явився на четверте заняття за графіком без поважної причини. Неявку пояснив, що у визначений час за графіком не з`явився на заняття, оскільки займався своїми справами, про причини неявки на заняття працівника пробації не повідомляв.

Окрім того, під час іспитового строку ОСОБА_5 двічі допустив ухилення від виконання обов`язку «Працевлаштування», 04 вересня 2024 року та 27 листопада 2024 року засудженому були винесені письмові попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та повторно роз`яснено, про правові наслідки у разі продовження систематичного невиконання покладених судом обов`язків, таким чином, під час іспитового строку ОСОБА_5 чотири рази допустив порушення порядку та умов відбування покарання з випробуванням, систематично не виконав покладені судом обов`язки без поважних причин.

Крім того, в судовому засіданні представником органу пробації надано висновок щодо виконання обов`язку проходження пробаційної програми, за результатами якого заходи, передбачені пробаційною програмою "Зміна прокримінального мисленння" засуджений ваконав.

Представник органу пробації та прокурор підтримали подання та просили його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 та його захисник в судовому засіданні просили відмовити у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного вироком, засуджений пояснював несвоєчасні приходи до органу пробації відвідуванням лікаря стоматолога, невідкладним лікуванням собаки, не офіційною роботою на будівництві, повідомляв суд, що приходив декілька разів до центру зайнятості, однак у нього не було повного комплекту документів, умислу ухилення від покарання не мав, зобов`язується виправитися.

Вислухавши пояснення представника органу пробації, засудженого та прокурора дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання про скасування звільнення від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ст. 537 КПК України, судом під час виконання вироків вирішується питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Згідно з ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України "Про пробацію", а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 166 КВК України, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання застосовується у разі невиконання засудженим хоча б одного з обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, за відсутності об`єктивних обставин, що фактично позбавляють засудженого можливості їх виконувати і документально підтверджені.

Відповідно до ч. 6 ст. 166 КВК України, у разі відмови судом у задоволенні подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням повторне направлення до суду такого подання здійснюється після застосування до засудженого повторного письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що такі не підтверджують суспільну небезпечність засудженого та злісне невиконання засудженим покладених на нього судом обов`язків, а також не можуть свідчити на теперішній час про небажання засудженого стати на шлях виправлення, відповідно не дають суду правових підстав, передбачених ст.78 КК України та ст. 166 КВК України для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування покарання.

Крім цього, суд вважає, що безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є усвідомлені та умисні дії засудженого, вчинені ним саме з метою ухилитися від відбування покарання та від контролю за його поведінкою, що в даному випадку представником органом пробації не доведено.

Отже, з врахуванням вищенаведених обставин, суд вважає, що клопотання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбування призначеного судом покарання засудженого ОСОБА_5 є передчасним, а тому у задоволенні подання слід відмовити.

До вимог ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання начальника Обухівського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у м.Києві та Київській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення для відбуття призначеного покарання відносно засудженого ОСОБА_5 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом семи діб з дня проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1