справа №735/719/25
номер провадження 1-кп/735/69/2025
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2025 року селище Короп

Коропський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Короп кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000057 від 01.07.2024 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирище, Черкаської області, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого робітником у ФГ «Білі Роси», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України,

сторін судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Коропського районного суду Чернігівської області перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 звернувся із усним клопотанням про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України та закриття кримінального провадження в цій частині.

Обвинувачений просить задовольнити клопотання.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження приходить до наступних висновків:

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом (ч. 1 ст. 286 КПК України).

У відповідності до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України підроблення офіційного документа, яке видається чи посвідчується підприєством, установою, організацією, вчинене за попередньою змовою групою осіб, ч. 4 ст. 358 КК України використання завідомо підробленого документа.

Згідно вимог ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Часом вчинення кримінального правопорушення визначається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності (ч. 3 ст. 4 КК України).

Відповідно до обвинувального акту, діяння передбачене ч. 3 ст. 358 КК України обвинувачений вчинив у 2012.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення діянь) залежно від ступеня тяжкості, злочини поділяються на нетяжкий злочин, тяжкий злочин, особливо тяжкий злочин.

Враховуючи санкцію ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції закону на час вчинення діяння), з урахуванням вимог ст. 12 КК України (в редакції закону на час вчинення діяння) вказаний злочин, залежно від ступеня тяжкості, є нетяжким.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 12 КК України.

Так, згідно ч. ч. 1, 2, 3, 4 ст. 12 КК України (в редакції Закону України від 22 листопада 2018 року), кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Залежно від ступеня тяжкості злочини поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Враховуючи санкцію ч. 3 ст. 358 КК України, з урахуванням вимог ст. 12 КК України вказане діяння, залежно від ступеня тяжкості, належить до нетяжкого злочину ( ч. 3 ст. 358 КК України).

Відповідно до вимог ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі;

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

3) п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини;

4) десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

5) п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Враховуючи, що нетяжкий злочин, передбачений ч. 3 ст. 358 КК України, обвинуваченим було вчинено у 2012, то п`ятирічний строк притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення нетяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, сплив у 2017.

Даних щодо того, що ОСОБА_3 ухилявся від досудового розслідування та суду чи вчинив нове кримінальне правопорушення, матеріали кримінального провадження не містять, прокурором на час розгляду клопотання не надано, а отже перебіг давності, з урахуванням вимог ч. ч. 2, 3 ст. 49 КК України не зупинявся та не переривався, вказане кримінальне правопорушення не є особливо тяжким злочином проти життя чи здоров`я особи та не є злочином, за яким згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі, обмежень, встановлених ч. 5 ст. 49 КК України у даному кримінальному провадженні немає, що у своїй сукупності, із зазначеним вище, свідчить про наявність підстав для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження в частині обвинувачення за ч. 3 ст. 358 КК України.

Суд, відповідно до положень ч. 3 ст. 285 КПК України, роз`яснив обвинуваченому суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Також, обвинуваченому роз`яснено, що звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав та роз`яснив його право на проведення судового провадження у повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями ст. ст. 2, 7, 9, 284, 285, 286, 314, 369-372 КПК України суд,

У Х В А Л И В:

клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності відносно ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, на підставі ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності, відповідно до ст. 49 КК України.

В частині обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України продовжити судовий розгляд.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1