Справа № 196/1281/25
№ провадження 1-кп/196/83/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року с-ще Царичанка

Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду у судовому засіданні в с-щі Царичанка Дніпропетровської області кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000031 від 04.09.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Бабайківка Царичанського району Дніпропетровської області, з середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого, на обліку військовозобов`язаних у ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючого на утриманні малолітіх та неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.164 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно виконавчого листа Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ №205/7059/21 від 07.12.2021 року, ОСОБА_6 зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_7 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття дитини.

Однак, ОСОБА_6 , достовірно знаючи про необхідність сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, грубо порушуючи обов`язки щодо необхідності утримання останнього, які покладені на нього як батька за ч.2 ст.51 Конституції України та ст.ст.150, 152, 155, 180 Сімейного кодексу України, ігноруючи загальноприйняті норми, що гарантують нормальний розвиток, виховання та здоров`я дитини, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, маючи умисел, спрямований на злісне ухилення від сплати коштів на утримання дитини встановлених згідно виконавчого листа Ленінського районного суду м. Дніпропетровськ №205/7059/21 від 07.12.2021 року, а саме: у період часу з 01.12.2024 по 31.08.2025 злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_5 .

Окрім того, ОСОБА_6 у період часу з 01.12.2024 по 31.08.2025, без поважних причин офіційно не працював і не вживав заходів для офіційного працевлаштування, будучи працездатним та дієздатним, не звертався до місцевого центру зайнятості, як такий, що шукає роботу, що свідчить про його бездіяльність. ОСОБА_6 не надавав будь-якої матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, в результаті чого в період з 01.12.2024 по 31.08.2025 утворилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за три місяці відповідних платежів та становить 31 590 гривень 00 копійок.

Таким чином, ОСОБА_6 скоїв кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України, а саме злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

Вищевказані обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернулася до суду з клопотанням про розгляд вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно із заявою ОСОБА_6 від 22.10.2025 року щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. ОСОБА_6 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

У матеріалах кримінального провадження також наявна заява законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_5 - ОСОБА_7 від 22.10.2025 року, в якій вона повністю згодна із встановленими органом дізнання обставинами, вчиненого ОСОБА_6 кримінального проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, відповідно до ст. 394 ч. 1 КПК України, та подала письмову заяви про розгляд обвинувального акту стосовно ОСОБА_6 у спрощеному порядку без судового розгляду у судовому засіданні, за її відсутності.

Отже, під час досудового розслідування ОСОБА_6 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, на підставі чого прокурор надіслала до суду обвинувальний акт з матеріалами кримінального провадження №0000031, в якому виклала клопотання про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

На підставі частини 2 статті 382 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку повністю доведена та його дії вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 164 Кримінального кодексу України як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів).

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, а також відомості про особу обвинуваченого.

Суд враховує, що ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального проступку визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся.

Наведені обставини суд, на підставі ст.66 КК України, визнає такими, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставини, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлені.

Відповідно до вимог статей 50, 65 Кримінального кодексу України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо розміру призначеного покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , відповідно до ст.65 Кримінального кодексу України, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального проступку, дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні ще одну малолітню дитину, раніше в силу ст.89 КК України не судимий, на обліку у лікаря нарколога та у лікаря психіатра не перебуває, не працює.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе призначення йому покарання у вигляді громадських робіт, таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_6 не обирався.

Керуючись ст.ст.302, 368, 370, 374, 381, 382, 395 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, та призначити йому покарання у виді 120 (сто двадцяти) годин громадських робіт.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду через Царичанський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1