УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 466/4925/20

провадження № 51 - 4146 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судами першої інстанції та апеляційної інстанцій, ОСОБА_4 на вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2025 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 липня 2025 року щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

встановив:

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2025 року, залишеним без зміни ухвалоюЛьвівського апеляційного суду від 23 липня 2025 року, визнано невинуватими: ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 191 ч. 3, ст. 369 ч. 3 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 191 ч. 3 КК України, та виправдано їх у зв`язку з недоведеністю вчинення злочину.

У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень

в касаційному порядку.

Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення

її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того,

у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України прокурор у своїй касаційній скарзі, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень, не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412 - 413 КПК України.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що прокурор вказує на допущені, на його думку, неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, що відповідно до ст. 433 ч. 1, ст. 438 ч. 1 КПК України не є предметом дослідження та перевірки касаційним судом.

Також у поданій скарзі прокурор не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду, які конкретно порушення закону в силу ст. 419 КПК України, на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги прокурора суд апеляційної інстанції належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.

Крім того, зі змісту касаційної скарги прокурора убачається, що він не погоджується звироком Шевченківського районного суду м. Львова від 26 лютого 2025 року та ухвалою Львівського апеляційного суду від 23 липня 2025 року, просить їх скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, проте у вступній частині касаційної скарги просить переглянути лише ухвалу Львівського апеляційного суду від 23 липня 2025 року, що не узгоджується з його вимогою та з обґрунтуваннями, які він зазначає в касаційній скарзі.

В порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги прокурором не додано копій оскаржуваних судових рішень в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не вистачає оскаржуваних судових рішень у 4 примірниках).

Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання

про відкриття касаційного провадження.

Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Залишити касаційну скаргу прокурора ОСОБА_4 без руху.

Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк

для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3