Справа № 183/9616/25
№ 1-кп/183/2299/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2025 року Дніпропетровська обл.

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000186 від 11.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Миколаївка, Зачепилівський р-н, Харківська обл., громадянин України, освіта середня технічна, не с особою з інвалідністю, одружений, у якого на утриманні перебуває малолітня донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовець військової служби за мобілізацією, посада старший навідник 2 гранатометного відділення гранатометного взводу роти вогневої підтримки мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 , військове звання «солдат», раніше не судимий,

у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 06 вересня 2025 року приблизно о 15 годині 30 хвилин знаходився на березі річки Самарчук, розташованої на території садового товариства - Самарчук» в с. Піщанка, Самарійського р-ну, Дніпропетровської обл., де також знаходилася ОСОБА_5 , яка купалася у річні. У вказаний час між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 виник словесний конфлікт, внаслідок чого у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , 06 вересня 2025 року приблизно о 15 год. 31 хв., знаходячись на березі річки Самарчук, розташованої на території садового товариства «Самарчук» в с. Піщанка, Самарівського р-ну, Дніпропетровської обл., діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, зайшов у воду, де купалася ОСОБА_5 та наніс останній один удар правою рукою у ліне плече, так що остання з головою впала у воду та почала тонути, так як не вміла плавати. Коли ОСОБА_6 вдалося вийти з річки на берег, то ОСОБА_3 доводячи свій умисел до кінця наздогнав ОСОБА_6 та наніс останній один удар кулаком по голові, а також декілька ударів ногами по різним частинам тіла, при цьому наніс сильний удар ногою по лівому стегну.

Таким чином, внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_5 тілесні ушкодження у виді синців на лівому плечі, лівому стегні, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості (далі Епізод № 1).

Таким чином дії ОСОБА_3 за Епізодом № 1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Після цього у вказаний час до берега підійшла ОСОБА_7 яка почала словесно присікати противоправні дії ОСОБА_3 , тому останній припинив свої противоправні дії відносно ОСОБА_5 та пішов у напрямку ОСОБА_7 та у вказаний час у ОСОБА_3 виник прямий умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій прямий умисел, ОСОБА_3 , 06 вересня 2025 року приблизно о 15 годині 33 хвилин, знаходячись на березі річки Самарчук, розташованої на території садового товариства «Самарчук» в с. Піщанка, Самарівського району, Дніпропетровської області, діючи умисно, передбачаючи та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, зайшов у воду, де знаходилася ОСОБА_7 та наніс останній близько 5-ти ударів кулаком правої руки у ліву частину обличчя. Після цього потерпілій ОСОБА_7 вдалося вийти з води на берег, але ОСОБА_3 доводячи свій умисел до кінця знаходячись на березі схопив ОСОБА_7 обома руками за шию та почав душити, при цьому наносив удари ногами по різним частинам тіла. Після чого конфлікт через деякий час припинився та ОСОБА_3 причинив наносити удари потерпілим ОСОБА_7 .

Внаслідок умисних противоправних дій ОСОБА_3 , спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження у виді синців навколо лівого ока. на верхній губі, шиї, плечах, лівому стегні, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості (далі Епізод № 2).

Таким чином дії ОСОБА_3 за Епізодом № 2 кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України, тобто як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

Письмовою заявою від 18.09.2025 р., яка складена в присутності захисника ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України (тобто заподіяння умисного легкого тілесного ушкодження), згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду, обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Письмовими заявами від 18.09.2025 р. потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не заперечували проти розгляду обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_3 у спрощеному провадженні, згодні із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлені з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку суду.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Згідно з ч. 2 ст. 382 КПК України, вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 : за Епізодом № 1 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень; за Епізодом № 2 за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень.

При призначенні покарання, суд, відповідно до вимог ст.ст. 65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості та конкретні обставини вчиненого правопорушення, дані про особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суд в кожному випадку і щодо кожного засудженого, який визнається винним у вчиненні злочину, повинен дотримуватися вимог ст. 65 КК України, а саме: враховувати характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, оскільки саме через останні реалізується принцип законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначене судом покарання повинно бути достатнім, для виправлення засуджених і попередження здійснення ними нових злочинів.

Обставинами, які згідно зі ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка згідно зі ст. 67 КК України обтяжує покарання, судом визнається вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання зарекомендував себе посередньо, військовослужбовець, раніше не судимий.

Наведене характеризує обвинуваченого ОСОБА_3 як особу, який не є суспільно небезпечним.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень ст.ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є кримінальним проступком, відношення обвинуваченого до скоєних кримінальних правопорушень, його конкретні обставини та наслідки, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Таким чином, суд дійшов висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень та досягнення цілей покарання, йому за вчинене ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції ч.1 ст.125 КК України, в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, саме таке покарання на переконання суду є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не застосовувався.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн..

Речові докази: комп`ютерний диск, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2025 р. за участі потерпілої ОСОБА_5 ; комп`ютерний диск, який є додатком до протоколу проведення слідчого експерименту від 12.09.2025 р. за участі потерпілої ОСОБА_7 залишити зберігати в матеріалах судової справи.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії судового рішення.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 КПК України, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1