Номер провадження 1-кс/205/2583/25
УХВАЛА

Іменем України

28 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Новокодацького районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника-адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Щекино, Тульскої області, Російська Федерація, громадянина України, українець, маючий середню освіту, не одружений, утриманців не маючий, не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, у кримінальному провадженні № 0001380, внесеного до Єдиного реєстру досудових від 05.11.2025 року -,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2025 року до суду надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що, ОСОБА_5 будучи особою раніше судимою за тяжкі кримінальні правопорушення злочини, належних висновків для себе не зробив на шлях виправлення не став та вчинив нове, умисне кримінальне правопорушення у сфері злочинів проти правосуддя, за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 останній раз засуджений 12.06.2017 Суворовським районним судом міста Одеси за п. 6,12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 186, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 194, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 70 КК України до 12 років позбавлення волі. Початок строку 30.10.2016, кінець строку 07.12.2026. З 17.06.2024 відбуває покарання у виді обмеження волі в Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)». 04.11.2025 засуджений ОСОБА_5 вчинив дії, що дезорганізують роботу установи виконання покарань, а саме: Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», яка розташована за адресою: м. Дніпро, вул. Данила Галицького, буд. 1, а саме: умисно вчинив напад на начальника дільниці соціальної реабілітації - начальник відділення соціально виховної та психологічної служби Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 .

Встановлено, що 05.11.2025 приблизно о 15:15 годин ОСОБА_7 будучи представником адміністрації установи начальником дільниці соціальної реабілітації - начальником відділення соціально виховної та психологічної служби Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» перебував у дільниці обмеження волі Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», де він здійснював обхід дільниці соціальної реабілітації з метою організації робіт з підтримання належних побутових умов у відділенні, дотримання чистоти і порядку у приміщеннях та на прилеглій території, збереження майна дільниці соціальної реабілітації.

В цей час засуджений ОСОБА_5 , також перебуваючи у дільниці обмеження волі Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», розташованої за вищевказаною адресою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та маючи злочинний умисел, направлений на вчинення дій, що дезорганізують роботу установи виконання покарань, в присутності інших засуджених, направився в сторону представника адміністрації установи ОСОБА_7 та почав перешкоджати виконувати останньому посадові обов`язки, а саме: почав хапати за формений одяг та штовхати начальника відділення соціально виховної та психологічної служби Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» капітана внутрішньої служби ОСОБА_7 , знявши з себе верхній одяг, наніс потерпілому ОСОБА_7 1 удар лівою рукою в район обличчя. Таким чином спричинив потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження, у вигляді крововиливу під слизову у правого кута рота, забій м`яких тканин правої щоки, які згідно висновку експерта № 3329е від 07.11.2025 відносяться до категорії ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, чим дезорганізував роботу виправної установи.

Таким чином, умисні дії ОСОБА_5 , що виразились у нападі на адміністрацію, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі., що кваліфікуються за ст. 392 КК України.

27.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ст. 392 КК України.

Підозра ОСОБА_5 вручена у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 України, повністю обґрунтована та підтверджується зібраними доказами в ході досудового розслідування у своїй сукупності, ними є:

- протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 04.11.2025;

- протокол огляду місця події від 04.11.2025 за адресою: АДРЕСА_2 .

- протокол допиту потерпілого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 05.11.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 05.11.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , від 05.11.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від 05.11.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , від 05.11.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , від 05.11.2025;

- протокол допиту свідка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , від 05.11.2025;

- висновок спеціаліста СМЕ № 3297 від 05.11.2025

- висновок експерта № 3329е від 07.11.2025

- копії документів направлені з ДУ «Дніпровська виправна колонія №89»

- повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 27.11.2025

- протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 27.11.2025

- іншими доказами в їх сукупності.

На думку слідчого встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1), 3), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» у вигляді обмеження волі, та має вільний вихід до міста, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив тяжкий злочин, передбачений ст. 392 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Підозрюваний ОСОБА_5 , може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 відбуває покарання у ДУ «Дніпровська виправна колонія (№89)» у вигляді обмеження волі, та має вільний вихід до міста, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки він вчинив тяжкий злочин, передбачений ст. 392 КК України, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Також, підозрюваний ОСОБА_5 , може незаконно впливати на свідків та потерпілого по даному кримінальному провадженню. З метою уникнення кримінальної відповідальності підозрюваний може шляхом залякування, погроз схилити їх до зміни наданих показів, або відмови від них під час досудового розслідування та судового розгляду. Крім того під час ознайомлення з матеріалами кримінального провадження йому можуть стати відомі анкетні дані свідків та місце їх мешкання. В тому числі, шляхом погроз потерпілому ОСОБА_7 , який є представником адміністрації установи начальником дільниці соціальної реабілітації - начальником відділення соціально виховної та психологічної служби Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)», та погроз застосування насильства та інших протиправних дій відносно членів родини потерпілого, може змусити останнього змінити показання. Крім того, ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти дії, що дезорганізовують роботу установ покарання покарань шляхом нападів та погроз застосування насильства, а також незаконної відмови від виконання робіт в умовах Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)». Тому є всі підстав вважати, що він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення проти правосуддя.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання підтримав, просив його задовольнити та обрати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на обставини зазначені у клопотанні.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив залишити підозрюваного ОСОБА_5 у дільниці соціальної реабілітації в Державній установі «Дніпровська виправна колонія №89».

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав свого захисника.

Слідчий суддя, вислухавши думки учасників судового провадження, вивчивши подане клопотання та надані матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_5 , вважає необхідним задовольнити клопотання слідчого та застосувати підозрюваному ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, виходячи з наступного.

05.11.2025 року внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001380, щодо вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 із попередньо-визначеною правовою кваліфікацією за ст. 392 КК України.

27.11.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру за ст. 392 КК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.1, 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно із п. 2), 4) ч. 1 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зазначає відомості про обставини, які свідчать про існування ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4) ч. 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу ОСОБА_5 , необхідно звернути увагу на рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», яким встановлено, що для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого та додані до нього матеріали в достатній мірі свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, що підтверджується, зокрема зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Як вбачається з матеріалів клопотання ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, належить до категорії тяжкого злочину.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вважає, що доводи поданого клопотання є обґрунтованими, а заявлені ризики об`єктивно існують і для їх запобігання, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя приходить до висновку про доведеність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі, існує ризик, що підозрюваний ОСОБА_5 з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання у разі визнання його винним, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане, із позбавленням волі може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Окрім того, слідчий суддя вважає доведеним ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого, так як ОСОБА_5 в подальшому може як у спосіб погроз застосування насильства, вмовлянь незаконно впливати на свідків та потерпілого, оскільки їх показання мають ґрунтовне значення у кримінальному провадженні, оскільки їм відомі обставини скоєння злочину.

Також, слідчий суддя вважає доведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення в разі застосування до нього запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, оскільки ОСОБА_5 може продовжувати вчиняти дії, що дезорганізовують роботу установ покарання покарань шляхом нападів та погроз застосування насильства, а також незаконної відмови від виконання робіт в умовах Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)».

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є зокрема, ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя.

При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій її переслідують та міжнародними контактами.

Так, у рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Зважаючи на те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, врахувавши всі обставини справи, суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя приходить до висновку, що тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 є виправданим.

При обранні запобіжного заходу слідчий суддя також враховує дані, що характеризують особу ОСОБА_5 , який маює середню освіту, не одружений, утриманців не маючий, не працевлаштований, раніше судимий.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання або продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя враховує у сукупності всі обставини, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання,вік та стан здоров`я підозрюваного, відсутність соціальних зв`язків.

Таким чином, у ході розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, наявність вищевказаних ризиків та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, у зв`язку із чим вказане клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, який, відповідно до п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При вирішенні питання про розмір застави вважає, що застава у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень, здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177-178, 181, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Західної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 392 КК України, у кримінальному провадженні № 0001380, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05.11.2025 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Дніпровської установи виконання покарань №4» строком на 60 календарних днів, а саме до 26 січня 2026 року включно.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, визначити ОСОБА_5 суму застави у розмірі 50 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

У разі внесення застави у визначеному розмірі, вважати, що до ОСОБА_5 обраний запобіжний захід у вигляді застави із встановленням наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого та/або прокурора за першим викликом;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Повідомити ОСОБА_5 , що невиконання обов`язків, покладених на підозрюваного ухвалою слідчого судді є підставою для заміни вказаного запобіжного заходу на більш жорсткий.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1