ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3091/25 Справа № 202/9832/24 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0000070 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Болотниця Народицького району Житомирської області, громадянина України, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України до покарання у виді 9 років позбавлення волі, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 13 лютого 2024 року приблизно о 04 год. солдат ОСОБА_8 та старший солдат ОСОБА_9 прибули після виконання бойового завдання до тимчасового розташування військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_3 .

В період часу з 05 год. по 06 год. того ж дня солдат ОСОБА_8 та старший солдат ОСОБА_9 за вищевказаною адресою вживали алкогольні напої, потім до до 14 год. займались своїми справами, а приблизно о 14 год. продовжили вживання алкогольних напоїв за вказаною адресою.

Солдат ОСОБА_8 , відчувши, що перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння, пішов відпочивати до спальної кімнати за адресою: АДРЕСА_3 . Через деякий час, приблизно о 19 год. 30 хв. ОСОБА_8 прокинувся від того, що його у спину штовхає старший солдат ОСОБА_9 , при цьому висловлює звинувачення відносно того, що ОСОБА_8 випив весь алкоголь, в наслідок чого, між ними почалась бійка, під час якої ОСОБА_8 та старший солдат ОСОБА_9 наносили удари один одному в район тулубу.

Під час бійки ОСОБА_9 в нецензурній формі повідомив про намір вбити ОСОБА_8 та вибіг до сусідньої кімнати. В цей же час у ОСОБА_8 виник умисел на вбивство ОСОБА_9 . Він зайшов за ним у цю ж кімнату, де реалізуючи свій кримінально протиправний умисел, ОСОБА_8 приблизно о 19 год. 30 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння в спальній кімнаті домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , діючи з прямим умислом, з метою заподіяння смерті старшому солдату ОСОБА_9 на ґрунті конфлікту, взяв до рук ввірену йому для службового користування автоматичну зброю автомат Калашникова (далі - АК-74) N? НОМЕР_2 , перевів перемикач вогню в положення одиночної стрільби, відвів затворну раму в крайнє положення і відпустив, чим дослав патрон у патронник і привів автомат у бойову готовність та здійснив 3 постріли у старшого солдата ОСОБА_9 в область шиї та тулуба, чим спричинив останньому множні вогнепальні кульові травми, наскрізне вогнепальне кульове поранення тулубу з ушкодженням селезінки, діафрагми, нижньої долі лівої легені, 8-го ребра зліва, наскрізного вогнепального кульового поранення тулубу з ушкодженням м`яких тканин спини, наскрізного вогнепального кульового поранення шиї тулубу з ушкодженням м?яких тканин, від яких ОСОБА_9 помер на місці.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати, змінити правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 на ст. 118 КК України як умисне убивство при перевищенні меж необхідної оборони та призначити покарання в межах санкції цієї статті. Зазначає, що під час судового розгляду не доведено мотив і мета вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, а також не було допитано обвинуваченого та потерпілу, чим порушено право обвинуваченого на захист.

Заслухавши доповідача, думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 94 КПК України встановлено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 348 КПК України після оголошення обвинувачення головуючий встановлює особу обвинуваченого, з`ясовуючи його прізвище, ім`я, по батькові, місце і дату народження, місце проживання, заняття та сімейний стан, роз`яснює йому суть обвинувачення і запитує, чи зрозуміле воно йому, чи визнає він себе винним і чи бажає давати показання. Якщо у кримінальному проваджені пред`явлено цивільний позов, головуючий запитує обвинуваченого, цивільного відповідача, чи визнають вони позов.

Статтею 349 КПК України встановлено, що після виконання дій, передбачених статтею 348 цього Кодексу, головуючий надає стороні обвинувачення та стороні захисту право проголосити вступні промови. Обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені. Суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. Допит обвинуваченого здійснюється обов`язково, крім випадку, якщо він відмовився від давання показань, та випадків, передбачених частиною третьою статті 323 та статтею 381 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 20 КПК України передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, виправданий, засуджений має право на захист, яке полягає у наданні йому можливості надати усні або письмові пояснення з приводу підозри чи обвинувачення, право збирати і подавати докази, брати особисту участь у кримінальному провадженні, користуватися правовою допомогою захисника, а також реалізовувати інші процесуальні права, передбачені цим Кодексом.

Згідно ст. 351 КПК України допит обвинуваченого починається з пропозиції головуючого надати показання щодо кримінального провадження, після чого обвинуваченого першим допитує прокурор, а потім захисник. Після цього обвинуваченому можуть бути поставлені запитання потерпілим, іншими обвинуваченими, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, а також головуючим і суддями. Крім того, головуючий має право протягом всього допиту обвинуваченого ставити йому запитання для уточнення і доповнення його відповідей. Якщо обвинувачений висловлюється нечітко або з його слів не можна дійти висновку, чи визнає він обставини чи заперечує проти них, суд має право зажадати від нього конкретної відповіді - "так" чи "ні".

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, журналу та відеозаписів судових засідань, під час судового засідання 11.10.2024 року після проголошення прокурором обвинувального акту, оголошення цивільного позову і вступної промови захисника, головуючим суддею був встановлений наступний порядок дослідження доказів: дослідити письмові докази, допитати свідків та допит обвинуваченого, з яким погодились сторони.

Згідно встановленого порядку, судом першої інстанції було досліджено письмові докази та допитано свідків, після чого прийнято рішення про завершення судового розгляду і переходу до судових дебатів.

Порядок дослідження доказів під час розгляду справи не змінювався.

При цьому, обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду не допитувався, що на думку колегії суддів, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які призвели до порушення права обвинуваченого ОСОБА_8 на захист, закріпленого у ч. 1 ст. 20 КПК України.

Відповідно до ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За таких обставин вирок суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

При новому розгляді суду першої інстанції з урахуванням вимог кримінального процесуального закону необхідно усунути порушення, зазначені у цій ухвалі, повно та всебічно дослідити обставини, які мають істотне значення для кримінального провадження та прийняти законне й обґрунтоване рішення.

Скасовуючи вирок суду першої інстанції із зазначених вище обставин, колегія суддів відповідно до вимог ст.178 КПК України, враховуючи дані про особу обвинуваченого, тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі доведення його винуватості у вчинені злочину, конкретні обставини кримінального провадження, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважає, що виконання ОСОБА_8 процесуальних обов`язків не можливе при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а тому слід продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_8 строк тримання під вартою на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Індустріального районного суду міста Дніпра від 03 червня 2025 року стосовно ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Продовжити ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб, тобто до 07 лютого 2025 року включно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді