Справа № 702/789/25
Провадження № 1-кп/702/133/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту

22.12.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт Цибулів Монастирищенського району Черкаської області, громадянки України, місце державної реєстрації та місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відомості про які внесено до ЄРДР за № 0000895 від 26.06.2025,

за участю сторін кримінального провадження та інших учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На адресу суду 22.12.2025 надійшло клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно обвинуваченої ОСОБА_3 , обґрунтоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що остання обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2025 відносно ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який продовжувався та наразі діє до 24.12.2025.

Ризики, які існували при обранні ОСОБА_3 запобіжного заходу, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не зменшились, обставини щодо забезпечення належної процесуальної і правової поведінки обвинуваченої можуть бути забезпечені лише при дії саме запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи, встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, просить продовжити застосування відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, за місцем реєстрації та проживання останньої за адресою: АДРЕСА_1 , без застосуванням електронних засобів контролю, терміном на два місяці з покладенням обов`язків.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_3 підтримав повністю, просив його задовольнити.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 та її захисник ОСОБА_7 не заперечували проти задоволення клопотання щодо продовження відносно обвинуваченої запобіжного заходу у виді домашнього арешту, проте просили у зв`язку з тимчасовими підробітками обвинуваченої змінити обмеження залишати житло з 22 год 06 год ранку.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 та її представник ОСОБА_6 клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_3 підтримали повністю, просили його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання, матеріали справи в розрізі вирішення даного клопотання, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1, 2, 6 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора.

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, що відповідно до ч. 2 ст. 181 КПК України є підставою для застосування такого запобіжного заходу.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.07.2025 до підозрюваної ОСОБА_3 , застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з забороною залишати житло в певний період часу. Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області неодноразово продовжено дію запобіжного заходу, який наразі діє до 24.12.2025.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Так, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, зазначена обставина може бути мотивом та підставою для обвинуваченої переховуватися від суду.

При оцінці наявності даного ризику суд враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченій, у разі визнання її винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України за яким пред`явлено обвинувачення.

Враховуючи ці обставини у сукупності з особою обвинуваченої, яка не має офіційного працевлаштування, суд дійшов висновку, що ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду існує.

Так само і ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження.

Також, суд вважає, що не перестала існувати можливість того, що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки остання не має постійного джерела прибутку, що може спонукати до вчинення злочинів матеріального характеру. Окрім того, при оцінці даного ризику суд враховує, що ОСОБА_3 хоч і рахується особою в силу ст. 89 КК України раніше не судимою, однак раніше двічі вчиняла тяжкі кримінальні правопорушення, в тому числі передбачені ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 315 КК України за що відбувала реальну міру покарання у виді позбавлення волі.

З огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 в разі визнання її винуватою, стадію судового провадження, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати суд вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченої та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосованого до ОСОБА_3 , на запропонований прокурором строк.

Крім цього, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, в обсязі запропонованому прокурором, що є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_3 .

Суд вважає, що клопотання сторони захисту з приводу зміни обов`язку залишати місце проживання з 22 год, не підлягає до задоволення, оскільки не знаходить підстав для зміни вказаних обмежень, враховуючи, законодавчо закріплений 8-ми годинний робочий день та відсутність доказів на підтвердження працевлаштування обвинуваченої та її робочого графіку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 176, 177, 181, 193, 194, 196, 331, 369-372, 392 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , задовольнити.

Продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці.

Заборонити обвинуваченій ОСОБА_3 залишати житло у період часу з 19 год до 06 год ранку наступного дня за місцем своєї реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 (за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту).

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати за кожною вимогою до суду;

заборонити залишати місце свого проживання, а саме домоволодіння по АДРЕСА_1 у період з 19 год 00 хв до 06 год 00 хв наступного дня;

не відлучатися з селища Цибулів Уманського району Черкаської області без дозволу суду;

утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_5 , а також свідками у даному кримінальному провадженні: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 .

Встановити строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та покладених обов`язків до 22.02.2026.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали негайно після її оголошення вручити обвинуваченій, прокурору та направити до ВПД №1 Уманського РУП ГУНП в Черкаській області для виконання.

Ухвала самостійному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_12