Справа № 333/7006/25
Провадження № 1-кс/333/3382/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі аудіо та відео фіксації, в залі суду м. Запоріжжя, в режимі відео конференції, клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , погоджене начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000157 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козача Лопань, Дергачівського району, Харківської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який перебуває на посаді командира мотопіхотної спеціалізованої роти (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

-підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

23.10.2025 року старший слідчий в ОВС першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000157 від 09.07.2025 року.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що у рамках кримінального провадження № 0000157 встановлено, що ОСОБА_5 перебуваючи на посаді заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_2 , у період часу з 24.11.2024 року по 01.05.2025 року, діючи в інтересах підпорядкованих йому по службі ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , з метою свого та їх незаконного збагачення, перевищуючи свої службові повноваження, достовірно усвідомлюючи, що вказані військовослужбовці бойові завдання під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовим підрозділом першого ешелону оборони або наступу не виконували, дав усний незаконний наказ їх безпосередньому командиру ОСОБА_12 на їх включення до рапортів щодо участі у виконанні бойових завдань під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовим підрозділом першого ешелону оборони або наступу та про необхідність виплати їм додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн., в результаті чого, використовуючи надані йому повноваження за посадою, забезпечив безпідставне нарахування та виплату вказаним особам у період часу з 25.11.2024 року по 31.04.2025 року додаткової винагороди на загальну суму 1 560 000,00 грн., з якої ОСОБА_5 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, незаконно заволодів шляхом обману та розпорядився на власний розсуд грошрвими коштами на суму 1 090 500,00 грн., у зв`язку з чим була спричинена шкода, яка в п`ятсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян, тобто спричинив тяжкі наслідки у вигляді збитків державному бюджету на вказану суму.

Обставини, які підтверджують обґрунтовану підозру, підтверджуються зібраними доказами, зокрема: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.06.2025 року; матеріалами службового розслідування, проведеного Угрупованням військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Міністерства оборони України від 30.06.2025 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; матеріалами судової економічної експертизи № 161 е/25 від 04.10.2025 року; інформацією (документами), отриманими під час тимчасового доступу до речей і документів у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) щодо призначення на посади військовослужбовців ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , а також щодо нарахування та виплати військовослужбовцям ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_10 грошового забезпечення; інформацією (документами), отриманими під час тимчасового доступу до речей і документів у банківських установ щодо виплати військовослужбовцям ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_10 грошового забезпечення; інформацією (документами), отриманими під час тимчасового доступу до речей і документів у операторів стільникового зв`язку щодо вхідних-вихідних дзвінків військовослужбовців ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а також місця їх перебування у визначений період; протоколами оглядів інформації щодо телефонних з`єднань мобільних телефоні які належать зазначеним військовослужбовцям; іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

На підставі зазначеного, ОСОБА_5 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 190 КК України, кваліфікованих як: перевищення військовою службовою особою службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень, якщо вони спричинили тяжкі наслідки, вчинені в умовах воєнного стану; заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

У ході досудового розслідування встановлено, що існують ризики, які дають підстави вважати, що підозрюваний може: залишити, змінити місце свого проживання та виїхати за межі України, де буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні, які володіють інформацією щодо обставин вчинення інкримінованого йому злочину та злочинів на причетність до вчинення яких ОСОБА_5 на теперішній час перевіряється, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інші злочини, з метою запобігання вказаним ризикам, об`єктивно необхідним є застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Слідчий обґрунтовано вказує, що жоден із більш м`яких заходів не здатен ефективно нейтралізувати вказані ризики, а отже не забезпечить належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Таким чином, враховуючи наявність обґрунтованої підозри, існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та неможливість їх усунення менш суворими заходами, слідчий обґрунтовано просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням розміру застави не менше 1 500 00,00 грн.; у разі внесення підозрюваним застави, визначити необхідність виконання ОСОБА_5 наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (несе службу), без дозволу слідчого, прокурора або суду; утримуватися від спілкування із свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованих йому злочинів; носити електронний засіб контролю; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У судовому засіданні слідчий підтримав своє клопотання у повному обсязі і послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор у судовому засіданні стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики. У зв`язку з цим просив задовольнити клопотання.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосуваня запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 із визначеням розміру застави не менше 1 500 000,00 грн. та обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладенням на нього відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. У судовому засіданні він зазначив, що його підзахисний є чинним військовослужбовцем Збройних Сил України, проходить службу з 2022 року та бере безпосередню участь у заходах із відсічі збройної агресії Російської Федерації. Крім того, захисник звернув увагу суду на те, що ОСОБА_5 одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, за місцем проходження військової служби характеризується позитивно, як вимоглий та досвідчий командир, що на думку захисника, свідчить про міцні соціальні зв`язки та унеможливлює наміри переховування чи вчинення протиправних дій. Вказав на те, що підозрюваний та усі свідки у цьому кримінальному провадженні проходять службу в різних військових частинах, розташованих у різних регіонах України, і жодного контакту з підозрюваним не мають, отже твердження слідчого про наявність ризику впдливу на свідків є недоведеним. Адвокат також наголосив, що інші ризики, на які посилається слідчий, є лише припущеннями та не підкріплені належними доказами. Підозру вважає необґрунтованою, посилаючись на те, що слідчим порушено правильність кваліфікації у формулюванні підозри, обставини, викладені у повідомленні про підозру, ґрунтуються на непідтверджених і неперевірених показаннях чотирьох свідків. Зазначив, що висновок експерта за результатами проведеної судово-економічної експертизи у кримінальному провадженні вважає неналежним доказом.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, додатково пояснив, що на його утриманні перебуває троє малолітніх синів, діти та дружина мешкають у Харківській області, є внутрішньо переміщеними особами. Його родина мешкає у орендованому будинку, в якому слідчим вже було проведено обшук, в ході якого нічого не знайдено та не вилучено. Після вручення йому слідчим 22.10.2025 року повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу, у судове засідання 27.10.2025 року він самостійно прибув з м. Краматорська, Донецької облсті, де зараз проходить військову службу. Вину у інкримінованих йому злочинах він не визнає.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 09.07.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 190 КК України (кримінальне провадження за № 0000157).

Клопотання слідчого погоджене з прокурором у кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 та оформлене відповідно до вимог ст. 184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином слідчим виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України у повному обсязі.

Слідчим суддею встановлено, що 22.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 190 КК України.

23.10.2025 року старшим слідчим в ОВС першого СВ (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором кримінальному провадженні начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 подано до суду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000157 від 09.07.2025 року.

Згідно зі змістом ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосовування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1-5 цієї частини статті.

Згідно з ч. 1ст. 176 КПК України запобіжними заходами є, зокрема: тримання під вартою.

Обставини, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами у їх сукупності, зокрема: повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_5 від 16.06.2025 року; матеріалами службового розслідування, проведеного Угрупованням військ (сил) « ІНФОРМАЦІЯ_6 » Міністерства оборони України від 30.06.2025 року; протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ; матеріалами судової економічної експертизи № 161 е/25 від 04.10.2025 року; інформацією (документами), отриманими під час тимчасового доступу до речей і документів у військовій частині НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 ) щодо призначення на посади військовослужбовців ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , а також щодо нарахування та виплати військовослужбовцям ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_10 грошового забезпечення; інформацією (документами), отриманими під час тимчасового доступу до речей і документів у банківських установ щодо виплати військовослужбовцям ОСОБА_11 , ОСОБА_10 та ОСОБА_10 грошового забезпечення; інформацією (документами), отриманими під час тимчасового доступу до речей і документів у операторів стільникового зв`язку щодо вхідних-вихідних дзвінків військовослужбовців ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_10 та ОСОБА_5 , а також місця їх перебування у визначений період; протоколами оглядів інформації щодо телефонних з`єднань мобільних телефоні які належать зазначеним військовослужбовцям; іншими матеріалами кримінального провадження, що узгоджуються з викладеним.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 190 КК України.

Водночас слідчий суддя констатує, що під час вирішення питання щодо застосування запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Пунктами 1-3 ч. 1 ст. 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити не лише обґрунтованість підозри та наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, а й недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо ОСОБА_5 порушено з метою запобігання ризикам, визначених у п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; - знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; - незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: можливого незаконного впливу на учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Так, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки підозрюваний ОСОБА_5 після вручення йому слідчим 22.10.2025 року повідомлення про підозру та клопотання про застосування запобіжного заходу, у судове засідання 27.10.2025 року прибув самостійно з м. Краматорська, Донецької облсті, де зараз проходить військову службу. Крім того, досудове слідство у кримінальному провадженні № 0000157 триває вже третій місяць, а з того часу слідчому судді не надано відомостей щодо ухилення ОСОБА_5 або переховування від органу досудового розслідування чи суду. Відсутні також відомості про те, що ОСОБА_5 не з`являвся за викликом до слідчого чи ухилявся від отримання повістки.

Як убачається з клопотання слідчого та наданих пояснень прокурора в судовому засіданні, в обґрунтування ризику переховування, сторона обвинувачення посилається фактично лише на тяжкість покарання. У даному випадку слід зазначити, що тяжкість покарання це обставина, яка судом оцінюється лише в порядку ст. 178 КПК України, тобто така, яка може впливати на вірогідність настання певних ризиків, але не бути самостійним ризиком в розумінні п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Більше того, у рішеннях ЄСПЛ у справах «Becciev v. Moldova», «Свершов проти України», «Єлоєв проти України», «Тимошенко проти України», «Луценко проти України») неодноразово наголошувалось, що тяжкість злочину, в якому обґрунтовано підозрюється особа, має суттєве значення, однак не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою. Ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (див. рішення від 4 жовтня 2005 року у справі «Бекчієв проти Молдови» (Becciev v. Moldova), заява № 9190/03, пункти 56 і 59, з подальшими посиланнями).

Наведена позиція Європейського суду з прав людини свідчить про те, що взагалі будь-які ризики не повинні оцінюватись абстрактно (in abstracto), та мають підтверджуватися фактичними даними. Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інших мотивувань прокурором в обґрунтування цього ризику наведено не було.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слідчий суддя враховує, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177КПК України.

Також, як стверджується в клопотанні, ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, вчинення останнім інших кримінальних правопорушень з метою особистого збагачення та приховування слідів інкримінованих йому кримінальних правопорушень, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вбачає доведеними обставини, визначені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

В ході розгляду клопотання слідчим суддею було встановлено, що обставин для застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки даних, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів у клопотанні слідчого не вказано та в судовому засіданні прокурором не доведено. Встановлені слідчим суддею ризики, ймовірність реалізації деяких з них є мінімальною, в сукупності з даними про особу підозрюваного, не можуть слугувати підставами для визначення підозрюваному запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою.

Проаналізувавши всі надані сторонами докази, слідчий суддя вважає недоведеною стороною кримінального провадження недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризиків, визначеним у клопотанні, у зв`язку з чим не вбачає підстав для задоволення клопотання слідчого.

Разом з цим, зважаючи на необхідність дотримання цілей кримінального провадження, принципів публічності, змагальності сторін та свободи в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також враховуючи природу інкримінованих злочинів, передбачених ч. 5 ст. 426-1, ч. 5 ст. 190 КК України, які є особливо тяжкими, особу підозрюваного ОСОБА_5 , а саме, що останній раніше не судимий, має постійне місце проживання, є діючим військовим, за місцем служби характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки одружений, має на утриманні трьох малолітніх дітей, слідчий суддя, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки, приходить до висновку про доцільність застосування до останнього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення ним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу.

З урахуванням всіх обставин справи, доцільним буде покласти на підозрюваного наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду по першому виклику;

2) не відлучатися з м. Краматорськ, або місця проходження військової служби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (несення військової служби);

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також із колишніми військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 ;

5) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України.

З урахуванням особи підозрюваного, його військової служби, стану здоров`я та відсутності фактів порушення процесуальних обов`язків, суд вважає, що більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання є достатнім.

У зв`язку з цим клопотання про застосування тримання під вартою задоволенню не підлягає, а до підозрюваного доцільно застосувати особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків.

Керуючись ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 184, 194, 198, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Мелітополі, ОСОБА_4 , погоджене з начальником Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000157 задовольнити частково.

Застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 строком на два місяці, до 21.12.2025 року.

Покласти на ОСОБА_5 , на строк два місяці, тобто до 21.12.2025 року включно, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК, а саме:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду по першому виклику;

2) не відлучатися з м. Краматорськ, або місця проходження військової служби, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та місця роботи (несення військової служби);

4) утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_10 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , а також із колишніми військовослужбовцями військової частини НОМЕР_2 ;

5) здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Запорізькій області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на начальника Мелітопольського відділу Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1