Провадження № 1 КП-932-459-25
Справа №932/3691/25
В И Р О К

іменем УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року Шевченківський районний суд

міста Дніпра

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Дніпро угоду про визнання винуватості від 21.11.2025, укладену між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем с.Воютичі Самбірського району Львівської області, громадянином України, який має професійно-технічну освіту, одружений, військовослужбовець військової служби за призивом під час мобілізації на особливий період, розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , старшим сержантом, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0001675 від 11.01.2025, -

ВСТАНОВИВ:

Старший сержант ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що на всій території України Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який продовжено, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, який проходив військову службу на посаді розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст.6, 11, 16, 28, 29,30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 11 січня 2025 року, приблизно о 12 год. 20 хв., перебуваючи на території тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 , відкрито відмовився виконувати бойове розпорядження командира НОМЕР_2 механізованого батальйону НОМЕР_3 окремої механізованої бригади військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_7 , №16 КСП Костянтинівка від 11.01.2024, доведений начальником штабу - заступником командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , лейтенантом ОСОБА_8 , щодо необхідності перевірки зброї, спорядження, шанцевий інструмент, отримати сухий пайок, воду та боєприпаси на 3 (три) доби, здійснити висування автомобільним транспортом (з обов`язковою наявністю засобів РЕБ на техніці) за визначеним в бойовому розпорядженні маршрутом, використовуючи погодні умови, темний час доби здійснити висування пішим способом за визначеним в бойовому розпорядженні маршрутом, здійснити підсилення вогневої позиції «Нова Пошта», продовжити виконання завдання на позиції щодо виявлення та недопущення прориву противника в напрямку орієнтиру «Санаторій» та відмітки 246,3, здійснити фортифікаційне обладнання позиції та до 12:30 годин 11.01.2025 отримати бойове завдання по обороні позиції в батальйонному районі оборони та приступити до його виконання, чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу, що могло призвести до прориву російсько-окупаційними військами оборони Збройних Сил України на зазначеній ділянці оборони.

Враховуючи наведене, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, які виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ч.4 ст.402 КК України.

21 листопада 2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості, згідно з якою обвинувачений ОСОБА_5 зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. В угоді сторони погодилися на призначення ОСОБА_5 покарання за ч.4 ст.402 КК України із застосуванням ст.69 КК України, а саме призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.402 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки. На підставі ст.58 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України, у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 (два) роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Вислухавши думку прокурора, захисника та обвинуваченого, які просили суд затвердити укладену між прокурором та обвинуваченим угоду про визнання винуватості, дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає за можливе затвердити угоду про визнання винуватості від 21.11.2025 з наступних підстав.

Згідно ст.469 КПК України угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, та внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено в суді, ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення віднесеного до категорії тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним інтересам, та його дії органами досудового розслідування правильно кваліфіковані за ч.4 ст.402 КК України, як такі, що виразились у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану.

ОСОБА_5 , як в ході досудового розслідування так і в суді свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення викладені в обвинувальному акті.

Обставини вчинення злочину об`єктивно підтверджуються дослідженими судом доказами кримінального провадження:

-повідомленням СіЗ ДВКР СБУ ОТУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСУВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 та ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.01.2025 про відкриту відмову старшого сержанта ОСОБА_5 від виконання наказу заступника командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ;

-витягом з бойового розпорядження №16 КСП Костянтинівка від 11.01.2024, згідно якого старшому сержанту ОСОБА_5 було доведено щодо необхідності отримання бойового завдання по обороні позиції в батальйонному районі оборони та приступити до його виконання;

-довідкою командира військової частини НОМЕР_1 від 08.001.2025 про проходження старшим сержантом ОСОБА_5 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 на посаді розвідника 3 розвідувального відділення розвідувального взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Зазначена угода про визнання винуватості укладена та підписана сторонами добровільно, без насильства та примусу. Форма, зміст та порядок укладення зазначеної угоди відповідають вимогам ст.ст.469, 471, 473 КПК України.

Узгоджена міра покарання відповідає вимогам ст.ст.58, 65, 69 КК України, оскільки судом встановлено, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем, вперше притягується до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем служби, в скоєному кримінальному правопорушенні щиро розкаюється, активно сприяв розкриттю злочину, надаючи органам досудового розслідування допомогу у з`ясуванні дійсних обставин справи, які не були відомі правоохоронним органам, своєю поведінкою, як під час досудового розслідування, так і в суді, демонстрував бажання виправити свої помилки та залагодити провину шляхом готовністю нести покарання.

Укладена угода про визнання винуватості не суперечить вимогам КПК та КК України, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод та інтересів сторін по справі та інших осіб. Обставин, які б вказували на неможливість виконання ОСОБА_5 взятих на себе зобов`язань за угодою судом не встановлено, таким чином підстави для відмови в затвердженні зазначеної угоди, встановлені ст.474 КПК України, відсутні.

Вирішуючи питання про внесену заставу, суд вважає необхідним повернути внесену заставу у сумі 60560 грн 00 коп заставодавцю ОСОБА_9 , оскільки відповідно ч.11 ст.182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, має бути повернута заставодавцю.

Керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити, укладену 21 листопада 2025 року між прокурором Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , угоду про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України, та призначити йому покарання, узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості від 21 листопада 2025 року, на підставі ст.69 КК України, у виді позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст.58 КК України замінити основне покарання ОСОБА_5 у виді позбавлення волі строком на 2 роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на 2 роки з відрахуванням із суми грошового забезпечення 20 (двадцяти) відсотків в дохід держави.

Запобіжний захід обраний щодо ОСОБА_5 у вигляді застави залишити без змін до набрання вироком чинності.

Після набрання вироком чинності, заставу, внесену на рахунок ТУ ДСА України у Дніпропетровській області у розмірі 60 560 грн, повернути заставодавцю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

На вирок суду з підстав, передбачених ст.394 КПК України, може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Дніпра, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

У випадку невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку. Клопотання про скасування вироку, яким затверджена угода, може бути подано протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Суддя

Шевченківського районного суду ОСОБА_1

міста Дніпра