Справа № 352/1844/25
Провадження № 1-кп/352/263/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21 червня 2025 року за № 0000186

за обвинуваченням ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Благодатне Одеської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , працевлаштований, на утриманні має двох малолітніх дітей, освіта середня, не судимий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами третьою та четвертою статті 358 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження

08 серпня 2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частиною третьою та четвертою статті 358 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 11 серпня 2025 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11 серпня 2025 року призначено судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого частинами третьою та четвертою статті 358 КК України на 21 серпня 2025 року.

21 серпня 2025 року розгляд справи відкладено на 29 вересня 2025 року.

29 вересня 2025 року розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2025 року.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_4 29 грудня 2024 року, перебуваючи у невстановленому місці, маючи на меті у протиправний спосіб придбати підроблене посвідчення водія з метою подальшого його особистого використання, у порушення вимог статті 15 Закону України «Про дорожній рух» пункту 16 Положення про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 340 від 08 травня 1993 року, діючи умисно, всупереч встановленому порядку, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, шляхом використання інтернет ресурсу «Фейсбук» за допомогою листування із контактом « ОСОБА_5 », вступив у злочинну змову з невстановленою особою та домовився із нею про виготовлення йому за грошову винагороду підробленого посвідчення водія категорії «С» на право керування вантажними транспортними засобами від 7,% тон і вище та в подальшому усвідомлюючи та знаючи, що його особисті дані, фотокартка, дані з паспорту України, взірець особистого підпису і дані про групу крові будуть використані для подальшого виготовлення підробленого офіційного документа посвідчення на право керування транспортними засобами, 29 грудня 2024 року в ході листування в інтернет-ресурсі «Фейсбук» із контактом «Пользователь Фейсбук» ОСОБА_4 надіслав вищевказаній невстановленій особі фотознімки особистих паспорту громадянина України у формі ГО-картки, власного фото, взірця підпису, відомостей про групу крові, тобто надав засоби та сприяв підробленню офіційного документа, після чого невстановлена особа в період часу з 29 грудня 2024 року по 06 січня 2025 року у невстановленому місці, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_4 , виконала іншу частину об`єктивної сторони кримінального правопорушення, а саме із використанням попередньо отриманої від ОСОБА_4 інформації та документів виготовила завідомо підроблений офіційний документ посвідчення водія серії та номер НОМЕР_2 , виданого 30 грудня 2024 року на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке ОСОБА_4 отримав 09 січня 2025 року сервісами ТОВ «Нова пошта» та почав використовувати.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 358 КК України, а саме підроблення посвідчення водія, яке видається установою і надає право на керування транспортними засобами, з метою особистого використання, вчинене за попередньою змовою групою осіб

Крім того, 21 червня 2025 року, приблизно о 00 годині 10 хвилин, ОСОБА_4 під час керування транспортним засобом марки «ВАЗ» моделі «21099», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по дорозі Н-10 зі сполученням «Стрий-Чернівці-Мамалига», км 121 в селі Одаї Тисменицької територіальної громади Івано-Франківської області, після зупинки поліцейськими, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою уникнення відповідальності за керування транспортним засобом без відповідних документів на право керування таким транспортним засобом, достовірно знаючи, що отримане ним 29 січня 2025 року посвідчення водія є підробленим, на законну вимогу поліцейського пред`явив йому підроблене посвідчення водія серії та номером НОМЕР_2 , нібито видане на ім`я ОСОБА_4 , яке не відповідає посвідченню водія, яке знаходиться в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 358 КК України, а саме використання завідомо підробленого документа.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 визнав вину в повному обсязі та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначив, що він дійсно наприкінці грудня 2024 року вирішив підробити собі водійське свідоцтво. Він знав, що для отримання свідоцтва треба скласти іспити, однак вирішив придбати підробне посвідчення в інтернеті. Він познайомився в мережі Фейсбук з особою, якій надав свої фотографії та документи для підроблення водійського свідоцтва. Через деякий час він отримав підроблене водійське посвідчення на своє ім`я, за що сплатив 12500 гривень.

В подальшому він розпочав їздити із цим посвідченням та використовувати його. В червні 2025 року його зупинили в комендантську годину поліцейські та він надав їм посвідчення як підстави для керування автомобілем. У поліцейських виникли питання щодо дійсності посвідчення і він одразу їм повідомив, що посвідчення підроблене та віддав його. Під час досудового розслідування він надавав для огляду слідчому свій телефон, в якому містилась переписка з приводу виготовлення підробленого посвідчення.

Він дуже шкодує про вчинений злочин.

Сторонами обвинувачення та захисту під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, висловлено позицію щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувачений та Прокурор кожен окремо, пояснили, що правильно розуміють зміст обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У Суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, в зв`язку із чим Судом в порядку частини третьої статті 349 КПК України постановлено ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та постановлено обмежитись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, Суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши надані докази та документи, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, передбачених:

-частиною третьою статті 358 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану;

-частиною четвертою статті 358 КК України.

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання:

-характеристика з місця роботи, згідно із якою ОСОБА_4 характеризується позитивно;

-характеристика з місця проживання ОСОБА_4 , згідно із якою він характеризується позитивно;

-інформація про відсутність судимостей у ОСОБА_4 ;

-контракт про проходження військової служби від 01 травня 2024 року, а також документи, на підставі яких укладено цей контракт;

-військовий квиток ОСОБА_4 ;

-медичні документи що посвідчують отримання ОСОБА_4 поранення під час військової служби, яке тягне за собою встановлення ІІІ групи інвалідності;

-актові записи про одруження та народження в 2022 та 2024 роках дітей, батьком яких зазначений ОСОБА_4

-інформація КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я», згідно із якою ОСОБА_4 до цього закладу за медичною допомогою не звертався, на обліку не перебуває;

-інформація начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно із якою ОСОБА_4 визнаний непридатним до військової служби;

-згідно із досудовою доповіддю орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без позбавлення або обмеження волі та не становить високої небезпеки для суспільства та окремих осіб. Також вважає доцільним покласти додатковий обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом пробації.

В судових дебатах:

Прокурор просив із урахуванням статті 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді 1 року 6 місяців обмеження волі

Обвинувачений погодився із позицією прокурора

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання Суд враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, який згідно зі статтею 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину та кримінального проступку, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, працевлаштований, одружений, має на утриманні малолітніх дітей, що свідчить про його міцні соціальні зв`язки, а також в 2024 році добровільно укладав контракт зі Збройними Силами України.

Згідно із обвинувальним актом обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 , є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Суд погоджується із наявністю цих обставин, з огляду на наступне.

Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

ОСОБА_4 не тільки послідовно визнавав свою вину під час досудового розслідування і судового розгляду справи, але й вжив активні дії, спрямовані як на виправлення ситуації, так і на сприяння розкриттю злочину, а саме одразу на місці зупинки підтвердив поліцейським про використання ним підробленого свідоцтва та в подальшому самостійно і добровільно надав слідчому доступ до телефону із перепискою із співвиконавцем злочину, який безпосередньо виготовляв підроблене посвідчення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 в обвинувальному акті не зазначені та сторони на наявність таких обставин не посилались.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд враховує особу обвинуваченого, який характеризується позитивно, має міцні соціальні зв`язки, добровільно укладав контракт зі Збройними Силами України, звільнений в зв`язку із отриманим пораненням, а також відсутність обставин, що покарання обтяжують, та наявність обставин, що пом`якшують покарання.

В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що для досягнення мети покарання та виправлення ОСОБА_4 буде достатнім покарання в найлегшому виді та мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті за кожною зі статей Кримінального кодексу, порушення яких інкримінується йому.

В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що достатнім буде призначення покарання:

-за частиною третьою статті 358 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;

-за частиною четвертою статті 358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При призначенні покарання у виді обмеження волі Суд бере до уваги, що сторонами не повідомлялось в судовому засіданні та не надано доказів належності ОСОБА_4 до будь-якої з категорій, передбачених частиною третьою статті 61 КК України, до яких такий вид покарання не застосовується.

щодо застосування статті 72 КК України

Відповідно до частини першої статті 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до частини третьої статті 72 КК України основне покарання у виді штрафу при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

В зв`язку із викладеним, призначені покарання у вигляді обмеження волі та штрафу складанню не підлягають і мають виконуватись самостійно.

щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням

Відповідно до статті 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких відповідно до статті 12 КК України. В той же час Суд враховує особу обвинуваченого, який добровільно став на захист України та уклав контакт зі Збройними Силами України, під час виконання військового обов`язку отримав поранення, позитивно характеризується як за місцем проживання, так і роботи, визнав вину в повному обсязі, відсутність спричиненої шкоди, відсутність відомостей щодо продовження будь-якої протиправної поведінки після вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку із чим Суд вважає, що ОСОБА_4 може виправитись без відбування покарання у вигляді обмеження волі.

Відповідно до частини четвертої статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначенні строку Суд враховує особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, має міцні суспільні зв`язки, зокрема офіційно працевлаштований, одружений та має на утриманні малолітніх дітей, його поведінку під час судового розгляду справи, а саме виконання передбачених процесуальних обов`язків.

В зв`язку із викладеним Суд вважає достатнім для випробування ОСОБА_4 встановлення йому мінімального строку.

Відповідно до статті 76 КК України Суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 безальтернативні обов`язки у відповідності до частини першої статті 76 КК України.

V.Щодо речових доказів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено наступні речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А35 5G», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 ;

-оптичний носій інформації диск із відеозаписами від 21 червня 2025 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження;

-посвідчення водія серією та номером НОМЕР_4 від 30 грудня 2024 року, видане ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається в Івано-Франківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому:

-гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю);

-майно, яке не має ніякої цінності і не може бути використане, знищується, а у разі необхідності - передається до криміналістичних колекцій експертних установ або заінтересованим особам на їх прохання;

-документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Стороною обвинувачення не надано доказів, що телефон використовувався ОСОБА_4 як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку із чим телефон підлягає поверненню йому, посвідчення водія передачі до експертної установи, а оптичний носій інформації залишенню в матеріалах кримінального провадження № 0000186

VI.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилась експертиза, витрати на проведення якої складають 5348,4 гривень.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частинами третьою та четвертою статті 358 КК України та призначити йому покарання:

-за частиною третьою статті 358 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

-за частиною четвертою статті 358 КК України у виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень;

На підставі частини третьої статті 72 КК України покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень виконувати самостійно

На підставі частин другої -четвертої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 1 року обмеження волі з випробуванням, встановити йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі частин першої та третьої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

-мобільний телефон марки «Samsung» моделі Galaxy А35 5G», який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 повернути власнику ОСОБА_4 ;

-оптичний носій інформації диск із відеозаписами від 21 червня 2025 року, який зберігається в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000186;

- посвідчення водія серією та номером НОМЕР_4 від 30 грудня 2024 року, видане ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_4 , яке зберігається в Івано-Франківському науково-дослідному експертно-криміналістичному центрі передати до криміналістичної колекції Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 , громадянина України, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів:

-для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/9697-ДД від 27 червня 2025 року в розмірі 5348 (п`ять тисяч триста сорок вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_6