Справа № 727/195/23
Провадження № 11-кп/4808/554/25
Категорія ч.2 ст. 115 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Івано Франківського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , -

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 лютого 2024 року ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4,13 ч.2 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 вказано рахувати з моменту затримання, тобто 15.09.2022 року.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення судових експертиз у розмірі 26 223 грн. 07 коп.

Вказаний вирок був оскаржений в апеляційній інстанції обвинуваченим ОСОБА_8 та його захисником ОСОБА_9 .

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 05 листопада 2024 року апеляційні скарги адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 задоволено частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 29 лютого 2024 року відносно ОСОБА_8 - змінено.

Перекваліфіковано дії ОСОБА_8 з п. 4,13 ч.2 ст. 115 КК України на ч.2 ст. 121 КК України.

Визнано ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 років.

Однак, постановою Верховного Суду від 09 жовтня 2025 року ухвалу Чернівецького апеляційного суду від 05 листопада 2025 року щодо ОСОБА_8 скасовано і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Відповідно до ст. 197 ч.1 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

19.11.2025 року на адресу апеляційного суду було надіслано клопотання прокурора ОСОБА_7 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , який закінчується 08.12.2025 року, а тому, у відповідності до положень ст. 331 ч. 3 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою .

Перевіривши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, колегія суддів приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Статтею 199 КПК України, передбачено порядок продовження строку тримання під вартою, а з частини третьої даної норми слідує, що звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, прокурор має викласти, зокрема обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою.

Оцінюючи існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України переховування від суду, колегія суддів вважає, що оскільки ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, у зв`язку із чим, з метою уникнення відповідальності за вчинення даного злочину може переховуватися від суду

Щодо ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України вчинення інших кримінальних правопорушень, судова колегія звертає увагу на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , неодноразово судимий, у тому числі за вчинення умисного вбивства та спричинення тяжких тілесних ушкоджень, відбував покарання але на шлях виправлення не став, а тому перебуваючи на волі може продовжувати вчиняти інші злочини.

Вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, у тому числі дані, що характеризують особу обвинуваченого, а саме його вік, відсутність стійких соціальних зв`язків та постійного місця проживання, негативну характеристику по місцю реєстрації, раніше неодноразово судимий, колегія суддів вважає, що на даний час існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо переховування від суду, незаконного впливу на учасників кримінального провадження, а також вчинення інших кримінальних правопорушень.

Тримання під вартою обвинуваченого в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу щодо обвинуваченого, зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і основоположних свобод.

На переконання колегії суддів, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_8 є співмірним і доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Виключно застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Обставини, що слугували підставою обрання щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не змінилися, інших обставин, котрі давали б підстави до зміни чи скасування запобіжного заходу, судом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного запобіжного заходу тримання під вартою, на 60 днів, до 25 січня 2025 включно.

Більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 197, 331, 376 КПК України, колегія суддів,-

постановила:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк 60 днів, тобто до 25 січня 2026 року включно.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді: ОСОБА_5

ОСОБА_4