Провадження № 1-кп/344/1502/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківську кримінальне провадження з обвинувальним актом про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Будзин Тлумацького району Івано-Франківської області, фактично проживаючої за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не працюючої, неодруженої, на утриманні неповнолітніх осіб не має, раніше не судимої, РНОКПП НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинила умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Кримінальний проступок вчинено за наступних обставин.

24.01.2025 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області ухвалено рішення про винесення обмежувального припису ОСОБА_4 на строк два місяці, яким визначено наступні обмеження: заборона ОСОБА_4 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона ОСОБА_4 наближатися ближче 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборона ОСОБА_4 вести листування, телефонні переговори (в тому числі надсилати смс- повідомлення) з ОСОБА_5 або контактувати з ним через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Однак, ОСОБА_4 , будучи ознайомленою 05.02.2025 із зазначеним вище рішенням суду, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, 28.02.2025 близько 01 год 00 хв перебувала у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_1 , і нецензурно висловлювалась, чим порушила заборону перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, 18 березня 2025 року близько 20 год 00 хв ОСОБА_4 перебувала у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_1 і нецензурно висловлювалась, чим знову порушила обмеження, встановлені рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у цивільній справі № 344/1205/25 від 24.01.2025, а саме заборону перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального проступку визнала повністю, підтвердила обставини вчиненого кримінального проступку відповідно до викладеного в обвинувальному акті. Так, ОСОБА_4 суду пояснила, що на час подій проживала за іншою адресою, мала конфлікти з батьком ОСОБА_5 , знала, що щодо неї судом винесено обмежувальний припис і заборонено перебувати за місцем проживання батька. Однак 28.02.2025 прийшла за адресою його проживання у АДРЕСА_1 , щоб забрати свої речі. Виник конфлікт, під час якого висловлювалася ненормативною лексикою. Оскільки речі так і не забрала, то 18.03.2025 знову прийшла за місцем проживання батька, знову виник конфлікт, під час якого висловлювалася нецензурно. На даний час з батьком примирилася, він їй пробачив, жодних конфліктів більше не виникає, проживають разом. Щиро шкодує про вчинене, активно сприяла досудовому розслідуванню.

У судове засідання потерпілий ОСОБА_5 не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, клопотань про відкладення судового розгляду не подавав.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позиції немає, а також їм зрозуміло, що вони у такому разі будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку знайшла своє підтвердження та кваліфікує її дії за ст.390-1 КК України як умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Призначаючи покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, дані про особу винної, зокрема те, що обвинувачена раніше не судима (довідка №), відповідно до довідки КНП «ПОКЦПЗ ІФОР» №849 від 20.03.2025 в КНП «ПОКЦПЗ ІФ ОР» та протягом життя у КНП «ПНЦ ІФ ОР» не зверталася, амбулаторну допомогу не отримує; не заміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має; має середню спеціальну освіту, на даний час не працює; щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, що підтверджено також прокурором у судовому засіданні, як обставини, що пом`якшують покарання, та вчинення кримінального правопорушення щодо особи з якою перебуває у сімейних відносинах, як обставину, що обтяжують покарання.

З огляду на викладене, враховуючи позицію прокурора, яка просив призначити обвинуваченій покарання у межах санкції ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік, позицію обвинуваченої, яка погодилася з покаранням, запропонованим прокурором, суд вважає, що виправлення обвинуваченої ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання їй слід призначити у межах санкції ст.390-1 КК України у виді пробаційного нагляду.

Саме таке покарання ОСОБА_4 є достатнім, справедливим і необхідним для її виправлення та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як нею, так і іншими особами.

Запобіжний захід не обирався.

Процесуальних витрат немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання речових доказів у справі вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 100, 370, 373, 374 КПК України, суд-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України, та призначити їй покарання пробаційний нагляд на строк один рік.

Відповідно до п.п.1, 2, 3 ч.2 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановки її на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: відповідно до постанов від 14.03.2025 та 20.03.2025 3 цифрові носії інформації - зберігати при матеріалах кримінального провадження сторони обвинувачення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Вирок може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Суддя ОСОБА_6