Справа № 344/1736/26
Провадження № 1-кс/344/1015/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000008 від 11.01.2024,-

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що Слідчим відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Проведеним досудовим розслідуванням встановлено, що у період часу з 01.09.2023 до 31.12.2023 директор ТОВ «ІБК «Західспецбуд» ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з директором ПП «Форесс» ОСОБА_6 , переслідуючи мету заволодіння бюджетними коштами, на виконання умов договору № 57 від 01.09.2023, склали завідомо підроблені документи щодо здійснення господарських операцій між ТОВ «ІБК «Західспецбуд» та ПП «Форесс» в частині вартості та постачання плит теплоізоляційних із мінеральної вати М135, товщиною 150мм (2140,5х0,15х1,01), а також вартості, постачання та монтування блоків віконних металопластикових, дверних блоків металопластикових, підвіконних дощок від ПП «Форесс» до ТОВ «ІБК «Західспецбуд», що в подальшому слугувало підставою для внесення до актів форми КБ-2В штучно завищеної вартості матеріалів, а також робіт, які фактично були виконані.

Таким чином, з урахуванням зібраних у кримінальному провадженні матеріалів, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , заволоділи бюджетними грошовими коштами у сумі 3 314 174,21 грн, чим завдали збитків Микуличинському ліцею Яремчанської міської ради на вказану суму.

29 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, директору ТОВ «ІБК «Західспецбуд», повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Санкція ч. 5 ст. 191 КК України, передбачає конфіскацію майна, як додатковий вид покарання.

Разом з тим, проведеними заходами встановлено, що підозрюваному ОСОБА_5 на праві приватної власності належать:

- земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0130;

- комора № XXXVIII, за адресою: АДРЕСА_2 згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

На підставі викладеного, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного ОСОБА_5 , просить клопотання задовольнити.

Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до вимог ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ст.172 КПК України підозрюваний ОСОБА_5 в судове засідання не викликався.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, встановлено наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий за погодженням із прокурором звернувся з вказаним клопотання, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Слідчим відділом розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000008 від 11.01.2024.

29 січня 2026 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, директору ТОВ «ІБК «Західспецбуд», повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

У відповідності до ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, відносяться до категорії особливо тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 29.01.2026 року земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0130 та комора № XXXVIII, за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0130 та комора № XXXVIII, за адресою: АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить підозрюваному ОСОБА_5 , можуть бути конфісковані у випадку призначення судом відповідного додаткового покарання.

Відтак, враховуючи вищенаведене, а також з метою забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, оскільки, незастосування накладення арешту, може призвести до наслідків, визначених ч. 11 ст. 170 КПК України, зокрема, таких як його зникнення, втрати або пошкодження майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому клопотання слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , шляхом заборони на його відчуження та розпорядження, до скасування у встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України порядку, а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0130;

- комору № XXXVIII, за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського Апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1