У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Гора, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, має на утриманні малолітню дитину, одруженого, офіційно працевлаштованого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, в рамках кримінального провадження № 0001021 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.08.2025

ВСТАНОВИВ:

15.11.2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою подане в рамках кримінального провадження, відомості про яке внесені 26.08.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001021 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

Клопотання обґрунтовано наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановленими особами, не пізніше 03.10.2018, зареєстровано юридичну особу - ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» (, із основним видом діяльності (КВЕД) - «41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель»).

У подальшому, відповідно до наказу № 4-к по особовому складу ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», громадянин України ОСОБА_7 з 05.11.2024 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР».

Відповідно до п.6.1 ст.6 статуту ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», директор Товариства здійснює керівництво поточною діяльністю Товариства як одноособовий виконавчий орган, який підзвітний та підконтрольний Загальним зборам Учасників Товариства.

Встановлено, що не пізніше лютого 2025 року, у громадянина України ОСОБА_5 , виник умисел на перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань в особливий період, шляхом фіктивного працевлаштування чоловіків призовного віку на підприємства критичної інфраструктури, що мають можливість «бронювання» осіб, за грошову винагороду.

Діючи на виконання свого умислу, усвідомлюючи характер своїх злочинних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше лютого 2025 року, запропонував своєму знайомому керівнику ТОВ «БУДСЕВІС-ДНЕПР» ОСОБА_7 взяти участь в реалізації свого плану, на що останній погодився.

Крім цього, ОСОБА_5 задля реалізації свого умислу, залучив до його виконання ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, вступивши таким чином із ними та ОСОБА_7 у попередню змову.

При цьому, ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи достовірно знали, що зменшення мобілізаційного потенціалу України шкодить Збройним Силам України, оскільки зменшує чисельність особового складу, особливо в умовах повномасштабного вторгнення. Це може призвести до дефіциту людських ресурсів, особливо під час наступу, що може бути використано агресором як тактична перевага.

З метою реалізації спільного плану, ОСОБА_7 , обіймаючи посаду директора в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», 07.03.2025, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими особами, з корисливих мотивів, перебуваючи у невстановленому місці, направив до Міністерства оборони України звернення № 0603, з пропозицією визначити ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України №76 від 27.01.2023 критично важливим для функціонування економіки та забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, додавши копію завідомо підробленого державного контракту №0603 від 06.03.2025 на виконання на території Донецької області робіт з будівництва фортифікацій оборонного призначення, укладеного між військовою частиною НОМЕР_1 ДССТ МО України (ЄДРПОУ НОМЕР_2, АДРЕСА_3 ) та ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР».

За результатами розгляду вказаного звернення, наказом Міністерства оборони України від 25.03.2025 за №9/ДСК, ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення потреб Збройних Сил України, інших військових формувань в особливий період, що надало можливість ОСОБА_7 здійснювати бронювання від військового призову громадян України чоловічої статі призовного віку, що працюють в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР».

Так, відповідно до Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2024 № 1332), бронювання підлягають військовозобов`язані, які працюють, зокрема, на підприємствах, в установах та організаціях, які в установленому порядку визначено критично важливими для забезпечення потреб Збройних Сил, інших військових формувань в особливий період.

Так, згідно з загальним планом та розподіленими ролями ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи, з лютого по вересень 2025 року забезпечували пошук військовозобов`язаних громадян України, які в порушення ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мають намір ухилитися від обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації, та формально укладуть договір працевлаштування на ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», яке має можливість «бронювання» працівників, що надасть останнім можливість не бути мобілізованими до ЗС України, за грошову винагороду.

Надалі, військовозобов`язані особи надавали ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншим невстановленим особам, необхідні для фіктивного працевлаштування документи, а саме копію паспортів та довідок про присвоєння реєстраційного номеру облікової картки платника податків які в подальшому передавались директору ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» ОСОБА_7 .

У свою чергу, ОСОБА_7 , умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, з корисливих мотивів, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, в період з лютого по вересень 2025 року, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, діючи як директор працевлаштував на роботу в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» для подальшого бронювання від мобілізації 581 військовозобов`язаних осіб.

Після працевлаштування вказаних осіб на роботу в ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР», ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, перебуваючи у невстановленому місці, в період часу з березня 2025 року по 23.10.2025, з метою перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, відповідно до вимог Порядку бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та на воєнний час, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 № 76 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.11.2024 № 1332), забронював за ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» 581 особу.

Разом з цим, працевлаштування громадян України на ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» не передбачало їх фактичного перебування на робочому місці та відповідного залучення до виконання будівництва фортифікацій оборонного призначення на території Донецької області.

Таким чином, за викладених вище обставин, громадянин України ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні, за попередньою змовою групою осіб, перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, тобто кримінального правопорушення, передбачене ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

14.11.2025 о 18 годин 50 хвилин громадянина України ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208, 615 КПК України.

Надалі, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України.

На переконання ініціатора клопотання, відносно ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки, існують ризики передбачені ч.1 ст.177 КПК України, які вказують на те, що підозрюваний може: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-які речі чи документи; впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

У судовому засіданні з розгляду даного клопотання, прокурор клопотання підтримав в повному обсязі з підстав та мотивів зазначених в ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити у клопотанні в повному обсязі. Заперечення адвоката зводяться до необґрунтованості заявлених стороною обвинувачення ризиків. Крім того, до матеріалів клопотання було долучено документи, які позитивно характеризують особу підозрюваного, зокрема, те, що останній є одруженим, на утриманні має малолітню дитину, займає посаду першого заступника Голови Асоціації футболу м. Києва, є Головою Шкільної Футбольної Ліги, Членом комітету УАФ з масового футболу.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001021 від 26.08.2025 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.1 ст.114-1КК України, ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.28, ч. 1 ст. 114-1КК України (витяг з ЄРДР а.с. 7-9).

Якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Фактів і інформації, які переконливо свідчать про причетність ОСОБА_5 до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, в клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах міститься достатньо для висновку про обґрунтованість повідомленої йому підозри.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

Слідчий суддя з урахуванням доводів сторони захисту про необхідність доведення в даному випадку причетності особи поза розумним сумнівом зазначає та дійшов наступних висновків.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі кримінального провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах дані, слідчий суддя приходить для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України.

Зокрема, обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України підтверджується долученими до клопотання доказами (в їх копіях), а саме: протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 15.11.2025 (т.1 а.с.18-21), повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 15.11.2025 (т.1 а.с. 23-26); протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 15.11.2025 (т.1 а.с. 29-31); повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 від 07.10.2025 (т.1 а.с. 32-38); протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 13.10.2025 (т.1 а.с.40-46); претензія щодо невиконання зобов`язань за договором №43 від 21.04.2025 на будівництво фортифікаційних споруд (т.1 а.с.48-49); протокол огляду від 12.05.2025 (т.1 а.с. 54-116); договір підряду №43 на будівництво фортифікації споруд від 21.04.2025 з додатками (т.1 а.с. 128-150); протокол № 43 від 21.04.2025 (т.1 а.с.151-152); договір підряду №44 на будівництво фортифікації споруд від 21.04.2025 з додатками (т.1 а.с. 156-178); протокол № 44 від 21.04.2025 (т.1 а.с.179-180); заява про визначення підприємства критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період №0603 від 07.03.2025 (т.1 а.с. 196-199); державний контракт № 0603 на виконання робіт з фортифікацією оборонного призначення від 06.03.2025 (т.1 а.с.200-220); фінансова звітність малого підприємства (т.1 а.с.224-225); лист щодо збільшення ліміту бронювання військовозобов`язаних працівників № 0705 від 07.05.2025 (т.1 а.с.226-227); пояснення ОСОБА_17 від 17.10.2025 (т.2 а.с.5-7); пояснення ОСОБА_18 від 17.10.2025 (т.2 а.с.8-11); доповідна записка № 431/1236 від 21.10.2025 (т.2 а.с. 14-16); довідка про результати службової перевірки інформації (т.2 а.с.17-24); відомості про осіб, які заброньовані від призову на військову службу під час мобілізації та ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» (т.2 а.с.25-49) та іншими матеріалами клопотання в їх сукупності.

Що стосується доведеності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які заявлено слідчим в клопотанні та підтримано прокурором в судовому засіданні, слідчий суддя дійшов висновку про їх часткове доведення в судовому засіданні з розгляду клопотання.

При оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворо гопокарання. Так, у рішенні ЄСПЛ «Пунцельт протии Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») 31315/96 від 25.04.2000, Страсбурзький суд визнав достатнім мотивування чеських судів, що прийняли рішення про тримання під вартою з огляду в тому числі на те, що заявникові загрожувало відносно суворе покарання.

Так, слідчий суддя, враховуючи те, що ОСОБА_5 , згідно ст.12 КК України, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, проти основ Національної безпеки України, санкція за вчинення якого передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового слідства та суду.

У п. 36 рішення ЄСПЛ від 20.05.2010, у справі «Москаленко проти України», суд зазначає, що органи судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачувався. У цьому контексті Суд нагадує, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Усвідомлюючи суворість та невідворотність, у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих йому злочинів, підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, з метою унеможливлення притягнення його до кримінальної відповідальності. Крім того, встановлено, що ОСОБА_5 має бронювання від призову за мобілізацією, що потенційно надає йому можливість перетнути державний кордон в умовах військового стану в Україні.

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, то слідчий суддя враховує наявність даного ризику, який обґрунтовується тим, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може знищити, сховати та спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування ще триває, встановлюються обставини вчинення кримінального правопорушення, а відтак з метою уникнути покарання підозрюваний може вчинити дії на їх знищення, оскільки може мати до таких безпосередній доступ.

Стороною обвинувачення також доведено ризик передбачений п.3 ч.1 ст.177 КК України, а саме те, що підозрюваний може впливати у будь-який спосіб на свідків з метою змінення показань або від дачі таких показань при розгляді справи по суті, також існує ризик впливу ОСОБА_5 на інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, оскільки інкриміноване ОСОБА_5 правопорушення вчинено за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, слідчий суддя враховує встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні.

Отже, на переконання слідчого судді, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Що стосується ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та вчинення ОСОБА_5 іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, слідчий суддя не знаходить підстав для встановлення ймовірності їх існування, оскільки сторона обвинувачення при їх доведенні обмежилася лише висловленням припущень, при цьому слідчому судді не надано відомостей, які б свідчили про протиправну поведінку підозрюваного, зокрема притягнення його до будь-якого виду відповідальності чи повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення чи порушення раніше застосованого запобіжного заходу, що могло б свідчити про ймовірність вчинення зазначених дій.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У справі «Амбрушкевич протии Польщі» (Ambruszkiewicz v. Poland N 7/03 від 04.05.2006) Європейський суд з прав людини наголошує, що не викликає протиріч те, що в деяких особливих випадках позбавлення свободи може бути єдиним засобом, який дозволяє гарантувати явку обвинуваченого до суду, зокрема, з урахуванням його особистості та характеру злочину, а також тяжкості ймовірного покарання. Крім того, Європейський суд з прав людини вважає за необхідне, щоб підстави, наведені владою на обґрунтування застосування запобіжного заходу у вигляді позбавлення свободи, були доповнені конкретними фактами стосовно підозрюваного, а мотиви за обставинами справи могли вбачатися переконливими та відповідними.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини та враховуючи особу підозрюваного ОСОБА_5 , його майновий та сімейний стан, обставини вчиненого інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, яке, зокрема, відноситься до тяжкого злочину, з урахуванням наявних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, положень п.4 ч.2 ст.183 КПК України, положень ч.6 ст.176 КПК України, а також доведеність в судовому засіданні всіх складових ч.1 ст.194 КПК України, до підозрюваного може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За таких обставин, слідчий суддя вважає необхідним застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 ,у межах досудового розслідування, строком до 07.12.2025.

Слідчий суддя, відповідно до ч.3 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому відповідно до абзацу 2 ч.5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При визначенні розміру застави, слідчий суддя враховує надані підозрюваним пояснення, відповідно до яких він є фізичною особою-підприємцем, а його минулорічний дохід становив близько двох мільйонів гривень. Окрім цього, підозрюваний офіційно працевлаштований одночасно у ТОВ «ЗЗВ ДЕК» на посаді заступника комерційного директора та у ТОВ «БУДСЕРВІС-ДНЕПР» на посаді менеджера, обставини та характер вчиненого кримінального правопорушення, про підозру в якому повідомлено ОСОБА_5 , особу підозрюваного, його сімейний стан, а також положення ч. 2 ст. 182 КПК України, які регулюють порядок внесення застави та можливість внесення такої самим підозрюваним та іншою фізичною або юридичною особою, умови за яких було вчинене кримінальне правопорушення, що інкримінується підозрюваному - військовий час, та з урахуванням обґрунтування клопотання в даній частині його ініціатором, слідчий суддя дійшов до висновку, що застава в межах визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України не здатна забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та про необхідність визначення розміру застави в межах, що перевищує вказаний розмір.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_5 заставу в розмірі 1652 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 002 256 (п`ять мільйонів дві тисячі двісті п`ятдесят шість) гривень 00 копійок, з покладення на підозрюваного обов`язків, визначених ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу їх вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та зі свідком в даному кримінальному провадженні: ОСОБА_16 з приводу обставин кримінального провадження; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; носити електронний засіб контролю.

Враховуючи викладене вище, клопотання слідчого, погоджене прокурором підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 177, 178, 182, 183, 184, 192-194, 196, 197, 205, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого управління Головного управління СБ України у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні - прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах досудового розслідування, строком до 07.12.2025.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з дня його фактичного затримання, тобто з 14 листопада 2025 року з 18 год. 50 хв.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закінчується о 24 год. 00 хв. 07 грудня 2025 року.

Визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави у розмірі 1652 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 5 002 256 (п`ять мільйонів дві тисячі двісті п`ятдесят шість) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок: Банк отримувача коштів: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача (МФО): 820172; Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26268059; Рахунок отримувача: UA1012089; призначення платежу: «застава за … (П.І.Б.), … (дата народження особи, за яку вноситься застава), згідно з ухвалою …(назва суду)… від … (дата ухвали)… по справі №…, кримінальне провадження №….», та надати документ, що це підтверджує, до Солом`янського районного суду міста Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду на першу їх вимогу, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб;

- не відлучатися за межі м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні: ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_19 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та зі свідком в даному кримінальному провадженні: ОСОБА_16 з приводу обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити до 07.12.2025, включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Солом`янського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Солом`янського районного суду м. Києва.

З моменту звільнення з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1