Справа № 331/2489/25
Провадження № 1-кп/331/548/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2025 року Колегія суддів Олександрівського районного суду міста Запоріжжя у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Запоріжжі у залі суду кримінальне провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , обвинувачених у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.111, ч.1 ст.14 ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1 КК України,

з участі:

прокурора ОСОБА_7 ,

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6

У С Т А Н О В И Л А:

У провадженні Олександрівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28 ч.2 ст.111, ч.1 ст.14 ч.2 ст.258, ч.2 ст.263-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 надіслав до суду заяву про відвід головуючої-судді ОСОБА_1 , оскільки після його етапування до ДУ «Кропівницький слідчий ізолятор» та проведення засідання у дистанційному режимі, суддя ОСОБА_1 не роз`яснила йому його процесуальні права та не забезпечила вручення відповідної пам`ятки, розглянула його клопотання про особисту участь у судовому засідання із порушенням норм КПК України (не оголосила зміст клопотання, не з`ясувала думку інших учасників процесу, не виклала рішення у письмовій формі тощо). Також уважав, що головуюча порушила його право на особисту участь у судовому засіданні, оскільки якість звуку під час відеоконференцзв`язку є незадовільною та він не може належним чином слідкувати за ходом судового розгляду. Також порушенням норм КПК України з боку головуючої уважав розгляд клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без вручення його копії та без наданням можливості із ним ознайомитися. Уважає, що зазначені факти дають підстави сумніватися у неупередженості судді ОСОБА_1 , тому заявив їй відвід.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою заяву про відвід підтримав та вимагав вирішити питання про його особисту участь у судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_9 підтримала заяву свого підзахисного та уважала, що незабезпечення особистої участі обвинуваченого у судовому процесі створює підстави для відводу головуючої-судді.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник ОСОБА_8 просили відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_7 уважав, що підстав для задоволення заяви про відвід немає.

Вислухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід судді ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 129 Конституції України закріплено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Положення ст. 6 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачає, що здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу.

Якщо у учасника процесу виникли сумніви щодо об`єктивності та неупередженості судді, то у нього, відповідно до наведеного, виникає право заявити судді відвід.

Статтею 75 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сімї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сімї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 81 КПК України у разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально - його розглядає цей же склад суду і відповідно до ч. 3 ст. 81 КПК України заява про відвід, що розглядається судом колегіально, - вирішується простою більшістю голосів.

Згідно положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року № 3477- ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, неупередженість судді при розгляді справи презюмується, що викладено у рішеннях по справах «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко та Мартиненко проти України».

Для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції питання безсторонності судді має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, Європейським судом визначено про необхідність доказів фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до п.1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні від 09.11.2006 року по справі «Білуха проти України» Європейського Суду з прав людини (далі ЄСПЛ) зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності ( «Фей проти Австрії» від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 та 30; «Ветштайн проти Швейцарії» № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-ХІІ. У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду ( «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року, п.38).

У рішенні від 10 грудня 2009 р. у справі «Мироненко та Мартенко проти України» ЄСПЛ дійшов висновку, що український суд не був безстороннім за об`єктивним критерієм. У зазначеному рішенні ЄСПЛ нагадав, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися для дотримання п.1 ст.6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечив суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

На обґрунтування свого висновку ЄСПЛ звернув увагу на те, що, застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть бути підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто, при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді, позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими.

Так, в своїй заяві про відвід головуючій-судді ОСОБА_1 обвинувачений ОСОБА_5 наголошує на порушенні суддею його процесуальних прав, незабезпеченні його особистої участі у судовому засіданні та розгляд клопотань учасників процесу без дотримання норм КПК України.

Аналізуючи доводи обвинуваченого, колегія суддів зазначає, що 19 червня 2025 року головуючою-суддею ОСОБА_1 було оголошено про початок судового розгляду цього кримінального провадження, на початку якого обвинуваченому ОСОБА_5 секретарем судового засідання була вручена пам`ятка про його права та обов`язки (відповідна розписка наявна у матеріалах кримінального провадження т. 1 а.с. 157), обвинувачений ОСОБА_5 брав особисту участь у судовому засіданні, жодних клопотань з приводу необхідності додаткового роз`яснення його процесуальних прав не заявляв, що підтверджується журналом судового засідання (т.2 а.с. 41-42).

Відповідно до листа т.в.о. начальника ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» ОСОБА_10 № 2/10-7888 від 24.09.2025, 23 вересня 2025 року ОСОБА_5 був етапований до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» на підставі спільного наказу № 261/43 від 06.08.2025 «Про початок евакуації засуджених та осіб, взятих під варту з ДУ «Запорізький слідчий ізолятор».

Вказане рішення було прийнято уповноваженими посадовими особами Державної кримінально-виконавчої служби України у межах компетенції та відповідно до вимог чинного законодавства. Підставою для переведення обвинувачених до ДУ «Кропивницький слідчий ізолятор» стало суттєве погіршення безпекової ситуації у місті Запоріжжя, яке є прифронтовим населеним пунктом та перебуває під загрозою інтенсивних обстрілів. За таких умов перебування осіб під вартою у місцевому слідчому ізоляторі створювало значні ризики для їхнього життя та здоров`я.

03.10.2025 головуючою-суддею ОСОБА_1 на адресу ОСОБА_5 , було надіслано лист із роз`ясненням неможливості його доставки у судове засідання особисто через погіршення безпекової ситуації у м. Запоріжжя та надання йому можливості брати участь у судовому розгляді у дистанційному порядку.

09.10.2025 головуюча-суддя ОСОБА_1 під час судового засідання у режимі відеоконференцзв`язку додатково роз`яснила обвинуваченим неможливість забезпечити їх особисту участь у судовому процесі (журнал судового засідання т.3 а.с. 174-175). Жодних клопотань щодо неналежного технічного забезпечення проведення відео конференції від обвинувачених не надходило.

Окремо колегія суддів звертає увагу, що ухвала суду про обрання та продовження терміну дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена учасниками судового засідання, зокрема і обвинуваченим ОСОБА_5 , в апеляційному порядку, тому дотримання норм КПК України під час розгляду відповідного клопотання прокурора є предметом розгляду суду апеляційної інстанції та не є підставою для відводу складу суду, зокрема і головуючої-судді.

Отже, аналіз доводів обвинуваченого на предмет наявності підстав для відводу головуючої-судді ОСОБА_1 дає можливість стверджувати, що головуючою-суддею ОСОБА_1 не було допущено порушень або обмежень процесуальних прав обвинуваченого, якими він може вільно користуватись під час судового розгляду цього кримінального провадження як особисто, так і за допомогою професійного захисника, яким він забезпечений кожного судового засідання, даних про упереджене ставлення судді ОСОБА_1 до обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового засідання колегія суддів не встановила.

Ураховувавши викладене, колегія суддів вважає, що заява обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючій судді ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, оскільки обставин для відводу передбачених ст. 75 КПК України, колегією суддів не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 75, 80 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_5 про відвід головуючій -судді ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча - суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_2