"24" вересня 2025 р. Справа № 363/1977/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Вишгород

Слідчий суддя Вишгородського районного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000306 від 09.04.2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області надійшло клопотання ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000306 від 09.04.2025 року.

Прокурор в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення клопотання про скасування арешту, зазначивши, що наразі по кримінальному провадженню проводяться слідчі та процесуальні дії.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був належним чином повідомлений.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, арешт майна має бути скасованим повністю або частково, якщо: відпали підстави його застосування; арешт було накладено необґрунтовано.

Тобто особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

СВ Вишгородського РУП ГУНП в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000306 від 09.04.2025.

28.04.2025 ухвалою слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області клопотання прокурора Вишгородської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_6 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000306 від 09.04.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 239 КК України, задоволено. Накладено арешт на зазначене в клопотанні майно, шляхом заборони розпорядження, користування, передачі, відчуження, а саме на: транспортний засіб марки «IVECO» модель «75 Е17», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 ; пластикові тари (синього та сірого кольору) з вмістом змазки для опалубки «АГАТ`С5 2000 л та змазки для опалубки «Агат» 600 л, які розташовані в кузові транспортного засобу «IVECO» модель «75 Е17», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 .

27.05.2025 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 в інтересах ТОВ "ТЕХНО АГАТ", Київським апеляційним судом апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2025 року без змін.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання та накладення арешту на майно, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що незастосування арешту даного майна, може призвести до його приховування, пошкодження, знищення чи відчуження. Встановлені слідчим суддею фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучене майно може містити інформацію та може мати доказове значення у кримінальному провадженні, що згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави для арешту даного майна як речового доказу з метою збереження.

06.08.2025 за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 в інтересах власника майна ОСОБА_5 , Київським апеляційним судом апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 28 квітня 2025 року без змін.

Зі змісту даної ухвали вбачається, що колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучений транспортний засіб, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно може бути приховане, передане, пошкоджене, відчужене або зникнути. Встановлені органом досудового розслідування фактичні обставини кримінального правопорушення у даному кримінальному провадженні, містять сукупність підстав та розумних підозр вважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що вилучений транспортний засіб міг використовуватись для перевезення шкідливих речовин, та може містити відомості, які мають значення для встановлення фактичних обставин кримінального правопорушення, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для арешту даного майна як речових доказів з метою збереження. Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до знищення доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України.

При вирішенні питання про необхідність скасування арешту, слідчий суддя вважає, що такі обставини не змінились.

Разом із тим, згідно із статтею 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

При цьому слідчий суддя враховує, що гарантування права власності є одним із основоположних аспектів забезпечення верховенства права.

За змістом частини четвертої статті 173 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Ураховуючи те, що із часу накладення арешту відсутні результати експертизи та невизначений час її проведення, а продовження застосування арешту майна, зокрема, в частині користування порушує право власності, що є непропорційним між публічним та приватним інтересами, слідчий суддя дійшла висновку за можливе задовольнити клопотання, частково скасувавши арешт майна в частині користування та повернути на відповідальне зберігання володільцю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , поданого в інтересах ОСОБА_5 , про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000306 від 09.04.2025 року - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений відповідно до ухвали слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 28.04.2025, справа № 363/1977/25, провадження 1-кс/363/282/25, а саме на транспортний засіб марки «IVECO» модель «75 Е17», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з реєстраційним номером НОМЕР_2 в частині заборони користування.

В решті вимог відмовити.

Роз`яснити органу досудового розслідування врахувати, що скасування арешту в частині заборони користування майном, передбачає повернення власнику майна, задля забезпечення реалізації останньому права визначеного ст. 41 Конституції України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 26.09.2025 року о 15 год. 40 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1