Справа № 441/885/24
провадження 1-кп/462/400/25
У Х В А Л А

05 грудня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

представника потерпілого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву потерпілого ОСОБА_7 про відвід прокурору у кримінальному провадженні №0000662 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України,-

встановив:

у провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 заявив усний відвід прокурору ОСОБА_3 . Мотивуючи заявлений відвід, потерпілий зазначив, що ним раніше подавалася скарга на невнесення посадовими особами ДБР відомостей до ЄРДР щодо, на його думку, неправомірних дій прокурора. На підтвердження цих доводів він послався на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова, якою, за твердженням потерпілого, встановлено обставини, що можуть свідчити про можливе вчинення посадовими особами Львівської обласної прокуратури певних злочинів. У зв`язку з цим потерпілий вважає, що прокурор ОСОБА_3 є упередженим та не може брати участь у подальшому розгляді провадження, просить заяву про відвід задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви потерпілого, вказавши, що така є безпідставною, оскільки потерпілим не надано об`єктивних доказів чи дійсно було внесені такі відомості, стосовно кого була подана його заява, що також не вбачається зі змісту наданої ним ухвали суду. Просить відмовити у задоволенні такої заяви.

Представник потерпілого у судовому засіданні просив відкласти розгляд указаної заяви щоб надати потерпілому можливість долучити докази на підтвердження своєї заяви.

Сторона захисту у судовому засіданні заперечила проти задоволення заяви. Захисник зазначив, що обвинувачений цілком визнає свою вину, водночас поведінка потерпілого явно свідчить про затягування розгляду кримінального провадження. Крім цього, потерпілий неодноразово заявляв відвід суду, однак такі визнані судом необґрунтованими. Відтак заява про відвід прокурора є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши мотиви скарги, вивчивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Статтею 2 КПК визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною першою та другою статті 80 КПК України встановлено, що за наявності підстав, передбачених статтею 77 цього Кодексу, прокурору може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Виходячи з положень частини 2 статті 81 КПК, заяву про відвід прокурора чи слідчого під час досудового розслідування розглядає слідчий суддя, а під час судового провадження - суд, який його здійснює.

Відповідно до ст. 77 КПК України прокурор, слідчий, дізнавач не має права брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Законом України «Про прокуратуру» встановлено, що неупередженість та об`єктивність є одними із засад діяльності прокуратури.

Неупередженість прокурора є необхідною умовою успішного виконання своїх конституційних функцій (ст. 121 Конституції України) та виконання своїх повноважень на досудовому розслідуванні й в судовому провадженні (ст. 36 КПК) для здійснення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК) та забезпечення законності (ст. 9 КПК). Значення неупередженого досудового розслідування варто оцінюється в контексті забезпечення реалізації права на справедливий розгляд (ст. 6 Європейської конвенції з прав людини).

Неупереджене та об`єктивне здійснення досудового розслідування є однією із фундаментальних засад здійснення кримінального провадження і правосуддя, та з метою дотримання такого учасники кримінального провадження мають право заявити відвід, який відповідно до ч. 5 ст. 80 КПК повинен бути вмотивованим, тобто в будь-якому випадку презюмується неупередженість, аж доки не буде надано належних доказів існування обставин, які викликали б обґрунтовані сумніви в такому. У той же час належить зазначити, що поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості» є суб`єктивно оціночним, проте в будь-якому випадку таке має бути обумовлено конкретними фактами, які можуть бути перевірені.

Процесуальне законодавство не містить визначення поняття «упередженість». Однак прикметник «упереджений» має значення такого, який має обманну, необ`єктивну, заздалегідь сформовану думку, упереджений проти кого-,чого-небудь. Тобто, це поняття є цілком оціночним та не може містити вичерпних ознак.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), неупередженість повинна визначатись на підставі суб`єктивного критерію (поведінка прокурора чи слідчого, яка надає можливість встановити, чи мав такий у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість), а також на підставі об`єктивного критерію (чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність слідчого чи прокурора).

Також, відповідно до Керівних принципів ООН щодо ролі обвинувачів, прийнятих восьмим Конгресом ООН із запобігання злочинності і поводження з правопорушниками (Гавана, Куба, 27.08-07.09.1990), обвинувачі відповідно до закону виконують свої обов`язки справедливо, послідовно та швидко, поважають і захищають людську гідність й захищають права людини, сприяючи тим самим забезпеченню належного процесу і безперебійного функціонування системи кримінального правосуддя. При виконанні своїх обов`язків обвинувачі виконують свої функції неупереджено та уникають будь-якої дискримінації на основі політичних переконань, соціального походження, раси, культури, статі або будь-якої іншої дискримінації; захищають державні інтереси, діють об`єктивно, належним чином враховують становище підозрюваного та жертви і звертають увагу на всі обставини, що мають відношення до справи, незалежно від того, вигідні чи невигідні вони для підозрюваного (пункти 12, 13).

Загалом перелік підстав для відводу прокурора чи слідчого є вичерпним та за сутністю має стосуватись наявності приватного інтересу чи конфлікту інтересів. Водночас перевірка законності дій прокурора чи слідчого здійснюється судом на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання сторонами кримінального провадження їхніх правових позицій.

Суд критично оцінює доводи потерпілого щодо наявності підстав для відводу прокурора ОСОБА_3 , оскільки із наданих потерпілим суду матеріалів, а також зі змісту ухвали Личаківського районного суду м. Львова, на яку він посилається, не вбачається, що відомості до ЄРДР були внесені саме щодо дій прокурора ОСОБА_3 або що ухвала суду будь-яким чином стосується цього прокурора. Крім цього, із змісту вказаної ухвали не випливає встановлення будь-яких фактів, які б прямо свідчили про можливе вчинення прокурором ОСОБА_3 кримінального правопорушення чи про його упередженість у цьому кримінальному провадженні. Ухвала містить лише загальні висновки щодо обов`язку внести відомості до ЄРДР у зв`язку з поданою ОСОБА_7 скаргою, без жодного факту причетності прокурора.

Таким чином, потерпілим не наведено суду жодних об`єктивних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які б свідчили про заінтересованість, упередженість або іншу обставину, що виключає участь прокурора ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні. Вказані доводи ґрунтуються на припущеннях і не знаходять підтвердження у матеріалах справи.

Як зазначав ЄСПЛ у своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Дійсно, будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Однак, заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо, щоб довести порушення статті 18 Конвенції.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви потерпілого ОСОБА_7 про відвід прокурора, передбачених ст. 77 КПК України, а подану заяву оцінює як необґрунтовану та спрямовану на затягування кримінального провадження.

Інших підстав для відводу прокурора потерпілим не наведено та не встановлено таких і судом, а отже за таких обставин, заявлений відвід не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 77, 80-81 КПК України, суд,

постановив:

у задоволенні заяви потерпілого ОСОБА_7 про відвід прокурору у кримінальному провадженні №0000662 щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення.

Суддя: ОСОБА_1