Справа №195/1849/25
Провадження № 1-кп/195/151/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.11.2025 року с-ще Томаківка

Дніпропетровської області

Томаківський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду у судовому засіданні в приміщенні суду в с-щі Томаківка в порядку спрощеного провадження, за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000076 від 07 жовтня 2025 року відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Томаківка Томаківського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, немаючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , контактний телефон НОМЕР_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України,

В С Т А Н О В И В:

органом досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000076 від 07 жовтня 2025 року, відповідно до обвинувального акту встановлено наступні обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Громадянин ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в денний час доби, приблизно на початку вересня 2025 року, більш точного періоду в ході дізнання не встановлено, знаходився в лісосмузі на околиці селища Томаківка, Томаківської територіальної громади Нікопольського району, Дніпропетровської області, де побачив дикоростучі рослини роду конопель, які визначив для себе як такі, що містять наркотичні речовини за зовнішніми ознаками - запахом, кольором, будовою рослин, після чого у нього виник кримінальний умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів, з метою їх особистого вживання, без мети збуту.

Реалізуючи свій кримінальний умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено, без мети збуту, для подальшого особистого вживання, ОСОБА_3 , перебуваючи у вищевказаний час на зазначеному місці, всупереч вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» із змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року №770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із змінами та доповненнями, а так само «Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів, у тому числі конопель для медичних цілей, та контролю за їх обігом» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009 року із змінами та доповненнями, без дозволу на здійснення діяльності, пов`язаної з придбанням, виготовленням, зберіганням наркотичних засобів, діючи умисно, незаконно, зірвав листя та суцвіття з вищевказаних дикоростучих кущів рослин роду конопель, які помістив у власний, заздалегідь заготовлений поліетиленовий пакет, тим самим, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

Продовжуючи свою кримінальну діяльність, керуючись єдиним кримінальним умислом, ОСОБА_3 , утримуючи при собі в поліетиленовому пакеті наркотичний засіб, обіг якого обмежено у вигляді зірваного листя та суцвіття з кущів рослин роду конопель, в цей же день, з місця придбання переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , після чого, виконуючи стадію виготовлення наркотичного засобу, обіг якого обмежено - сушіння, у невстановлений час, помістив вищезазначені листя та суцвіття рослин роду конопель у відоме йому місце на кухні житлового будинку за вищевказаним місцем проживання, та висушував їх, таким чином, незаконно виготовив без мети збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс.

Не зупиняючись на досягнутому кримінальну результаті, керуючись єдиним кримінальним умислом, ОСОБА_3 , в період з моменту придбання - приблизно з початку вересня 2025 року по 17.10.2025 року, незаконно зберігав без мети збуту, виготовлений ним наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, маса якого в перерахунку на висушену речовину складає 53,471 г в приміщенні кухні житлового будинку за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту його вилучення працівниками Національної поліції України під час санкціонованого обшуку.

Умисні дії громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфікуються за ч. 1 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

До обвинувального акту прокурором долучено клопотання про розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України.

Згідно із заявою громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визнання ним своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, складеної та підписаної за участю його захисника адвоката ОСОБА_4 , обвинувачений визнав свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 Кримінального кодексу України та погодився із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Громадянин ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодився на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, оскільки громадянин ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, подав заяву, складену у присутності захисника ОСОБА_4 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням із обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням клопотання прокурора, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт підлягає розгляду в порядку, визначеному стт.ст.381-382 КПК України.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 4 ст. 107 Кримінального процесуального кодексу України не здійснюється.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, яка вказує на необхідність оцінювати докази керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом», п. 53 рішення ЄСПЛ у справі «Федорченко та Лозенко проти України» від 20.09.2012 року, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпції щодо фактів. Також має враховуватися якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (п.86 рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 року у справі «Вєренцов проти України»).

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, про винуватість громадянина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання, виготовлення, зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини, який у своїх рішеннях (справа «Довженко проти України») зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому суд у відповідності із ст. 65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно із ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання громадянина ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання громадянина ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Також суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, яке в силу вимог ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, особливості й обставини його вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, стадію вчинення, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали; особу обвинуваченого, який раніше не судимий в силу вимог ст.89 КК України, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, задовільну характеристику, вважає за необхідне призначити йому покарання у межах санкції ч.1 ст.309 КК України у виді штрафу.

Суд вважає, що виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, у відповідності з вимогами ч. 2 ст. 65 КК України саме така міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень та не становитиме особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. ст. 122, 124 КПК України, процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

визнати винним громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судові витрати по кримінальному провадженню за проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, оформлена висновком експерта від 23.10.2025 № СЕ-19/104-25/41131-НЗПРАП в сумі 2 228,50 грн.

Речові докази по кримінальному провадженню:

1) флеш-носій T&G 32 GВ із записом проведення обшуку 22.08.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , який знаходиться в матеріалах кримінального провадження - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.с.37);

2) речовина рослинного походження зеленого кольору масою 59,982 г., є канабісом, який відноситься до наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено, маса канабісу в перерахунку на суху речовину становить 53,471 г., яку поміщено до сейф-пакету за номером 5797577, у якому об`єкти дослідження, що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів у ВП №3 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області за квитанцією №154/734 від 05.11.2025 року - знищити (а.с.50-51).

Вирок може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня вручення копії вироку.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1

28.11.2025