УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000728 від 10.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.1 ст.309 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, в провадженні слідчого управління ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000728 від 10.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 1 ст. 309 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні у формі процесуального керівництва здійснюється групою прокурорів Одеською обласної прокуратури.

Слідством встановлено, що до слідчого управління ГУНП в Одеській області надійшли матеріали Управління протидії кіберзлочинам в Одеській області ДКІІ НПУ, про те що невстановлені особи, використовуючи мережу Інтернет, шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, розробили шахрайську схему з метою заволодіння грошовими коштами громадян України та громадян іноземних держав.

Під час досудового розслідування було встановлено, що в вересні 2023 року, більш точний час в ході слідства не встановлено, учасники шахрайської схеми, перебуваючи в межах міста Одеси, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, розробили злочинний план заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом інвестування грошових коштів у вигляді криптовалютних активів у розвиток підприємницької діяльності фіктивних організацій у сфері арбітражу рекламного трафіку та криптовалютних активів, яку не мали намір здійснювати. При цьому, незаконний план заволодіння чужим майном передбачав створення хибного уявлення у осіб, що введені в оману, про можливість повернення вкладених грошових коштів та отримання високого доходу від їх внесків, з метою незаконного збагачення та безперервного протиправного отримання матеріальних благ протягом тривалого часу внаслідок вчинення корисливих умисних злочинів проти власності на постійній основі.

Під час реалізації вищезазначеного злочинного плану, за принципом діяльності так званого «колл-центру», учасники шахрайської схеми, в період часу з вересня 2023 року по теперішній час, здійснюючи свою злочинну діяльність в заздалегідь обладнаних під «офіси» приміщеннях, які обладнані для забезпечення роботи необхідними меблями, комп`ютерним та технічним обладнанням, на якому встановлено необхідні для здійснення злочинного умислу комп`ютерні програми, діючи умисно, спільно та узгоджено, чітко виконуючи кожен свої функції та завдання з метою реалізації єдиного загального плану, направленого на отримання незаконного прибутку шляхом обману, під приводом інвестування грошових коштів у вигляді криптовалютних активів у розвиток нібито підприємницької діяльності фіктивної організації, у сфері арбітражу рекламного трафіку та криптовалютних активів, яку позиціонували під назвою «Skylex» та для якої невстановленою особою був створений веб-сайт за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », здійснюють незаконне заволодіння чужим майном шахрайським шляхом із використанням електронно-обчислювальної техніки, щодо громадян України, Республіки Казахстан, Республіки Вірменії, Республіки Киргизстан та інших, вводячи їх в оману.

В ході досудового розслідування, було встановлено, що до вчинення вищезазначеної злочинної діяльності причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого 30.09.2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України.

Також, 30.09.2025 було проведено санкціонований обшук транспортного засобу марки «Jeep», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , який знаходиться у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого вилучено:

- транспортний засіб марки «Jeep», державний номерний знак

НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

- ключі від автомобіля;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 .

Відповідно до відомостей отриманих з НАІС транспортний засіб марки «Jeep», державний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстровано на ОСОБА_5 (батька підозрюваного у кримінального провадження).

Ухвалами слідчого судді Київського районного суду міста Одеси клопотання було повернуто прокурору для усунення недоліків, на 72 години (ухвала від 13.10.2025 та 24.10.2025 року, яка надійшла до Одеської обласної прокуратури 04.11.2025).

Процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, оскільки наявні підстави вважати, що вказаний транспортний засіб може підлягати конфіскації, як виду покарання, оскільки зареєстрований на батька підозрюваного, однак фактично знаходився у власності та користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Прокурор надав заяву в якій клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав викладених письмово та розглянути у його відсутності.

Представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 надала заяву в якій зазначила, що вилученій автомобіль був придбаний ОСОБА_5 у 2013 році, про що надала копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копію акту приймання-передачі автомоібля. У зв`язку з чим просила відмовити у задоволенні клопотання та розглянути у відсутності власника майна та його представника.

Згідно ч.1 ст.172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

З урахуванням вищевикладеного та з метою дотримання процесуальних строків розгляду такого роду клопотань, вважаю за можливе розглянути останнє у відсутності власника майна та його представника.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до п.п.1,2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Згідно ч.1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправних шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Розглянувши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до переконання про наявність правових підстав для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, оскільки існує необхідність в забезпечення збереження речових доказів. В свою чергу не накладення арешту на тимчасово вилучене майно може призвести до його знищення, приховання, що в свою чергу призведе до втрати доказів в рамках кримінального провадження та суттєво ускладнить процес встановлення істини по кримінальному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є всі підстави вважати, що було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Відповідно до матеріалів клопотання, постановою слідчого від 01.10.2025 року вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом по даному кримінальному провадженню.

Враховуючи встановлені по кримінальному провадженню обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене майно може мати доказове значення та є достатньо підстав вважати, що його збереження необхідно для здійснення належного досудового розслідування кримінального провадження, оскільки транспортний засіб, міг бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.190 КК України.

Так, згідно проведених у кримінальному провадженні негласних слідчих (розшукових) дій в порядку ст.270 КПК України, є всі підстави вважати, що вказаний автомобіль підозрюваний ОСОБА_4 використовував під час вчинення кримінально-протиправних дій.

Доводи прокурора, щодо користування вилученим автомобілем підозрюваним ОСОБА_4 , який за версією органу досудового розслідування, може бути причетним до вчинення злочину передбаченого ч.5 ст.190 КК України, підтверджується протоколом обшуку транспортного засобу від 01.10.2025 року під час якого останній був присутній.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

Відтак, з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, за фактом імовірного вчинення якого проводиться досудове розслідування, на даній стадії досудового розслідування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, є обґрунтованим.

При цьому, слідчий суддя зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Так, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на тимчасово вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, відповідності тимчасово вилученого майна п.1 ч.2 ст.167 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки вказані в ухвалі слідчого судді про повернення клопотання усунуті та захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000728 від 10.06.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.1 ст.309 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Jeep», державний номерний знак

НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ключі від автомобіля; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 ,

шляхом позбавлення права на відчуження та розпорядження зазначеним майном до скасування арешту у порядку встановленому КПК України.

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1