Провадження №1-кп/712/1054/25
УХВАЛА

про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

12 грудня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002446 від 16.07.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Соснівського районного суду м.Черкаси перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави. Клопотання обґрунтоване тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, тому з метою запобігання спробам переховуватись від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, а також з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, прокурор просив задовольнити клопотання. На підтвердження ризику вчинення іншого кримінального правопорушення прокурор вказав, що в грудні 2025 року до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області скеровано обвинувальний акт у кримінальнмоу провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 16.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вказавши, що прокурором не доведено наявність ризиків, які можуть бути підставою для продовження даного запобіжного заходу. З огляду на викладене, враховуючи те, що обвинувачений має міцні соціальні зв`язки - одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, захисник просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, що дозволить обвинуваченому проводити час з сім`єю, та вирішувати інші побутові питання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно зі ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 закінчується 13 грудня 2025 року.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжних заходів неможливо.

Керуючись ст.178 КПК України, суд враховує те, що кримінальні правопорушення, за якими обвинувачується ОСОБА_5 згідно зі ст.12 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, що загрожує обвинуваченому, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Тяжкість покарання, характер та обставини вчинення кримінальних правопорушень, як вони викладені в обвинувальному акті, дають суду достатні підстави вважати, що обвинувачений з метою уникнення покарання, може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

На обґрунтування ризику можливого переховування обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд надає оцінку особі обвинуваченого, який раніше не судимий, тяжкими захворюваннями не страждає, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має постійне місце проживання, відомості про роботу відсутні.

Крім того, суд вважає, що прокурором доведено також ризик вчинити інші кримінальні правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин. Так, 03.12.2025 до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області надійшов обвинувальний акт у кримінальнмоу провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000255 від 16.01.2025, за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.306, ч.ч.2, 3 ст.307 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.2, 3 ст.307 КК України.

Зважаючи на те, що обвинуваченому інкримінується вчинення особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, що створює загрозу для населення та становить підвищену суспільну небезпечність, суд вважає, що у даній справі, з урахуванням презумпції невинуватості, превалює суспільний інтерес, який виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.

Відтак, суд вважає, що тимчасова ізоляція обвинуваченого ОСОБА_5 від суспільства є цілком виправданою мірою, насамперед превентивною, оскільки, окрім захисту прав і інтересів обвинуваченого, суд повинен приймати до уваги захист інтересів суспільства в цілому і запобігти можливій злочинній діяльності особи, якій пред`явлено підозру та висунуто обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину, а тому приходить до висновку про необхідність продовжити щодо даного обвинуваченого винятковий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить його належну процесуальну поведінку, а також не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим частиною першою статті 177 КПК України.

Доводи захисника щодо зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 , суд вважає непереконливими і необґрунтованими, оскільки стороною захисту не доведено належними та допустимими доказами зміни всіх обставин, передбачених ч.1 ст.194 КПК України, зменшення або зникнення ризиків, які обумовлювали обрання запобіжного заходу.

Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п.5 ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Керуючись ч.4 ст.183 КПК України, суд не визначає обвинуваченому ОСОБА_5 розмір застави у кримінальному провадженні, оскільки останній обвинувачується в особливо тяжкому злочині у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 194, 331, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів з 12 грудня 2025 року по 09 лютого 2026 року включно.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1