Провадження № 1-кс/932/6617/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання слідчого СВ ВП №4 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Центральної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання зареєстровано по АДРЕСА_1 ,

підозрюваного за ч.4 ст.186 КК України,

в межах кримінального провадження №0001426 від 11.11.2025,

В С Т А Н О В И В:

Позиції сторін.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий зазначає, що ОСОБА_5 , 11.11.2025, близько 13:34 год, перебуваючи у приміщенні сервісного центру «Єдиний Сервіс» по вул. Коцюбинського (Королеви Єлизавети ІІ) в м. Дніпро, діючи умисно, відкрито, в умовах воєнного стану, взяв зарядну станцію «EcoFlow Delta» 1260 Втч 50, яка належала клієнту сервісного центру та покинув місце злочину.

У клопотанні зазначено, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч.4 ст.186 КК України та щодо нього існують ризики, що передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігти вказаним ризикам можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у максимальному розмірі.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, навели пояснення, аналогічні фабулі клопотання.

Підозрюваний вказав про те, що він не визнає існування держави Україна та її інституцій, не підкоряється її законам, не є громадянином України, особою, просив звертатися до нього як до «людини в статусі людини».

Щодо підозри зазначив, що сервісний цент був винен йому 350 грн, які працівники відмовлялися віддати. Зарядну станцію він взяв у якості предмета застави та повернув її одразу, як отримав свої 350 грн.

Зазначив, що є добропорядною людиною, ніколи не вчиняв злочинів та не планує ухилятися від органів досудового розслідування чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Також зазначив, що у випадку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою під загрозою опиниться його син, який навчається за кордоном.

Окрім цього підозрюваний зазаначив про незаконне застосування до нього кайданок (зокрема протягом тривалого часу), неналежне ставлення до нього (відсутність дієтичного харчування та звуки ремонту у місці утримання).

Захисник вказував про відсутність обґрунтованої підозри та ризиків, звернув увагу на наявність у підозрюваного захворювань.

Підозрюваний та захисник просили відмовити у задоволенні клопотання, захисник вказав про можливість застосування домашнього арешту.

Встановлені обставини.

Як вбачається із витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 11.11.2025 до реєстру, за №0001426, внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Згідно протоколу затримання, ОСОБА_5 затримано 16:30 год 11.11.2025.

12.11.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.4 ст.186 КК України.

На підтвердження підозри стороною обвинувачення надано наступні докази: протокол огляду місця події; протокол затримання підозрюваного безпосередньо після вчинення злочину; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та протоколи перегляду відеозапису із свідками (які вказують про те, що ОСОБА_5 відкрито взяв зарядну станцію, яка йому не належала та швидко вийшов із приміщення сервісного центру, поклав станцію до свого автомобіля, сів у нього та намагався поїхати, підозрюваний повернув зарядну станції отримавши 350 грн); висновок експерта за яким вартість зарядної станції становить 22 тис грн.

Ухвалою Чечелівського районного суду міста Дніпра від 27.08.2025 у справі №204/6502/24 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та 3 ст.436-2, ч.1 ст.161 КК України, останнього оголошено в розшук.

В ухвалі вказано про неявку обвинуваченого у п`ять судових засідань та неможливістю його приводу до суду (сусіди вказали про його вибуття до Київської області).

Стороною захисту долучено виписки із медичних карт підозрюваного та інші медичні документи, у яких зокрема вказано про діагностування у нього енцифалопатії складного генезу з помірно вираженою координаторною недостатністю.

Застосоване законодавство.

У відповідності до ч.4 ст.186 КК України, грабіж (відкрите викрадення чужого майна), вчинений у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану, карається позбавленням волі на строк від семи до десяти років.

За висновками, наведеними у постанові Верховного Суду від 11.09.2024 у справі №161/11843/23, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 186 КК, характеризується наявністю у винної особи прямого умислу на протиправне заволодіння чужим майном і корисливим мотивом. Змістом умислу грабіжника охоплюється усвідомлення того факту, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах очевидності - вони мають відкритий для потерпілого або інших осіб характер. При цьому винний ігнорує цю обставину. Грабіж вважається закінченим злочином з моменту заволодіння майном і таким моментом визнається поява у злочинця реальної початкової можливості розпоряджатися вилученим майном.

З об`єктивної сторони грабіж характеризується відкритим способом викрадення чужого майна, що здійснюється у присутності інших осіб, які розуміють протиправний характер дій винного, а він, у свою чергу, усвідомлює цю обставину.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Не вдаючись до детальної оцінки дій та винуватості особи, на цій стадії кримінального провадження, слідчий суддя повинен пересвідчитись, що повідомлена підозра є обґрунтованою, тобто такою, що передбачає наявність достатніх даних, які б могли переконати об`єктивного та стороннього спостерігача у тому, що особа могла вчинити правопорушення у якому її підозрюють.

При цьому, за усталеною практикою Європейського суду з прав людини, ці докази не повинні бути до такої міри переконливими та очевидними, щоб свідчити про винуватість особи, однак створювати у слідчого судді реальне враження про причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яке їй інкримінується.

Висновки.

Факт не визнання підозрюваним інституцій та законів держави Україна не звільняє його від відповідальності за порушення законів та не свідчить про неможливість застосування до нього процедур, передбачених КПК України.

Щодо ідентифікації підозрюваного то суд керується Цивільним кодексом України та ідентифікує підозрюваного за прізвищем, власним іменем та по батькові.

З врахуванням вищевказаних письмових доказів, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя, приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_5 підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України є обґрунтованою, а докази надані органом досудового розслідування, на цьому етапі досудового розслідування, є вагомими, щоб свідчити про причетність останнього до кримінального правопорушення, що йому інкримінується.

Доводи сторони захисту про те, що зарядну станцію підозрюваний взяв у якості предмета застави не заперечують наведеного висновку.

Зокрема свідки повідомили про те, що ОСОБА_5 , без згоди власника, в присутності інших осіб, взяв станцію, вийшов із приміщення, поклав її до свого автомобіля та намагався поїхати.

При цьому не встановлено факту згоди власника станції на обтяження її заставою із передачею у володіння підозрюваному.

Доводи сторони захисту про добровільність повернення станції в обмін на грошові кошти лише підтверджують факт викрадення, адже вказують на те, що ОСОБА_5 отримав право розпоряджатися майном.

Щодо виду запобіжного заходу та вирішуючи питання про існування передбачених ст. 177 КПК України, ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, виходжу із такого.

Ризик можливого переховування, на початковій стадії досудового розслідування, може підтверджуватися бажанням уникнути кримінальної відповідальності, а також відсутністю соціальних зв`язків у підозрюваного (зворотного стороною захисту не доведено), відсутністю постійного місця роботи, фактом оголошення розшуку підозрюваного в межах іншого кримінального провадження, факт відсутності за місцем свого проживання, що унеможливило виконання приводу до суду.

З огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, а також зазначення в судовому засіданні про те, що після зустрічі підозрюваного із потерпілими останні вкажуть про відсутність злочину, свідчить про наявність ризику незаконного впливу на свідків та потерпілу.

Інші ризики не знайшли свого підтвердження.

Враховуючи усе наведене вище, зважаючи на велику вірогідність реалізації ризику переховування, переслідуючи мету захисту інтересів суспільства, які очевидно переважають в даному випадку принцип поваги до особистої свободи, слідчий суддя приходить до висновку, що перебування підозрюваного під вартою, на даному етапі розслідування, буде виправданим за вказаних умов, таким, що не порушуватиме принципу пропорційності, та не буде свавільним.

Більш м`який запобіжний захід не зможе виключити реалізацію встановлених ризиків.

Надані стороною захисту медичні документи не виключають можливість реалізації встановлених ризиків, адже маючи відповідні діагнози підозрюваний ухилявся від явки до суду в іншому кримінальному провадженні, був відсутній за місцем свого проживання та ймовірно вчинив злочин.

Звертаю увагу також на те, що на даний час відсутній висновок експертизи щодо психічного стану підозрюваного, що виключає можливість застосування до нього запобіжних заходів, передбачених ст.508 КПК України.

Враховуючи відсутність мотивування заявленого стороною обвинувачення розміру застави та жодних доказів на підтвердження можливості внесення застави в більшому розмірі, визначаю заставу в мінімальному розмірі.

Доводи підозрюваного з приводу незаконного застосування до нього кайданок підлягають перевірці. Інші доводи про неналежне ставлення до нього (відсутність дієтичного харчування та звуки ремонту у місці утримання) не викликають необхідності у перевірці.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого задовільнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з 16:30 год 11.11.2025.

Визначити заставу в розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого судді, прокурора та слідчого;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та або місця роботи;

- не відлучатися з міста Дніпра без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі якщо він будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього даною ухвалою обов`язки, застава звертається в дохід держави.

Доручити органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві ОСОБА_5 , а саме щодо незаконного застосування до нього кайданок.

Строк дії ухвали встановити до 08.01.2026.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 19.11.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1