Провадження № 1-кс/175/1592/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2025 р. с-ще Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши матеріали скарги представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Краматорського РУП ГУ Національної поліції в Донецькій області про закриття кримінального провадження № 0000948 від 30.05.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 звернулась до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Краматорського РУП ГУ Національної поліції в Донецькій області від 08.06.2024 року про закриття кримінального провадження №0000948 від 30.05.2024 року.

В обґрунтування доводів скарги вказує на те, що уповноваженою особою СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному проваджені №0000948 від 30.05.2024 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України.

Зазначає, що 08.06.2024 р. слідчого СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку з відсутністю діях складу кримінального правопорушення.

Разом з тим, у скарзі вказує, що висновки слідчого у оскаржуваній постанові, щодо підстав для закриття провадження не відповідають фактичним обставинам та не проведено необхідних слідчих дій.

26.10.2025 представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 подала до суду клопотання про залишення без розгляду скарги.

Представник скаржника в судове засідання надала заяву про розгляд скарги без її участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Розглянувши клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 , про залишення без розгляду скарги на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність її задоволення, враховуючи наступне.

Відповідно до частини другої статті 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Отже, наведеною нормою не передбачено можливості постановлення слідчим суддею ухвали про залишення скарги без розгляду за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, навіть за наявності відповідного клопотання скаржника.

При цьому, відповідно до положень статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до частини шостої статті 9 КПК України у випадках коли положення цього кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частині першій статті 7 цього кодексу, зокрема пункт 14 якої передбачає доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень.

Виходячи із практики Європейського суду з прав людини право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (справа «Мельник проти України»).

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України у справі №5-103 кс-15 від 1 жовтня 2015 року, відповідно до якої право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до частини першої та третьої статті 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Згідно зі статтею 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги завдання кримінального провадження та принцип диспозитивності при використанні особою своїх прав, слідчий суддя вважає, що залишення без розгляду скарги представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 , на постанову слідчого СВ Краматорського РУП ГУ Національної поліції в Донецькій області про закриття кримінального провадження № 0000948 від 30.05.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за клопотанням самого заявника, не порушує прав останнього та не суперечить вимогам КПК України.

З огляду на наведене та керуючись ст.ст. 2, 9, 26, 303, 306, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 про залишення скарги без розгляду - задовольнити.

Скаргу представника Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Краматорського РУП ГУ Національної поліції в Донецькій області про закриття кримінального провадження № 0000948 від 30.05.2024 року - залишити без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1