Номер провадження: 11-сс/813/49/26
Справа № 521/1677/25 1-кс/521/1727/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції між Одеським апеляційним судом та ДУ «Одеський слідчий ізолятор» заяву ОСОБА_6 про відвід суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду матеріалів провадження за поданою ним апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 року,

встановив:

у провадженні Одеського апеляційного суду перебуває апеляційна скарга ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 року, якою залишено без задоволення його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-2, ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5,ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.382 КК України, за його заявою від 05.01.2025 року, яка зареєстрована 28.01.2025 року.

У судовому засіданні 14.01.2026 року ОСОБА_6 заявив відвід суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва (справа №757/58313/24-к), зобов`язано Генерального прокурора внести відомості до ЄРДР щодо вчинення кримінального правопорушення суддями Одеського апеляційного суду: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , тому ОСОБА_6 вважає, що судді можуть бути упередженими при розгляді його апеляційної скарги в даній справі.

Окрім цього, на адресу апеляційного суду з ДУ «Одеський слідчий ізолятор» від ОСОБА_6 (утримується під вартою в установі) надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копій документів: листа Офісу Генерального прокурора за вих.№31/5/1-39655-24 від 06.02.2025 року; витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000105 від 05.02.2025 року; ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.01.2025 року; скарги ОСОБА_6 від 05.11.2024 року; заяви ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення від 24.11.2024 року.

Прокурор у судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання не заявляв.

Таким чином, розгляд заяви ОСОБА_6 про відвід суддів проведено за відсутності прокурора.

Заслухавши суддю-доповідача; вислухавши ОСОБА_6 , який підтримав заяву про відвід суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; обговоривши доводи його заяви про відвід суддів; перевіривши матеріали судового провадження та надіслані апелянтом копії документів на підтвердження його доводів про відвід суддів; колегія суддів дійшла висновку про таке.

Вирішення питань щодо відводів регулюється §6 Глави 3 КПК України (далі - КПК).

Статтею 75 КПК визначено перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні.

Випадки недопустимості повторної участі судді в кримінальному провадженні закріплені в ст. 76 КПК.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що безсторонність (неупередженість) суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення ЄСПЛ у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії», «Пуллар проти Сполученого Королівства», «Мироненко і Мартенко проти України»).

Проте між суб`єктивною та об єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення ЄСПЛ у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надає вимога об`єктивної безсторонності (рішення ЄСПЛ у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому відношенні навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (рішення ЄСПЛ у справі «Де Куббер проти Бельгії»).

Забезпечення достатніх гарантій виключення будь-яких обґрунтованих сумнівів у безсторонності судді досягається, у тому числі, шляхом вирішення відводів.

Головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду».

Безумовно, сторони можуть побоюватися, що суддя є небезстороннім, але «вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими» (рішення ЄСПЛ від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Belukha v. Ukraine), заява №33949/02).

Заявляючи відвід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , заявник ОСОБА_6 висловлює сумніви в неупередженості суддів при розгляді даної справи, з посиланням на те, що за його скаргою ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва у справі №757/58313/24-к, зобов`язано Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про вчинення суддями кримінального правопорушення.

На підтвердження вказаних обставин, ОСОБА_6 надіслав до апеляційного суду копії наступних документів:

-заяву ОСОБА_6 від 24.11.2024 року, адресовану Генеральному прокурору України, в якій він просив в порядку ст.214 КПК внести до ЄРДР відомості про вчинення злочинів, передбачених ч.ч.3, 4 ст.28, ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-2, ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5, ч.3 ст.371,ч.2 ст.372, ч.2 ст.374 КК України, суддями ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , прокурорами ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14

-скаргу ОСОБА_6 від 25.11.2024 року, подану 05.12.2024 року слідчому судді Печерського районного суду м. Києва, в якій просив зобов`язати Генерального прокурора України або уповноважену особу Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінальних правопорушень за його заявою від 24.11.2024 року;

-ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.01.2025 року, відповідно до якої зобов`язано уповноважених службових осіб Офісу Генерального прокурора внести до ЄРДР відомості із заяви (повідомлення) ОСОБА_6 №275019-24 від 04.12.2024 року про вчинення кримінального правопорушення та розпочати розслідування з приводу повідомлених даних (справа №757/58313/24-к, провадження №1-кс/3429/25);

-витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань у кримінальному провадженні №0000105 від 05.02.2025 року, відповідно до якого 05.02.2025 року на виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.01.2025 року внесені відомості до ЄРДР за ч.1 ст.364 КК України, на підставі заяви ОСОБА_6 відповідно до якої суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_11 , перебуваючи в будівлі вказаного суду за адресою: м. Одеса, вул.Варненська, буд.3б, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою зі службовими особами Одеської обласної прокуратури та Апеляційного суду Одеської області, ухвалив рішення про продовження терміну тримання під вартою ОСОБА_6 , чим завдав останньому істотної шкоди та вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.364 КК України.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що за заявою ОСОБА_6 , зокрема щодо суддів Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , внесені відомості до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз положень ст.75 КПК вказує на те, що законодавцем встановлено підстави, які виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні, зокрема за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Колегія суддів вважає, що апеляційний суд не повинен переконувати учасників провадження, зокрема заявника ОСОБА_6 , щодо відсутності упередженості та безсторонності в розгляді даного судового провадження.

Водночас колегія суддів вважає, що у разі подальшої участі суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розгляді даної справи, з урахуванням того, що за заявою ОСОБА_6 відносно суддів до ЄРДР внесені відомості про вчинення суддями кримінальних правопорушень, у сторін провадження або сторонніх спостерігачів, незалежно від результатів даного розгляду, дійсно можуть виникнути сумніви в неупередженості суддів при прийнятті рішення. Зокрема, саме заявник ОСОБА_6 , у разі незадоволення його апеляційної скарги, матиме можливість стверджувати про те, що справа розглянута упередженим складом суду.

При цьому, слід зауважити, що дії ОСОБА_6 , які полягають в ініціюванні ним безпідставного звернення до правоохоронних органів із заявою на вчинення суддями тяжких та особливо тяжких злочинів під час розгляду суддями апеляційних скарг в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , та заявлені з цього приводу відводи суддям, на переконання колегії суддів, може свідчити про існування у апелянта стійкої неприязні до суддів та бажання створити умови для унеможливлення здійснення правосуддя в даній справі, що може потягти за собою недотримання приписів ст.28 КПК України.

З огляду на вказані обставини та враховуючи, що подальша участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у даному апеляційному провадженні та прийняття за його результатами будь-якого рішення, можуть викликати у учасників судового розгляду та сторонніх спостерігачів сумніви в об`єктивності та неупередженості суддів, а також з метою забезпечення виконання приписів ст.28 КПК України, а також дотримання гарантованих законодавством прав та охоронюваних інтересів учасників судового провадження, в тому числі ОСОБА_6 на розгляд справи безстороннім судом, на підставі п.4 ч.1 ст.75 КПК України, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявленого відводу.

Вирішуючи питання щодо заявленого відводу, колегія суддів керується, положеннями ст.ст. 1, 15 Кодексу суддівської етики.

Відповідно до ст.1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Згідно положень ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до Бангалорських принципів поведінки суддів (цінність 2 принципу «Неупередженість»), схвалених Резолюцією Економічної та Соціальної ради ООН №2006/23 від 27.07.2006 року, неупередженість є необхідною умовою належного виконання суддею своїх обов`язків.

Відповідно до положень п.4 ч.1 ст.75 КПК слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

За таких підстав, на виконання вимог п.4 ч.1 ст.75 КПК України, з урахуванням існування обставин, які за переконанням апелянта унеможливлюють участь суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в розгляді даного апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що заявлений відвід підлягає задоволенню, оскільки в разі його не задоволення та розгляду даним складом суду справи по суті, сторони провадження або інші сторонні спостерігачі, можуть поставити під сумнів будь-яке рішення апеляційного суду в даному складі суду та стверджувати, що таке рішення є наслідком упередженості суддів у прийнятті рішення.

Керуючись положеннями ст.ст. 2, 7, 8, 9, 21, 28, 75, 376, 419 КПК України,

постановив:

Задовольнити заявлений ОСОБА_6 відвід суддям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду його апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 року.

Відвести суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від розгляду апеляційної скарги ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м.Одеси від 17.09.2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-2, ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5,ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.382 КК України, за його заявою від 05.01.2025 року, яка зареєстрована 28.01.2025 року(справа №521/1677/25; провадження апеляційної інстанції №11-сс/813/49/26).

Матеріали судового провадження №11-сс/813/49/26 передати до апарату Одеського апеляційного суду для здійснення повторного автоматизованого розподілу для визначення іншого складу суду в порядку, передбаченому ст.35 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4