Справа № 185/9015/25
Провадження № 1-кс/185/864/25
У Х В А Л А

07 жовтня 2025 року слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , у присутності підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання заступника начальника СВ СРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Малий Браталів, Любарського району, Житомирської області, громадянину України, одруженому, маючому на утриманні 2 неповнолітніх дітей, з середньо-спеціальною освітою, військовослужбовцю військової служби за контрактом, на особливий період, на посаді командира 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому, -

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою -

В С Т А Н О В И В :

Клопотанням слідчого, яке надійшло до суду 07 жовтня 2025 року, погодженим прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 порушується питання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000281 від 09 серпня 2025 року в межах строку досудового розслідування.

У обґрунтування поданого клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період та проходячи її на посаді командира 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в кінці липня 2025 року, точної дати та часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, перебуваючи за місцем своєї тимчасової дислокації, неподалік селища Межова, Синельниківського району, Дніпропетровської області (більш детальна адреса не підлягає розголошенню в умовах воєнного стану) в мережі інтернет на сайті «Olx» виявив об`яву про надання послуг перевезення, після чого у останнього виник злочинний умисел направлений на умисне вбивство з корисливих мотивів раніше не відомого йому перевізника ОСОБА_8 , який здійснює перевезення на власному автомобілі марки «Volkswagen», моделі «Transporter», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », білого кольору.

У подальшому ОСОБА_6 попередньо домовившись про зустріч з ОСОБА_8 , у ніч з 31 липня 2025 року на 01 серпня 2025 року, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знаходячись на відкритій ділянці місцевості, на автодорозі Т0428 поміж населеними пунктами Межова-Слов`янка Синельниківського району, Дніпропетровської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи умисел, направлений на протиправне заподіяння смерті з корисливих мотивів ОСОБА_8 із застосуванням ганчірки, яку ОСОБА_6 обмотав навколо шиї ОСОБА_8 почав затягувати ганчірку, від чого в результаті удушення, останній помер на місці, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України умисне вбивство з корисливих мотивів.

Крім того, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом на особливий період та проходячи її на посаді командира 3 штурмового спеціалізованого відділення 2 штурмового спеціалізованого взводу 2 штурмової спеціалізованої роти штурмового спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , в ніч з 31 липня 2025 року на 01 серпня 2025 року, точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, знаходячись на відкритій ділянці місцевості на автодорозі Т0428 поміж населеними пунктами Межова-Слов`янка Синельниківського району Дніпропетровської області, вчинивши вбивство ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів і ціллю особистого збагачення, достовірно знаючи про те, що у власності померлого ОСОБА_8 мається автомобіль марки «Volkswagen», моделі «Transporter», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », білого кольору, який знаходився у вищезазначеному місці, реалізуючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом, підійшов до водійської двері вказаного автомобілю та не маючи ні реального ні уявного права на користування вказаним автомобілем, відчинив водійські двері, які не було зачинено на дверний замок автомобілю в результаті чого потрапив до салону автомобіля.

Перебуваючи за кермом автомобілю «Volkswagen», моделі «Transporter», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », білого кольору, ОСОБА_6 , привів в дію двигун даного автомобілю, після чого здійснив рух та залишив місце вчинення кримінального правопорушення, тобто розпорядився ним на власний розсуд, чим довів свій злочинний умисел до кінця, спричинивши потерпілому матеріальний збиток, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

09 серпня 2025 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за № 0000281 за ознаками кримінальних правопорушень передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України.

11 серпня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, а саме умисне вбивство з корисливих мотивів та незаконне заволодіння транспортним засобом, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

13 серпня 2025 року слідчим суддею Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області було задоволено клопотання заступника начальника СВ СРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, обчислюючи строк тримання під вартою з моменту затримання, а саме з 20.20 год. 10 серпня 2025 року до 20 год. 20 хв. 08 жовтня 2025 року.

02 жовтня 2025 року керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 серпня 2025 року за № 0000281, було продовжено до трьох місяців, а саме до 11 листопада 2025 року.

Під час проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених у п. п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які враховані судом при обранні підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, які під час досудового розслідування не зменшилися.

Оскільки встановлений ухвалою слідчого судді строк тримання під вартою спливає 08жовтня 2025 року слідчий просить продовжити строк тримання під вартою до 11 листопада 2025 року, у межах строку досудового розслідування.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Пояснив, що він військовий у нього був наказ і він повинен був його виконати. Завдяки тому що він знайшов транспорт він зміг врятувати 5 своїх людей. Він хоче отримати можливість повернутися на службу на свою посаду та боронити країну.

Захисник адвокат ОСОБА_5 , заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, вивчивши клопотання та копії матеріалів, якими воно обґрунтовується, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Як вбачається зі ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Стаття 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачає, що при розгляді справ, суди застосовують Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

З матеріалів клопотання вбачається, що 02 жовтня 2025 року керівником Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_9 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 09 серпня 2025 року за № 0000281, було продовжено до трьох місяців, а саме до 11 листопада 2025 року.

На даний час строк тримання під вартою підозрюваного закінчується, але необхідно виконати ще ряд слідчих дій, зокрема: отримати висновок судово-трасологічної експертизи по виявленим та вилученим відбиткам пальців рук; отримати висновок судово-медичної експертизи по вилученим з місця події змивам; отримати висновок судово-медичної експертизи по вилученим з місця події зішкрібам; отримати висновок судово-психіатричної експертизи відносно підозрюваного ОСОБА_6 ; виконати вимоги ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та розслідування; реєстр матеріалів досудового розслідування; провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне необхідність.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Тейс проти Румунії» автоматичне продовження строків тримання під вартою суперечить Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тому при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення ризиків, визначених пунктами 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

На думку слідчого судді прокурор надав переконливі аргументи в обґрунтування необхідності продовження запобіжного заходу саме у вигляді тримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», враховуючи те, що обставини та підстави обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є й надалі доцільними, доведено існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а сторона захисту не назвала та не надала переконливих доказів того, що вони на день розгляду цього клопотання, зменшилися чи взагалі перестали існувати слідчий суддя приходить до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим не може бути застосованим відносно підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення.

Відповідно до пункту 1 частини 4 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства.

Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, та те, що ОСОБА_6 обвинувачується у скоєнні злочину, вчиненому із застосуванням насильства та який спричинив загибель людини, суд не визначає розмір застави у даному кримінальному провадженні.

Строк тримання під вартою визначається судом з урахуванням вимог ст. 197 КПК України та строків проведення досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 186, 187, 193-194, 196, 197, 202, 205, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання заступника начальника СВ СРУП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до ЄРДР № 0000281 від 09 серпня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 289 КК України, до 11 листопада 2025 року у межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали до 11 листопада 2025 року.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення, а особою, що утримується під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення копії ухвали.

Cлідчий суддя: ОСОБА_1