Провадження № 1-кс/554/183/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2026 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303-307 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

До Шевченківського районного суду м. Полтави надійшла скарга ОСОБА_3 в порядку ст. 303-307 КПК України.

В судові засідання заявник більше п`яти разів не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомив, заяв про розгляд скарги в режимі відео конференції до суду не надавав.

Слідчий, прокурор до суду повторно не з`явилися, про розгляд скарги повідомлені належним чином. Відсутність слідчого, прокурора, відповідно до положень ст.306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне залишити скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303-307 КПК України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Рішеннями Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З матеріалів скарги вбачається, що скаржник не цікавився про стан розгляду скарги з моменту її надходження до суду, що може свідчити про втрату її інтересу до розгляду скарги.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17 викладена правова позиція про випадки, коли слідчим суддям доцільно залишати скаргу без розгляду. У випадку залишення скарги без розгляду скаржник буде мати право повторно звернутися з такою в суд.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 р. та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 р. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, положення ч. 3 ст. 306 КПК України, якими передбачено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується та у випадку, якщо суд постановляє ухвалу про залишення скарги без розгляду, якщо належним чином повідомлений скаржник, повторно не прибув у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд скарги за його відсутності, не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі " ОСОБА_4 проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Скаржник має сприяти розгляду справи, оскільки він є найбільш зацікавленим в її розгляді.

Беручи до уваги, що заявник повторно не з`явився в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду скарги, врахувавши, що він протягом тривалого часу не цікавиться ходом розгляду скарги, слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу слід залишити без розгляду, що узгоджується із правовою позицією Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ в Узагальненні «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» від 12.01.2017 року №9-49/0/4-17, а також, надасть можливість скаржнику повторно звернутися з такою скаргою до суду, що у повній мірі забезпечить йому доступ до правосуддя.

Керуючись ст.ст. 303,304 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 в порядку ст. 303-307 КПК України - залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена протягом 5 (п`яти) днів з дня отримання до Полтавського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1