Суддя ОСОБА_1
Провадження № 1-кс/644/1327/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 р. м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавачки СД ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2025 до слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання дізнавачки.

У клопотанні дізнавачки зазначено, що в провадженні СД ВП №1 Харківського РУП №2 ГУНП в Харківській області знаходяться матеріали кримінального провадження №0000600 від 04.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

03.11.2025 приблизно о 17 год. 25 хв. на тимчасовому блокпості 516 км. автодороги Київ-Харків-Довжанський, працівниками поліції було зупинено військовослужбовця ОСОБА_5 , у якого під час проведення огляду місця події було вилучено згорток з речовиною зеленого кольору та полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

В ході досудового розслідування встановлено, що 03.11.2025 в період часу з 18:33 до 18:39 слідчим СВ ВП №1 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 проведено огляд місця події, на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Харків, просп. Героїв Харкова 320 (на блокпосту КРП Чугуїв 516 км, траса Київ-Харків-Довжанський) в ході якого у ОСОБА_5 було вилучено паперовий згорток з речовиною зеленого кольору та полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору.

Вищевказаний паперовий згорток з речовиною зеленого кольору, було поміщено до полімерного сейф-пакету НП України NPU 5037257 з підписами учасників слідчої дії, а полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору було поміщено до полімерного сейф-пакету НП України NPU 5037256 з підписами учасників слідчої дії.

Опитаний ОСОБА_5 пояснив, що зберігав при собі вказані речовини для власного вживання. За таких обставин, у органу досудового розслідування є підстави вважати, що вищевказана наркотична або психотропна речовина придбались та зберігались у ОСОБА_5 , в порушення вимог законів. Підставою і метою арешту майна є позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування вилученим під час огляду майном, оскільки щодо нього існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно с доказом правопорушення. Вилучене під час огляду майно у кримінальному провадженні визнано речовим доказом та стосовно нього заплановано проведення ряду судових експертиз, у тому числі хімічну експертизу.

В судовому засіданні дізнавачка присутня не була, надала заяву про розгляд клопотання без її участі.

Володілець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 03.11.2025 за адресою: м. Харків, автодорога Київ-Харків-Довжанський, 516 км. на блокпості у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено паперовий згорток речовиною рослинного походження та полімерний пакет з порошкоподібною речовиною.

04.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за вищевказаними подіями, що підтверджується копією витягу з ЄРДР №0000600.

Постановою дізнавача СД ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 від 04.11.2025 вищевказані предмети були визнані речовими доказами.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, що передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було виявлено та вилучено під час огляду місця події 03.11.2025. Зазначене клопотання про арешт майна спрямовано дізнавачем через канцелярію до суду 04.11.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В свою чергу, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати, зокрема, і правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Враховуючи вищенаведені правові норми та обставини, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки майно, яке виявлено та вилучено під час огляду місця події 03.11.2025, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження є необхідність в його арешті.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання дізнавачки СД ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 03.11.2025 в ході огляду місця події у ОСОБА_5 , а саме на паперовий згорток з речовиною зеленого кольору, який поміщено до полімерного сейф-пакету НП України NPU 5037257 та на полімерний пакет з порошкоподібною речовиною білого кольору, який поміщено до полімерного сейф-пакету НП України NPU 5037256.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7