КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/824/4475/2025 Категорія: ч. 2 ст. 309 КК України
ЄУН: 382/1551/18 Суддя у суді І інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3

ОСОБА_4

за участю

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000302за обвинуваченням

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Годунівка Яготинського району Київської області, українця, громадянина України, неодруженого, офіційно не працюючого, з повною середньою освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 23 листопада 2017 року вироком Згурівського районного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 27 травня 2021 року вироком Дарницького районного суду м. Києва за ч. 2 ст. 289 КК України до 6 років позбавлення волі, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 9 грудня 2021 року з пом`якшенням призначеного покарання до 5 років позбавлення волі;

-31 березня 2023 року вироком Яготинського районного суду Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, згідно ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ст. 71 КК України - 5 років 6 місяців, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року з пом`якшенням до 3 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України призначено 5 років позбавлення волі, відповідно до ст. 71 КК України остаточно визначено 5 років 3 місяці позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 із змінами, внесеними заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_9 , на вирок Згурівськогорайонного суду Київської області від 24 квітня 2025 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Згурівського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Яготинського районного суду Київської області від 31 березня 2023 року, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 22.10.2024 року, та визначено ОСОБА_7 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців.

Цим же вироком вирішено питання щодо долі речових доказів та відшкодування процесуальних витрат.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винуватим у незаконному придбанні, зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, вчиненого протягом року після засудження за цією статтею, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.

Вироком Згурівського районного суду Київської області від 23 листопада 2017 року ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п.п. 1-2 ч. 1 ст. 76 КК України покладено обов`язки, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Маючи непогашену судимість за вчинення кримінального правопорушення, ОСОБА_7 на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив новий злочин за наступних обставин.

Так, на початку серпня 2018 року (точну дату, час та місце в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_7 , перебуваючи на місцевому звалищі за межами села Годунівка Яготинського району Київської області, неподалік вулиці Кравченка, виявив кущі дикоростучих рослин конопель та достовірно знаючи властивості, якими володіє даний наркотичний засіб, у нього виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабісу, з метою подальшого немедичного вживання, без мети збуту.

Усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання засобу, для власного немедичного вживання, без мети збуту, ОСОБА_7 підійшов до вказаних кущів дикоростучих рослин конопель, зірвав їх стебла з листям, таким чином незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено канабіс та почав його зберігати.

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_7 , цього ж дня (точну дату, час та місце в ході досудового розслідування не встановлено), продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне зберігання наркотичного засобу, вирвані рослини конопель переніс до свого місця проживання, що за адресою: АДРЕСА_1 , тим самим продовжив незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу, обіг якого заборонено канабіс, за місцем свого проживання для подальшого немедичного вживання, без мети збуту.

У подальшому, 11 серпня 2018 працівниками Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції ГУ НП в Київській області під час проведення огляду місця проживання ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , на території домоволодіння, в господарсько-побутовому приміщенні, виявлено та вилучено саморобний пристрій для інгаляційного вживання канабісу та стебла з листям дикоростучої коноплі.

Згідно висновку експерта надана на дослідження речовина рослинного походження зеленого кольору, яка була відокремлена від фрагментів стебел, є наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом. Маса канабісу (в перерахунку на висушену речовину) становить 7,45 грам. В нашаруваннях речовин, виявлених на предметах, міститься особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено екстракт канабісу. Загальна маса екстракту канабісу в перерахунку на суху речовину становить 0,33 грам.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання та призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 4 місяці, мотивуючи тим, що висновки суду вказані в оскаржуваному вироку суду про часткове визнання вини обвинуваченим не відповідає дійсності, оскільки свою вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні він, ОСОБА_7 , визнав в повному об`ємі, про що зазначив в судовому засіданні суду першої інстанції.

Тому вважає вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання, шляхом його пом`якшення.

В апеляційній скарзі заступник керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 просить змінити вирок Згурівського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року стосовно ОСОБА_7 в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність; визначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 роки; на підставі ч. 4 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 визначити за сукупністю кримінальних правопорушень за даним вироком та вироком Яготинського районного суду Київської області від 31 березня 2023 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, і остаточно визначити ОСОБА_7 покарання у виді 5 років 3 місяці позбавлення волі. В іншій частині вирок залишити без змін.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що ОСОБА_7 в останнє засуджений 31 березня 2023 року вироком Яготинського районного суду Київської області, зміненим ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, та який включив в себе попередні вироки, за якими ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності, за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 рокі 3 місяці.

Разом з тим, кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_7 визнано винним оскаржуваним вироком Згурівського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року, вчинено на початку серпня 2018 року, тобто до постановлення вироку Яготинського районного суду Київської області від 31 березня 2023 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року.

Враховуючи викладене, апелянт зауважує, що місцевий суд, призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 , повинен був застосувати вимоги не ст. 71 КК України, а ч. 4 ст. 70 КК України по відношенню до вироку Яготинського районного суду Київської області від 31 березня 2023 року, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року.

Таким чином, вироком Згурівського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року при призначенні покарання ОСОБА_7 застосовано закон, який не підлягає застосуванню, а саме застосовано ст. 71 КК України, та не застосовано закон, який підлягає застосуванню, а саме не застосовано ч. 4 ст. 70 КК України, а отже неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність.

У зміненій апеляційній скарзі прокурор просить роз`яснити ОСОБА_7 положення ст. 49 КК України та право заперечувати проти закриття кримінального провадження, право заперечувати проти цього. У разі згоди - звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. У разі незгоди обвинуваченого на застосування положень ст. 49 КК України, звільнити його від покарання на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений, якому колегією суддів роз`яснені положення ст. 49 КК України, заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 КПК України апеляційний розгляд здійснюється згідно з правилами судового розгляду в суді першої інстанції з урахуванням особливостей, передбачених цією главою.

За змістом ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Положеннями ч. 1 ст. 285 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 285 КПК України, у разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно з положеннями ст. 285 КПК України обвинуваченому роз`яснено підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України та право заперечувати проти закриття кримінального провадження у цій частині з зазначеної підстави, яка не є реабілітуючою, на що обвинувачений надав свою згоду про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, підтвердивши, що йому зрозуміла така підстава звільнення від кримінальної відповідальності.

Зважаючи на принцип диспозитивності, що закріплений у п. 19 ч.1 ст. 7, ст. 26 КПК України, відповідно до якого «сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом», - обрання тієї чи іншої лінії процесуальної поведінки залежить від вибору самого обвинуваченого, роз`яснивши ОСОБА_7 наслідки задоволення клопотання, вислухавши думку прокурора, яка не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, колегія суддів доходить висновку, що клопотання підлягає до задоволення за таких підстав.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 органами досудового розслідування обвинувачувався у вчиненні на початку серпня 2018 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і за вироком суду був визнаний винуватим саме у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, вину у вчиненні якого визнав повністю.

Вирок суду не набрав законної сили.

Санкція ч. 2 ст. 309 КК України станом на час вчинення злочину передбачала покарання від 2 до 5 років позбавлення волі, на час апеляційного розгляду - покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк до трьох років, у зв`язку з чим згідно з ч. 4 ст. 12 КК України, якою передбачено, що нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років, вказане кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

За змістом ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло:

- згідно з п. 2 - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

- відповідно до п. 3 - п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2цієї частини

Відповідно до ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду.

Згідно з ч. 3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Згідно з наявними матеріалами ОСОБА_7 перебуває з 22 вересня 2025 року під вартою в іншому кримінальному провадженні. Матеріали кримінального провадження не містять даних про те, що обвинувачений, починаючи з цього часу, ухилявся від суду, а також відсутні відомості про те, що обвинувачений протягом цього часу вчинив інший злочин, що підтверджується даними Вимоги про судимість ОСОБА_7 від 4 грудня 2025 року, тобто, відсутні відомості про те, що перебіг давності зупинявся або переривався.

На час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції вирок суду, який наразі оскаржується, не набрав законної сили.

Таким чином, підставою звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч.1 ст.49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (чч. 2-4 ст. 49 КК України).

Процесуально-правовими підставами звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення від кримінальної відповідальності, і таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК.

З огляду на обставини, встановлені під час апеляційного розгляду, колегія суддів вважає, що у провадженні наявні умови, які є правовою підставою для прийняття рішення судом апеляційної інстанції про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України.

Отже, з урахуванням обставин справи, положень ст. 12, ст. 49 КК України станом на час апеляційного розгляду сплинув строк 5 років та закінчились визначені ст. 49 КК України строки давності, а, відтак, на думку колегії суддів, є правові підстави для звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження.

За правилами ч. 8 ст. 284 КПК закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 1 ч. 2 цієї статті, не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України, відсутні підстави для проведення судового провадження за поданими апеляційними скаргами.

Відповідно до ст.. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

За таких обставин клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України підлягає до задоволення, вирок суду - скасуванню, ОСОБА_7 - звільненню від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України - закриттю.

Разом з тим, оскільки обвинувачений відбуває покарання за вироком Яготинського районного суду Київської областівід 31 березня 2023 року, який змінений ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України, то вказаний вирок підлягає окремому виконанню.

Керуючись ст. ст. 376, 405 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 - задовольнити.

Вирок Згурівського районного суду Київської області від 24 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадженні № 0000302 від 12 серпня 2018 року щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 309 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирок Яготинського районного суду Київської областівід 31 березня 2023 року, змінений ухвалою Київського апеляційного суду від 22 жовтня 2024 року, щодо ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 185 КК України виконувати окремо.

Процесуальні витрати віднести на рахунок держави.

Речові докази: саморобний пристрій та наркотичний засіб - знищити.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, обвинуваченим ОСОБА_7 , який утримується під вартою, - у той же строк з дня вручення копії ухвали.

Судді:

____________________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4