ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3943/25 Справа № 214/4857/22 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_4
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

29 грудня 2025 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду ОСОБА_4 , перевіривши апеляційні скарг прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 грудня 2025 р. щодо ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні № 0000168 від 26.05.2022 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 грудня 2025 року задоволено частково клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_6 щодо запобіжного заходу. Залишено без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 .

На підставі ч. 5 ст. 182 КПК України ОСОБА_8 запобіжний захід у виді застави зменшено до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908 400 гривень.

На вказане рішення прокурор ОСОБА_9 та захисник ОСОБА_6 який діє в інтересах ОСОБА_7 подали апеляційні скарги

В апеляційній скарзі прокурор ОСОБА_9 просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 15.01.2026 обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити без змін та застосувати заставу у розмірі 600 прожиткових мінімумів для працездатних осіб (1 816 800 грн).

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з-під варти покласти на нього наступні обов`язки:

прибувати за кожним викликом слідчого, прокурора, суду;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти, слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання, перебування;

не спілкуватися зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у даному кримінальному провадженні;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить оскаржувану ухвалу скасувати та змінити обвинуваченому у кримінальному провадженні № 0000168 від 26.05.2022р. ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У разі, якщо колегія суддів дійде висновку про неможливість застосування особистого зобов`язання змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

У разі, якщо суд вважатиме за необхідне застосувати альтернативний запобіжний захід, не пов`язаний з обмеженням свободи пересування змінити ОСОБА_8 запобіжний захід на заставу у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, як мінімальний розмір застави, передбачений законом за вчинення особливо тяжкого злочину.

Перевіривши апеляційні скарги прокурора та захисника, суддя-доповідач приходить до висновку про те, що слід відмовити у відкритті апеляційного провадження з таких підстав.

Згідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; інші ухвали, у випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першої цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Також аналіз наведеної норми права, а також положень ст.422-1 КПК України, якою передбачений порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, свідчить про те, що ці норми не надають права на оскарження ухвали про залишення без змін запобіжного заходу та зменшення розміру застави.

Згідно позиції Верховного Суду у постанові від 23 грудня 2025 року №51-3405 км 22 процесуальним законом передбачено оскарження в апеляційному порядку ухвал суду про продовження строку тримання під вартою, а оскарження альтернативного запобіжного заходу у виді застави, визначеного разом з основним в ухвалі місцевого суду, не може розглядатися як оскарження іншого запобіжного заходу.

Суд апеляційної інстанції акцентує увагу на тому, що за своєю правовою природою оскаржувана ухвала не є ухвалою суду про обрання або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Оскаржуваною ухвалою було частково задоволено клопотання сторони захисту та залишено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без змін, із зменшенням розміру застави.

Це не може вважатися тотожним прийняттю судом на етапі судового розгляду кримінального провадження рішення про обрання або продовження тримання особи під вартою, яке підлягає апеляційному оскарженню згідно ч. 2 ст. 392 КПК України.

Враховуючи викладене, беручи до уваги вищенаведені норми закону, які є імперативними і містять вичерпний перелік рішень, які підлягають апеляційному оскарженню, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарг прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 подані на рішення, що апеляційному оскарженню не підлягає.

Також приймається до уваги, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, що знайшла відображення зокрема у рішенні у справі «Мельник проти України», право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно положень ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст.ст. 399, 422-1 КПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИЛА:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами прокурора ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 на ухвалу Покровського районного суду міста Кривого Рогу від 19 грудня 2025 р. щодо ОСОБА_7 , в кримінальному провадженні № 0000168 від 26.05.2022 року, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження, разом з поданими апеляційними скаргами невідкладно надіслати особам, які їх подали.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а у разі постановлення ухвали без виклику особи, яка її оскаржує, з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя