Справа№751/8467/25
Провадження №1-кс/751/2242/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року місто Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові заяву ОСОБА_3 від 14.10.2025 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 по справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не внесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2025 до Новозаводського районного суду м. Чернігова надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП в Чернігівській області щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 02.10.2025, вищевказана справа передана слідчому судді ОСОБА_4 .

14.10.2025 ОСОБА_3 подав до суду заяву про відвід слідчого судді ОСОБА_4 з підстав, встановлених п.3, п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, посилаючись на наявність сумнівів у неупередженості судді.

Заява мотивована тим, що суддя ОСОБА_4 та його помічник ОСОБА_5 ухвалили нікчемний наказ з порушенням закону і стягли з ОСОБА_3 великі кошти, також вказані особи, як зазначає заявник, ухвалили ухвалу, якою заборонили йому заявляти відводи суддям, що суперечить Конституції України та ст. 75 КПК України. При цьому Обласна прокуратура та апеляційний суд, де працює батько ОСОБА_5 , щодо якого ним ( ОСОБА_3 ) порушена кримінальна справа, не дали ходу його заяві щодо кримінального злочину проти нього. Також заявник вказує, що його скарга до Новозаводського районного суду м. Чернігова була подана 02 жовтня 2025 року і була повинна розглянута протягом 3-х діб, 72 годин, однак до цього часу не розглянута, Закон порушений, тому ОСОБА_3 заявляє відвід вказаним особам.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Новозаводського районного суду м.Чернігова від 14.10.2025, заява про відвід слідчого судді ОСОБА_4 надійшла до розгляду головуючому судді ОСОБА_1 .

У судове засідання заявник не з`явився, повідомлявся про розгляд заяви про відвід у встановленому законом порядку.

Відповідно до практики Європейського суду, на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення слухання (рішення від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Крім того, як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка обізнана про судовий розгляд, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

За таких обставин, та беручи до уваги доступність для заявника інформаційних відомостей щодо місця і часу розгляду справи, враховуючи, що ОСОБА_3 є ініціатором як скарги, так і заяви про відвід слідчому судді, тому зобов`язаний також самостійно цікавитись провадженням за його заявами, суд вважає можливим розглянути заяву про відвід слідчого судді без участі ОСОБА_3 за наявними матеріалами.

Прокурор та представник ГУНП в Чернігівській області будучи повідомленими про час та місце розгляду заяви про відвід слідчому судді належним чином, подали заяви про розгляд питання про відвід без їх участі. Прокурор просив суд прийняти рішення відповідно до вимог ст.ст. 75, 76 КПК України

Слідчий суддя Новозаводського районного суду м. Чернігова ОСОБА_4 , будучи повідомленим про розгляд заяви про відвід, у судове засідання не з`явився, пояснень не надавав.

Фіксування судового засідання технічними засобами фіксування кримінального провадження згідно ч. 4 ст. 107 КПК України не здійснювалося.

Вивчивши заяву про відвід та матеріали скарги, суд доходить наступного.

Згідно ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 7 Кодексу суддівської етики визначено, що суддя повинен старанно й неупереджено виконувати покладені на нього обов`язки.

Відповідно до вимог ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж обставинами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Положеннями ст. 75 КПК України викладений вичерпний перелік обставин, що виключають участь судді у кримінальному провадженні, зокрема п.3 п.4 ч.1 ст. 75 КПК України встановлено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження та за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Поняття «інші обставини, які викликають сумнів у неупередженості судді» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка їх застосовує та з`ясовує їх сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно із вимогами ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Тобто, довіра до суду є запорукою того, що судове рішення буде сприйняте як законне та справедливе.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності (неупередженості) має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» від 10 грудня 2009 року, зазначено, що наявність безсторонності має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Веттштайн проти Швейцарії»). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» від 10 червня 1996 року). Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Отже існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У контексті об`єктивного критерію окремо від поведінки суддів слід визначити, чи існували переконливі факти, які могли б викликати сумніви щодо їхньої безсторонності. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» (заява №16695/04) рішення від 15 липня 2010 року (набуло статусу остаточного від 15 жовтня 2010 року), п.п. 28-32).

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять припущення про існування упередженості, не підтверджені належними та допустимими доказами. Cумнів у безсторонності судді повинен бути розумним.

Проаналізувавши заяву ОСОБА_3 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки обставини, на які посилається заявник, а саме: розгляд суддею заяви про видачу судового наказу або ухвалення інших процесуальних рішень та здійснення процесуальних дій, - не можуть бути підставою для задоволення заяви про відвід, та не передбачені ст. 75 КПК України в якості підстав для відводу судді і не є такими, що можуть викликати сумніви в об`єктивності і неупередженості судді.

Крім того, слід зазначити, що Кримінальний процесуальний кодекс України (§6 глави 3 розділу І «Відводи») не містить положень про відвід помічнику судді.

Відмовляючи у задоволенні заяви про відвід слідчого судді ОСОБА_4 , суд враховує вимоги ч.5 ст.80 КПК України, за якими відвід повинен бути вмотивованим, при цьому заявником не надано доказів на підтвердження обставин, викладених в обґрунтування заявленого відводу слідчого судді з розгляду справи за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність ГУНП в Чернігівській області щодо не внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а також, що є обставини та докази, що вказують на його упередженість.

Виходячи з наведеного, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід слідчому судді ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_3 від 14.10.2025 про відвід слідчого судді ОСОБА_4 по справі за скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність Головного управління Національної поліції в Чернігівській області щодо не внесення відомостей до ЄРДР за його заявою про вчинення кримінального правопорушення від 29.09.2025, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1