Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кп/711/593/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року м.Черкаси

Придніпровський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Придніпровського районного суду м.Черкаси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003300 від 05.10.2025 стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Артемівськ, Перевальського р-ну, Луганської області, українця, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину - ОСОБА_7 01.12.2014, інвалідом, депутатом, ліквідатором наслідків аварії на ЧАЕС, учасником бойових дій не є, зареєстрованого та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 30.08.2004 Кам`янобрідським районним судом м. Луганськ за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК звільнено з іспитовим строком на 1 рік; 23.11.2005 Перевальським районним судом Луганської області за ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.186, із застосуванням ст. 69, 70, 71 КК України до 2 років 7 місяців позбавлення волі; 05.05.2008 Залізничним районним судом м. Сімферополь АР Крим за ч.2 ст.187, ст.71 КК України до 7 років 1 місяць позбавлення волі; 01.05.2025 Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.186, ч.1 ст.357 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільнено з іспитовим строком на 3 роки;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0003300 від 05.10.2025 стосовно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання мотивує тим, ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану. 07.10.2025 у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.12.2025. ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. На даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершено, тому є обґрунтовані підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, адже ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися та існують досі, а саме: 1) існують ризики, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що обумовлюється тим, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років, а також перебуває на випробувальному терміні, призначеному вироком суду від 01.05.2025, тому у разі його засудження за вчинення вказаного кримінального правопорушення йому буде призначено покарання у вигляді реального позбавлення волі, тому з метою ухилення від відбування вказаного покарання він може переховування від суду; 2) існують ризики, передбачені п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що обумовлюється тим, що ОСОБА_6 може незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, тому що він проживає в одному місті, де проживають потерпілий, свідки, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності; 3) існують ризики, передбачені п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що обумовлюється тим, що ОСОБА_6 ніде не працює, тому не має джерела доходу для забезпечення своєї життєдіяльності, є раніше неодноразово судимим, у тому числі за корисливі злочини, обвинувачується у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.05.2025, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення, тому він може вчинити нове кримінальне правопорушення. Враховуючи викладене, та зважаючи на те, що є достатні підстави вважати, неможливим запобігти вищезазначеним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить суд продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, з можливістю внесення застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. У разі внесення якої покласти на нього зобов`язання: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання та/або місця роботи; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав клопотання прокурора та просив суд продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 діб.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 , заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки вважає, що ризики, на які вказує прокурор, значно зменшилися. При вирішенні клопотання просив суд врахувати поганий стан здоров`я його підзахисного. Крім того, просить взяти до уваги, що на утримання ОСОБА_6 перебувають хворі дружина та її батьки, а тому просив суд змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час, що дасть можливість обвинуваченому працевлаштуватися, для належного утримання рідних.

Обвинувачений ОСОБА_6 проти задоволення клопотання прокурора заперечив. Просив суд змінити запобіжний захід на будь який не пов`язаний з триманням під варто. Мотивує тим, що він має поганий стан здоров`я, а в межах СІЗО він не може отримати належного лікування.

Заслухавши думку учасників провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими соціальними цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. При цьому, відповідно до ч.5 даної статті цього Кодексу, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, а саме у відкритому викраденні чужого майна (грабіжі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 07.10.2025 у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 03.12.2025.

Згідно ст.331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення, має право обрати, змінити чи скасувати запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. До спливу продовженого строку, суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

За змістом ст.131 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з нормами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Метою і підставою продовження тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа, незаконно впливати на потерпілих та свідків або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Згідно п.1 ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного обвинуваченого, експерта , спеціаліста у цьому ж провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується, до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Суд вважає, що на даній стадії судового розгляду за обставин викладених в обвинувальному акті та клопотанні про продовження запобіжного заходу прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри, щодо причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину та існування фактів, які в контексті практики Європейського суду з прав людини можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що обвинувачений міг вчинити даний злочин.

Крім того, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість покарання та наслідки вчинення протиправних діянь.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Під час застосування до ОСОБА_6 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею перевірена обґрунтованість підозри та встановлені наявні ризики передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , та суворість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, що оцінено в сукупності із даними про особу обвинуваченого.

Ризик незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що обвинувачений проживає в одному місті, де проживають потерпілий, свідки, у зв`язку з цим, він матиме реальну можливість здійснювати незаконний вплив на них шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності.

Ризики вчинити нове кримінальне правопорушення, обумовлюється тим, що ОСОБА_6 ніде не працює, тому не має джерела доходу для забезпечення своєї життєдіяльності, є раніше неодноразово судимим, у тому числі за корисливі злочини, обвинувачується у вчиненні вказаного кримінального правопорушення в період іспитового строку, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 01.05.2025, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення.

Продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 з правом внесення застави, визначеної ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси від 07.10.2025, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також відсутністю підстав для зміни запобіжного заходу, суд вважає необхідним продовжити раніше обраний обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строків, встановлених ст.197 КПК України, а саме на 60 днів, тобто до 22.01.2026 включно, з можливістю внесення застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень. У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора і суду; повідомляти прокурора чи суд про своє місце перебування, зміну місця свого проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, прокурора; заборонити спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Суд приймає до уваги доводи обвинуваченого та його захисника, які були викладені на користь обвинуваченого, проте вважає, що у даному випадку зазначені доводи, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпечення запобіганню процесуальних ризиків, а тому підстав для зміни запобіжного заходу суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.177-178, 183, 316, 331, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника про зміну запобіжного заходу відмовити.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 22.01.2026, з можливістю внесення застави у розмірі 40 (сорока) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 121 120 (сто двадцять одну тисячу сто двадцять) гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до прокурора і суду; повідомляти прокурора чи суд про своє місце перебування, зміну місця свого проживання на іншу адресу та зміну контактного номеру телефону; не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду, прокурора; заборонити спілкування зі свідками та потерпілим у кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Попередити, що у разі не виконання даних обов`язків, згідно з ч.8 ст.182 КПК України, заставодавцем, а також якщо обвинувачений будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора чи суду без поважних причин, чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 5 діб з часу її проголошення.

Відповідно до ч.3 ст.395 КПК України для осіб, які перебувають під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1