ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

Іменем України

20 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу, ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_3 від 28 вересня 2025 року, поданого в рамках кримінального провадження №0000169, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_3 від 28 вересня 2025 року, поданого в рамках кримінального провадження №0000169, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року.

Скарга мотивована тим, що 19.09.2025 року Вінницький апеляційний суд у справі №127/25371/25 зобов`язав УСБУ у Вінницькій області забезпечити внесення відомостей до ЄРДР та належне, неупереджене розслідування за заявою від 11.08.2025 (ст. 109, 111, 113 КК України).

28.09.2025 року ОСОБА_3 було надіслано електронне клопотання на адресу щодо передачі кримінального провадження до Центрального апарату СБУ та відсторонення директора Вінницького НДЕКЦ МВС від займаної посади.

30.09.2025 року отримано лист від УСБУ у Вінницькій області (вих. №53/6/1/7-1405), підписаний старшим слідчим майором юстиції ОСОБА_5 . У листі слідчий відмовився розглядати зазначене клопотання по суті, посилаючись на те, що ОСОБА_3 «не є стороною кримінального провадження та не має права подавати клопотання про проведення будь-яких процесуальних дій». Однак, на переконання заявника, цей аргумент є неправомірним та юридично необґрунтованим, оскільки статус ОСОБА_3 як заявника у кримінальному провадженні №0000169 підтверджується ухвалою апеляційного суду від 19.09.2025 та заявою від 11.08.2025, а стаття 60 КПК України надає заявнику право отримувати документи про прийняття заяви, подавати речі та документи для підтвердження заяви та отримувати інформацію про стан досудового розслідування. Слідчий не має права відмовляти у розгляді клопотання заявника про передачу провадження до Центрального апарату СБУ та забезпечення неупередженості розслідування, посилаючись на відсутність «статусу сторони», оскільки такі права прямо випливають із статусу заявника та ст. 36, 218 КПК України (передача провадження у разі упередженості місцевих органів). Фактично, слідчий перехопив клопотання та залишив його на місцевому рівні, створюючи реальний ризик упередженості розслідування, зловживання службовим становищем та порушення ухвали апеляційного суду.

30.09.2025 року ОСОБА_3 отримав повістку на допит, призначений на 06.10.2025.

До цього часу слідчий ОСОБА_5 запрошував на допит 28.09.2025 телефоном, що заявник вважає грубим порушенням його прав та процесуальної процедури, що свідчить про системну бездіяльність та спробу формально легітимізувати порушення закону.

Директор Вінницького НДЕКЦ МВС є фігурантом провадження, контролює експертів, документи та результати досліджень, що створює реальний конфлікт інтересів і загрозу об`єктивності розслідування (ст. 154, 9 КПК).

У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 звернувся до суду з даною скаргою, у якій просив суд:

- негайно зобов`язати слідчого УСБУ у Вінницькій області розглянути клопотання від 28.09.2025 про передачу кримінального провадження №0000169 до Центрального апарату СБУ та відсторонення директора Вінницького НДЕКЦ МВС на час досудового розслідування;

- встановити жорсткий строк для письмової відповіді слідчого, враховуючи системне ігнорування судових рішень та законних прав заявника;

- врахувати несвоєчасне вручення повістки та незаконне прирівнювання телефонного виклику до повістки як доказ бездіяльності та зловживання службовим становищем;

- контролювати дотримання ухвали апеляційного суду та процесуальних прав заявника, щоб уникнути упередженості та ризику приховування доказів.

Окрім того, засобами системи «Електронний суд» 07.10.2025, 10.10.2025 та 13.10.2025 від особи, яка звернулася з даною скаргою, на адресу суду було направлено додаткові пояснення (доповнення до скарги) з рядом додаткових вимог. Зазначені документи судом долучено до матеріалів скарги, разом з тим, наведені в них обставини та вимоги не можуть розглядатися судом в межах даної скарги, оскільки стосуються іншого предмету оскарження та збільшення обсягу вимог скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_3 свою скаргу підтримав в повному обсязі за викладених у ній обставин та просив її задовольнити.

Старший слідчий СВ УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_4 заперечив проти задоволення вимог скарги в повному обсязі, оскільки доводи, викладені у скарзі, вважає необґрунтованими, безпідставними та такими, що ґрунтуються на особистих переконаннях заявника.

Вислухавши думку учасників судового розгляду та дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Пунктом 18 частини 1 статті 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Основним завданням слідчого судді при виконанні функцій судового контролю є встановлення факту, чи дійсно права і свободи людини було порушено або вони порушуються; чи було створено або створюються перешкоди для їх реалізації; чи має місце інше обмеження прав і свобод; які перешкоди він зобов`язаний поновити або усунути для їх реалізації.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Вказана норма знайшла своє втілення і в національному законодавстві, як на конституційному рівні, а саме в ст. 55 Конституції України, так і на рівні кримінального процесуального Закону, в статті в 24 КПК України, якою законодавцем кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності уповноважених осіб під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Статтею 303 КПК України передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження. Зокрема згідно пункту 1 частини 1 вказаної статті заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, може бути оскаржено нездійснення процесуальних дій, які слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Судом встановлено, що Управлінням Служби безпеки України у Вінницькій області на підставі заяви ОСОБА_3 від 11.08.2025 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 25.09.2025 зареєстровані кримінальні провадження за №0000169 за ч.2 ст.113 КК України, №0000170 за ч.2 ст.111 КК України та №0000171 за ч.1 ст.109 КК України.

Постановою прокурора у кримінальному провадженні прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 від 26 вересня 2025 року матеріали досудових розслідувань у зазначених вище кримінальних провадженнях об`єднано в одне кримінальне провадження, якому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань присвоєно № 0000169.

Органом досудового розслідування зазначеного кримінального провадження є слідчий відділ УСБУ у Вінницькій області; орган, що здійснює процесуальне керівництво Вінницька обласна прокуратура.

28.09.2025 року ОСОБА_3 на електронну адресу направлено клопотання на ім`я голови центрального апарату СБУ, у якому заявник просить:

- прийняти на розслідування кримінальне провадження, внесене УСБУ у Вінницькій області за заявою ОСОБА_3 від 11.08.2025, та забезпечити його повне, неупереджене та ефективне досудове розслідування центральним апаратом СБУ;

- зобов`язати уповноважених осіб центрального апарату СБУ СБУ подати до суду клопотання про відсторонення від посади директора Вінницького НДЕКЦ МВС на період досудового розслідування;

- забезпечити контроль за виконанням ухвали Вінницького апеляційного суду від 19.09.2025 та надати письмову відповідь у строки, передбачені законом.

Згідно листа Управління Служби безпеки України у Вінницькій області від 30.09.2025 №53/6/1/7-1405 за підписом старшого слідчого СВ УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000169, внесеному до ЄРДР 25.09.2025, ОСОБА_3 є заявником, отже користується процесуальними правами, передбаченими статтею 60 КПК України, однак не входить до кола осіб, які наділені правом звертатися з клопотаннями в порядку статті 220 КПК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Об`єктом оскарження на підставі глави 26 КПК України можуть бути тільки рішення, дії, бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при здійсненні своїх повноважень під час досудового розслідування.

Отже, законодавцем визначена наявність зв`язку між обов`язком слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити визначені КПК України дії та строком, у межах якого зазначені особи зобов`язані їх вчинити.

Тому, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора щодо нездійснення певної процесуальної дії, яку вони зобов`язані вчинити у відповідності до КПК України, і ця процесуальна дія має бути вчинена у строки, визначені КПК України.

Так, бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, передбачає три обов`язкові ознаки:

1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію;

2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк;

3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування, а лише щодо невиконання ними обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Статтею 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Разом з тим, як встановлено судом, у зазначеному кримінальному провадженні ОСОБА_3 на даний час має процесуальний статус заявника і, відповідно, користується правами, передбаченими статтею 60 КПК України, зокрема: отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи; отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Таким чином в уповноважених осіб органу досудового розслідування, отримавши клопотання ОСОБА_3 від 28.09.2025, не виникало обов`язку розглянути його в порядку, визначеному статтею 220 КПК України.

Окрім того, підслідність це якісна ознака процесу досудового розслідування, закріплена у кримінальному процесуальному законодавстві, за якою визначається конкретний слідчий підрозділ, компетентний здійснювати дізнання та досудове слідство за кримінальними правопорушеннями.

Предметна підслідність залежно від характеру кримінальних правопорушень і їх кваліфікації розмежовується компетенцією органів досудового розслідування, чітко закріплена положеннями Кримінального процесуального кодексу України, визначення або зміна її не входить до компетенції слідчого, дізнавача, прокурора і не може регулюватися залежно від клопотань учасників кримінального провадження чи будь-яких інших осіб.

Так, згідно частини 1 статті 216 КПК України, слідчі органів Національної поліції здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, крім тих, які віднесені до підслідності інших органів досудового розслідування.

У частині 2 статті 216 КПК України визначений чіткий перелік статей Кримінального кодексу України, підслідних слідчим органів безпеки. Зокрема, слідчі органи безпеки здійснюють досудове розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 109,110, 110-2, 111, 111-1, 111-2, 112, 113, 114, 114-1, 114-2, 201, 258 - 258-6, 265-1, 305, 328, 329, 330, 332-1, 332-2, 333, 334, 359, 422, 435-1, 436, 436-2, 437, 438, 439, 440, 441, 442, 442-1, 443, 444, 446, 447 Кримінального кодексу України.

Якщо під час розслідування кримінальних правопорушень, передбачених статтями 328, 329, 422 Кримінального кодексу України, будуть встановлені кримінальні правопорушення, передбачені статтями 364, 365, 366, 367, 425, 426 Кримінального кодексу України, вчинені особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування, або іншою особою, якщо вони пов`язані із кримінальними правопорушеннями, вчиненими особою, щодо якої здійснюється досудове розслідування, вони розслідуються слідчими органів безпеки, крім випадків, коли ці кримінальні правопорушення віднесено згідно з цією статтею до підслідності Національного антикорупційного бюро України.

Також варто звернути увагу, що, як уже зазначалося вище, процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Вінницької обласної прокуратури.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування. Тож до компетенції слідчого такі повноваження не належать.

За змістом частини 1 наведеної статті прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Щодо пункту прохальної частини скарги про врахування несвоєчасного вручення повістки та незаконне прирівнювання телефонного виклику до повістки, що, на його переконання, в даному випадку є доказом бездіяльності та зловживання службовим становищем, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

У відповідності до положень статті 135 КПК України, зокрема частини 1, особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Частина 9 вказаної вище статті зазначає, що особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше, ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом. У випадку встановлення цим Кодексом строків здійснення процесуальних дій, які не дозволяють здійснити виклик у зазначений строк, особа має отримати повістку про виклик або бути повідомленою про нього іншим шляхом якнайшвидше, але в будь-якому разі з наданням їй необхідного часу для підготовки та прибуття за викликом.

Таким чином, положення КПК України дозволяють уповноваженим особам органу досудового розслідування здійснювати виклик осіб у кримінальному провадженні не лише шляхом надсилання та вручення повістки, а й іншим шляхом, зокрема телефоном, з дотриманням вимог, встановлених цим Кодексом.

Окрім того, як вбачається із матеріалів скарги, повістка про виклик ОСОБА_3 до слідчого на 06.10.2025 датується 30.09.2025. Як зазначає сам скаржник, повістку ним було отримано також 30.09.2025.

Враховуючи усе наведене вище, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог даної скарги в повному обсязі, оскільки доводи, викладені у ній, в ході судового розгляду не знайшли свого підтвердження.

У відповідності до ст.94 КПК України слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Зі змісту ст. 307 КПК України вбачається, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування слідчий суддя може винести ухвалу про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись 303-307, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Управління Служби безпеки України у Вінницькій області, яка полягає у нерозгляді клопотання ОСОБА_3 від 28 вересня 2025 року, поданого в рамках кримінального провадження №0000169, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25 вересня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду впродовж 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя Вінницького міського суду

Вінницької області ОСОБА_8