Провадження № 1-кс/756/3246/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у межах кримінального провадження №0002745, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10 листопада 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 342 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Суть клопотання

У клопотанні прокурор просить накласти арешт на майно, а саме на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ Citan», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування.

Позиція сторін кримінального провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання, просив його задовольнити, а також надав до матеріалів справи протокол допиту свідка.

Суд зважаючи на обставини кримінального провадження та суть клопотання вирішив здійснити судовий розгляд з викликом особи, у володінні якої знаходяться речі. Однак, така особа не з`явилася, про причини неявки не повідомила.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності зазначеної особи.

Заслухавши прокурора, дослідивши клопотання і додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Встановлені обставини

Згідно з Витягом від 10 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення №0002745 за ознаками вчинення кримінального правопорушення передбаченого частиною 2 статті 342 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 10 листопада 2025 року, приблизно о 16 год. 10 хв., за адресою: м. Київ вул. Дніпроводська, 7, невстановлена особа, здійснила опір працівникові правоохоронного органу - оперуповноваженому Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 під час виконання ним службових обов`язків.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що 10 листопада 2025 року він перебував на своєму робочому місці та здійснював профілактичні заходи спрямовані на виявлення та попередження кримінальних правопорушень. Приблизно о 15 год. 40 хв., ОСОБА_5 перебував неподалік магазину «Фора», що за адресою: м. Київ, вул. Дніпроводська, 7, ближче до лісу, де в цей момент помітив молодого чоловіка, який вийшов з транспортного засобу марки «Мерседес», державний номерний знак НОМЕР_1 та нервово почав оглядатись і дивитись у свій мобільний телефон, після цього почав рух до лісу. Дані дії викликали у ОСОБА_5 підозри щодо даного чоловіка та він повідомив, про це, своєму колезі ОСОБА_6 , який знаходився неподалік, через аудіо-дзвінок у месседжері «Ватсап». У подальшому ОСОБА_5 залишився неподалік транспортного засобу, з якого вийшов даний чоловік. ОСОБА_6 слідкував за діями, які робив невідомий чоловік, та будучи на зв`язку з ОСОБА_5 повідомив про те, що даний чоловік, щось шукає у лісі, а в подальшому присівши, почав рити землю та в результаті щось знайшов, після цього почав направлятися у бік свого транспортного засобу.

Отримавши дану інформацію ОСОБА_5 зрозумів, що даний чоловік міг забирати сховок з наркотичною речовиною та з метою дотримання інструкцій під час здійснення перевірки, вирішив зупинити даного чоловіка, але останній ніяким чином не відреагував. Тому ОСОБА_5 почав голосно представлятись даному чоловіку, на що останній озирнувшись, побачив посвідчення працівника поліції. У цей момент дана особа почала агресивно себе поводити. Потім підійшов ОСОБА_6 та вони разом почали затримувати особу, висловлювати законні вимоги, на що останній ніяким чином не реагував, і ще більш агресивно почав себе поводити, виражатись ненормативною лексикою, вириватись та чинити опір.

У подальшому, поліцейські відволіклись пересічних осіб, невідомий чоловік продовжив чинити опір, вкусивши ОСОБА_6 за руку, та почав бігати біля своєї машини. Невідомий сів у транспортний засіб, після чого вийшов, та почав ще більш агресивно себе поводити, але перестав нервувати. Працівники поліції зрозуміли, що невідома особа позбулася наркотичних речовин, тому вони переставали перешкоджати останньому. В цей момент даний чоловік сів до автомобілю на водійське сидіння та завів мотор. ОСОБА_5 підійшов до службового транспортного засобу, який знаходився перед вказаним автомобілем та спершись на автомобіль. стояв на місці. Автомобіль розпочав рух та, наближаючись до ОСОБА_5 , навмисно збив його та протягнувши декілька метрів зажатим між обома автомобілями. Після цього даний водій покинув місце події.

11 листопада 2025 року проведено огляд місця події, що знаходиться за адресою: м. Вишгород, вул. Симоненка, 4-В, корпус 5, де виявлено та вилучено транспортний засіб марки «Mercedes-benz Citan», білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на штраф майданчик для тимчасово затриманих транспортних засобів, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Хоткевича, 20-Б.

Постановою слідчого СВ Оболонського УП ГНУП у м. Києві від 11 листопада 2025 року транспортний засіб «Mercedes-benz Citan» білого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , вилучений та визнаний речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Зазначений автомобіль безпосередньо належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З протоколу огляду місця події від 11 листопада 2025 року вбачається, що вилучений автомобіль містить докази вчинення зазначеного кримінального провадження.

У судовому засіданні встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що зазначене майно може містити відомості, які можуть мати істотне значення для вказаного кримінального провадження.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить і положення закону, яким керується

Відповідно до статті 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі щодо верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частиною 1 статті 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 статті 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Згідно вимог абзацу другого частини 10 статті 170 КПК України, не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з вимогами статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Як убачається із клопотання про накладення арешту на майно та матеріалів доданих в його обґрунтування, прокурором доведена необхідність арешту вказаного у клопотанні майна, зокрема, вказано перелік і види майна, що належить арештувати та надано документи, які підтверджують право власності на майно, що відповідає вимогам пунктів 1-3 частини 2 статті 171 КПК України.

Слідчий суддя наголошує, що на етапі досудового розслідування не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для кримінального провадження, оцінювати чи було вірно органом досудового розслідування визначено кваліфікацію ймовірного кримінального правопорушення, а також ставити під сумнів виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

На підставі викладеного, слідчий суддя вбачає достатньо підстав вважати, що мета забезпечення збереження речових доказів у даному кримінальному провадженні є доведеною прокурором.

Слідчий суддя вважає переконливими доводи прокурора, що незастосування такого обмеження, як арешт, може призвести до знищення та/або пошкодження цього майна, що може суттєво вплинути на дієвість даного кримінального провадження.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372, 395 Кримінально-процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити клопотання.

Накласти арешт на майно, а саме на транспортний засіб марки «MERCEDES-BENZ Citan», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ), у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ ОСОБА_7