Справа № 309/1081/25
Провадження № 1-кп/309/77/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2025 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

захисника: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000186 від 19.03.2025 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта повна середня, не одруженого, не працюючого, раніше судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025 р. за ст. 126-1 КК України до одного року обмеження волі,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

03 грудня 2024 р., у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, в період часу з 07 год. 00 хв. до 13 год. 40 хв., в м. Хуст Закарпатської області ОСОБА_4 , діючи умисно, при невстановлених обставинах, без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, всупереч положенням Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою 4,7764 грам, який в подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом проведення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, добре усвідомлюючи незаконність своїх дій, умисно, незаконно, з метою збуту зберігав при собі за адресою м. Хуст, вул. Академіка Грабаря, 5 Закарпатської області до 13 год. 40 хв. 03 грудня 2024 року.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс», 03.12.2024 р. о 13 год. 40 хв., перебуваючи у м. Хуст, вул. Академіка Грабаря, 5 Закарпатської області, з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, ОСОБА_4 незаконно збув за грошові кошти у сумі 3500 гривень при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, легендованій особі під вигаданим іменем ОСОБА_6 , яка діяла під контролем правоохоронних органів, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107/24/12942-НЗПРАП від 11.12.2024 р., в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено «канабіс» масою 4,2971 грам.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів.

Крім цього, 21 січня 2025 року, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, в період часу з 07 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв., в м. Хуст Закарпатської області ОСОБА_4 , діючи умисно, при невстановлених обставинах, без спеціально передбаченого законодавством України дозволу, всупереч положенням Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів та зловживанню ними», незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, масою близько 1,9522 грам, який в подальшому, з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, шляхом проведення заборонених операцій в сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, добре усвідомлюючи незаконність своїх дій, умисно, незаконно, з метою збуту зберігав при собі за адресою м. Хуст, вул. Івана Франка, 113 Закарпатської області до 18 год. 00 хв. 21 січня 2025 року.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на збут особливо небезпечного наркотичного засобу «Канабіс», 21.01.2025 р. приблизно о 18 год. 00 хв., перебуваючи у м. Хуст, вул. Івана Франка, 113 Закарпатської області на території КНП «Хустська районна лікарня ім.. Віцинського О.П.», з корисливих мотивів, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, ОСОБА_4 повторно, незаконно збув за грошові кошти у сумі 1500 гривень, при проведенні контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, легендованій особі під вигаданим іменем ОСОБА_6 , яка діяла під контролем правоохоронних органів, особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, який відповідно до висновку експерта №СЕ-19/107/25/995-НЗПРАП від 05.02.2025 р., в своєму складі містить особливо небезпечний наркотичний засіб обіг якого заборонено «канабіс» масою 1, 7672 грам.

Таким чином, в сукупності, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 307 КК України як незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів та незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут особливо небезпечних наркотичних засобів, вчинене повторно.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не визнав. Суду пояснив, що 03.12.2024 р. громадянці ОСОБА_6 , з якою декілька років зустрічався та яка боргувала йому гроші, підкинув буторні листя з метою отримання грошей, таким чином виманив у неї 1000 гривень. 21.01.2025 р. під час перебування в лікарні громадянин на прізвисько « ОСОБА_7 » приніс йому пакет, вміст якого йому не було відомо. Пізніше дізнався, що то були наркотичні засоби.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні суду показала, що вона була залучена органом досудового розслідування для проведення слідчо-оперативних дій. З ОСОБА_4 вони знайомі. 03.12.2024 р. вона зустрілася з ОСОБА_4 , від якого придбала наркотичні засоби на суму 3500 гривень. В другий раз, точної дати не пам`ятає, зустрічалася з обвинуваченим біля входу у підвальне приміщення на території Хустської районної лікарні, де придбала у ОСОБА_4 , наркотичні засоби на суму 1500 гривень. Протоколом їй працівниками поліції вручено грошові кошти, які були помічені.

Винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України крім показів свідка ОСОБА_6 доведена наступними зібраними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Рапортом старшого оперуповноваженого СКП Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 від 13.11.2024 р. наданого в рамках кримінального провадження № 0000265 від 10.05.2024 р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України;

- Дорученням на проведення слідчих (розшукових) дій від 27.11.2024 р.;

- Постановою на проведення контролю за вчиненням злочину від 15.11.2024 р.;

- Протоколом вручення технічних засобів від 03.12.2024 р.;

- Протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 03.12.2024 р. громадянці під легендованими даними ОСОБА_6 на загальну суму 3500 гривень;

- Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 03.12.2024 р.;

- Протоколом про результати проведення аудіо-, відео- контролю особи від 17.03.2025 р.;

- висновком експерта №СЕ-19/107-24/12942-НЗПРАП від 11.12.2024 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в 1 (одному) паперовому згортку, який був упакований в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України» №WAR1382572, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 4,2971 г.;

- постановою про визнання речовим доказом від 02.01.2025 року, якою канабіс упакований у спеціальний пакет № 6100167 визнано речовим доказом;

- Дорученням на проведення слідчих (розшукових) дій від 17.01.2025 р.;

- Постановою на проведення контролю за вчиненням злочину від 13.01.2025 р.;

- Протоколом вручення технічних засобів від 22.01.2025 р.;

- Протоколом огляду покупця та вручення грошових коштів від 22.01.2025 р. громадянці під легендованими даними ОСОБА_6 на загальну суму 1500 гривень;

- Протоколом про результати контролю за вчиненням злочину від 22.01.2025 р.;

- Протоколом про результати проведення аудіо-, відео- контролю особи від 17.03.2025 р.;

- висновком експерта №СЕ-19/107-25/995-НЗПРАП від 05.02.2025 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в 1 (одному) паперовому згортку, який був упакований в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України» №ICR0157066, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 1,7672 г.;

- ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 02.01.2025 р. про надання дозволу на проведення обшуку;

- протоколом обшуку від 21.01.2025 р.;

- висновком експерта №СЕ-19/107-25/993-НЗПРАП від 03.02.2025 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в 1 (одній) металевій скрині сірого кольору, яка була упакований в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України» №PSP2470362, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 0,0219 г.;

- висновком експерта №СЕ-19/107-25/996-НЗПРАП від 12.02.2025 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в 1 (одному) паперовому згортку, який був упакований в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України» №ICR0172599, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 0,4736 г.. Надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в 1 (одній) поліметрій ємкості, яка була упакована в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України» №ICR0172598, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 0,7934 г.;

- Протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 21.01.2025 року;

- висновком експерта №СЕ-19/107-25/998-НЗПРАП від 04.02.2025 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в 1 (одному) паперовому згортку сірого кольору, який був упакований в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України» №CRI1126076, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 0,6004 г.;

- висновком експерта №СЕ-19/107-25/1000-НЗПРАП від 05.02.2025 року та ілюстративною таблицею до нього, згідно якого надана на дослідження подрібнена речовина рослинного походження, зеленого кольору, яка містилась в 1 (одному) полімерному пакеті чорного кольору, який був упакований в спеціальний пакет з написом «Національна поліція України» №RIC2178419, є наркотичним засобом, обіг якого обмежено канабісом. Маса канабісу, в перерахунку на суху речовину, становить 38,3258 г.;

- постановою про визнання речовим доказом наркотичних засобів від 11.02.2025 р.;

- постановою про визнання речовим доказом грошових коштів від 23.01.2025 р.;

- ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 22.01.2025 р. про арешт тимчасово вилученого майна;

У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.

Наведені вище докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено особу винного, подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини, зазначені у ст. 91 КПК України. Всі докази взаємодоповнюють один одного і в сукупності підтверджують вину ОСОБА_4 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 307 КК України.

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» із змінами і доповненнями від 18.12.2009 року, про умисел на збут наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів може свідчити як відповідна домовленість з особою, яка придбала ці засоби чи речовини, так й інші обставини, зокрема: великий або особливо великий їх розмір; спосіб упакування та розфасування; поведінка суб`єкта злочину; те, що особа сама наркотичні засоби або психотропні речовини не вживає, але виготовляє та зберігає їх; тощо.

У своїх поясненнях обвинувачений ОСОБА_4 заперечує факт придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів.

Мета при здійсненні незаконного збуту може бути будь-яка.

Факт вчинення вказаного кримінального правопорушення підтверджується вищевказаними доказами, які в сукупності підтверджують всі обставини.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суд застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та допустимих відомостях, визнаних доказами, або відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, критерієм доведення винуватості особи у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є те, що саме прокурор має довести вину обвинуваченого поза межами розумного сумніву, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд має бути переконаний поза межами розумного сумніву, що кожен із суттєвих елементів інкримінованого особі кримінального правопорушення є доведеним (справа Дж. Мюрей проти Сполученого Королівства).

Таким чином, суд вважає доведеною поза межами розумного сумніву вину ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 про відсутність в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України не заслуговують на увагу, так як його вина підтверджується доказами зібраними та дослідженими в судовому засіданні і ставити їх під сумнів, суд не знаходить підстав.

Суд критично відноситься та не приймає до уваги покази обвинуваченого про те, що він не збував наркотичні речовини, оскільки ці покази спростовуються показами свідка ОСОБА_6 , дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами.

Таким чином, не визнання вини обвинуваченим ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307 КК України суд розцінює як обраний ним спосіб захисту.

Суд, на твердження у судових дебатах захисника ОСОБА_5 додатково вказує наступне.

Для відмежування провокації від допустимої поведінки правоохоронних органів Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) виробив відповідні критерії, зокрема: a) змістовний критерій; b) процесуальний критерій.

Під змістовним критерієм розуміється наявність/відсутність суттєвих змістовних ознак, притаманних провокації правоохоронних органів, а під процесуальним - наявність у суду можливості перевірити відомості про ймовірну провокацію під час судового засідання з дотриманням принципів змагальності та рівності сторін.

На думку ЄСПЛ, провокація злочину по суті має місце, коли співробітники правоохоронних органів не обмежуються переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення особою злочину з метою збору відповідних доказів і, за наявності для того підстав, притягнення її до відповідальності, а підбурюють цю особу до вчинення злочину. При визначенні того, чи обмежилися співробітники правоохоронних органів переважно пасивним установленням обставин можливого вчинення злочину, ЄСПЛ розглядає два фактори: а) наявність підстав для проведення відповідних заходів - тобто конкретних і достатніх фактичних даних, що вказують на можливе вчинення особою злочину та б) роль співробітників правоохоронних органів у вчиненні злочину - тут ЄСПЛ розглядає момент початку здійснення ними відповідного заходу, щоб визначити, чи «приєдналися» вони до злочину, який особа вже почала вчиняти без будь-якої участі з їхнього боку (див. рішення у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 9 червня 1998 року, «Барк Хун проти Туреччини» від 15 грудня 2009 року, «Худобін проти Росії» від 26 жовтня 2006 року).

У рішенні «Матановіч проти Хорватії» ЄСПЛ зазначив, що «підбурювання, за змістом кримінального процесуального закону, мало б місце тільки тоді, коли таємний агент перед тим, як було прийнято рішення про закупку і продаж наркотиків разом з іншими співвиконавцями злочину, неодноразово б заохочував [обвинуваченого] до вчинення злочину (або сприяв утвердженню у прийнятті такого початкового рішення обвинуваченим). Втім, докази ясно показують, що така пропозиція була лише загальним абстрактним виразом готовності таємного агента платити певну суму грошей за поставлені наркотики, після чого скаржник добровільно продовжував спілкуватися з ним, щоб отримати особисту користь від абстрактної готовності «покупця» [купувати наркотики]. Звернення таємного агента в даному випадку не було обов`язковою умовою для злочинної діяльності скаржника, тобто дія, яку б в іншому випадку він би не вчинив. Навпаки, суди дійшли до висновку, що навіть без [агентів під прикриттям] він мав намір вчинити злочин, за який він був засуджений».

Отже, з огляду на зазначені позиції ЄСПЛ для визначення наявності провокації злочину слід встановити, зокрема: чи були дії правоохоронних органів активними, чи мало місце з їх боку спонукання особи до вчинення злочину, наприклад, прояв ініціативи у контактах з особою, повторні пропозиції, незважаючи на початкову відмову особи, наполегливі нагадування, підвищення ціни вище середньої; чи був би скоєний злочин без втручання правоохоронних органів; вагомість причин проведення оперативної закупки, чи були у правоохоронних органів об`єктивні дані про те, що особа була втягнута у злочинну діяльність і ймовірність вчинення нею злочину була суттєвою.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження не встановлено підстав вважати, що кримінальне правопорушення було спровоковане працівниками досудового розслідування.

Обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_4 без жодного тиску та примусу, будь-яких умовлянь, чи переконань, добре розуміючись в предметі злочинної оборудки, реалізував наркотичні речовини легендованій особі. Всі негласні оперативно-розшукові заходи були спрямовані виключно на викриття злочинної діяльності обвинуваченого та проводились на підставі відповідних процесуальних рішень, прийнятих із дотриманням вимог діючого процесуального закону та процесуальних строків, що в сукупності доводить те, що кримінальна діяльність ОСОБА_4 ґрунтувалась виключно на його волі й не була наслідком провокації з боку працівників поліції чи їх агентів.

Із протоколів про здійснення негласних слідчих дій у формі аудіо-, відео контролю особи вбачається, що обвинувачений поводився спокійно, просив передати йому грошові кошти у певному розмірі, тощо.

Наведені обставини свідчать про те, що органи досудового розслідування діяли у пасивний спосіб і не підбурювали обвинуваченого до вчинення злочину, оскільки таємні агенти висловлювали лише готовність заплатити певну, обумовлену суму грошових коштів за поставлення наркотиків, після чого обвинувачений ОСОБА_4 добровільно продовжував спілкуватися та отримувати особисту користь (а саме ОСОБА_4 давав певну дозу наркотичних речовин для вживання) від продажу наркотичних речовин.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Водночас, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Поширення наркоманії та зростання злочинності, пов`язаної із незаконним обігом наркотичних речовин, набувають все більших масштабів та стають серйозним соціальним чинником, який негативно впливає на життя, здоров`я та благополуччя людей та суспільства в цілому, а отже злочини у сфері незаконного обігу наркотичних засобів становлять підвищену суспільну небезпеку.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує відповідно до ст.ст. 65-67 КК України та п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь тяжкості цього злочину, суд повинен виходити із усіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву та мети, способу і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали, тощо.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом не встановлено.

Обставина, яка обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Крім того, при обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, який визначається не тільки положеннями ст. 12 КК України, виходячи з формального критерію та виду і розміру покарання, а і фактичними обставинами, при яких було вчинено злочин; кількості вчинених злочинів - злочинні дії вчинялись ним повторно, що вказує на підвищену суспільну небезпечність особи обвинуваченого, при цьому злочин було припинено лише втручанням правоохоронного органу; суспільній небезпечності останнього, які передбачені розділом XIII особливої частини КК України «Кримінальні правопорушення у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів та інші кримінальні правопорушення проти здоров`я населення», що відносяться до діянь, які створюють загрозу заподіяння шкоди або заподіюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеного кола осіб від незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів; можливим наслідкам від вчинених даної категорії кримінальних правопорушень, обставини вчинення кримінального правопорушення, його відношення до вчиненого, не визнання своєї вини, дані про його особу, те що раніше судимий, за місцем проживання характеризується негативно, не працює, враховуючи думку прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає, з метою запобігання нових кримінальних правопорушень, виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе лише в місцях позбавлення волі. Крім того суд вважає необхідним призначити обвинуваченому за даною нормою додаткове покарання у вигляді конфіскації всього майна.

Таке покарання на думку суду є справедливим та у розумінні ст. 50 КК України необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та запобіганню вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_4 із застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України, суд не вбачає.

Крім того, судом встановлено наступне.

Вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025 року, який набрав законної сили 10.06.2025 року, ОСОБА_4 засуджено за ст. 126-1 КК України до одного року обмеження волі.

За змістом ч. 1 ст. 72 КК України при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі.

Отже, один рік обмеження волі, що призначений ОСОБА_4 вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025 року відповідає шести місяцям позбавлення волі.

А тому, з урахуванням вищевикладеного суд вважає, що ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 70, ч. 1 ст. 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, необхідно приєднати покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09.05.2025 року та остаточно за сукупністю вироків призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

До обвинуваченого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підстав його зміни чи скасування не встановлено.

Судові витрати за проведення експертиз матеріалів, речовин та виробів (наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) №СЕ-19/107-24/12942-НЗПРАП від 11.12.2024, №СЕ-19/107-25/995-НЗПРАП від 05.02.2025, №СЕ-19/107-25/1000-НЗПРАП від 05.02.2025, №СЕ-19/107-25/998-НЗПРАП від 04.02.2025, №СЕ-19/107-25/1001-НЗПРАП від 04.02.2025, №СЕ-19/107-25/993-НЗПРАП від 03.02.2025, №СЕ-19/107-25/996-НЗПРАП від 12.02.2025, №СЕ-19/107-25/991-ФХВР від 28.02.2025, складають 14 962 /чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят дві/ гривні 85 копійок.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, суд, у разі ухвалення обвинувального вироку, стягує з обвинуваченого на користь держави, документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначити покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією майна, яке йому належить.

На підставі ч. 4 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 09 травня 2025 року, перевівши покарання у виді обмеження волі у більш суворий вид покарання у виді позбавлення волі, виходячи із співвідношення, встановленого п/п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якого одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі - 6 (шість) місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_4 до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили - залишити тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його фактичного затримання з 21 січня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертиз матеріалів, речовин та виробів (наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів) в загальному розмірі 14 962, 85 гривень.

Речові докази:

- поліетиленовий пакет чорного кольору наповнений канабісом, п`ять предметів схожі на набої із маркуванням 19/32, металеву ємкість обгорнуту ізолентою оранжевого кольору наповненою речовиною сірого кольору, яка схожа на бездимний порох, скляну ємкість із насінням рослин коноплі, металеві кайданки, металеву скриньку із залишками канабісу, згорток паперу із залишками канабісу, пластикову ємкість із канабісом, які поміщено в спеціальні пакети СУ НПУ №№: СRІ1126076, RІС2178419, СRІ1126080, ІСR0172600, ІСR0172601, RІС2178420, PSP2470362, ІСR0172599, ІСR0172598 та які знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області знищити;

- грошові кошти, а саме купюри номіналом 200 гривень серії та номер: ДБ2926692 та 100 гривень ЕЗ6891655, які під час випромінювання ультрафіолетовим світлом висвітлюють слово «ЗАКУПКА», які поміщено в спеціальний пакет СУ НПУ №СRІ1126073 - звернути в дохід держави.

- грошові кошти у сумі 5350 гривень, які поміщено в спец пакет СУ НПУ № №СRІ1126074, купюру номіналом 200 гривень серії ЕД5727031, яку упаковано у спец пакет СУ НПУ №СRІ1126078, мобільний телефон марки «Самсунг А10» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який поміщено в спеціальний пакет СУ НПУ № №СRІ1126076 - повернути ОСОБА_4 .

Скасувати арешт тимчасово вилученого майна, застосований ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 22 січня 2025 року по справі № 309/4/25.

На вирок може бути подана апеляція до Закарпатського апеляційного суду через Хустський районний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1