Справа № 287/1062/25
провадження 1-кп/287/396/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Олевськ

Олевський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000096 від 04.04.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Лопатичі, Олевського району, Житомирської області, освіта середня-спеціальна, одруженого, інваліда ІІІ групи, громадянина України, українця, не депутата, не працюючого, раніше не судимого, на утриманні має трьох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У період дії воєнного стану, який введений Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №14264/2022 та затверджений Законом України №2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, строк дії якого продовжено Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №2625 від 14.01.2025, 31.01.2025 приблизно о 21:00 год., ОСОБА_4 , перебував за власним місцем проживання, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . В той момент у нього виник злочинний умисел направлений на таємне, викрадення чужого майна, а саме бетонних стовпчиків з території П(ПО) СП «Іскра», яка розташована по вул. Героїв України 66, що в с. Лопатичі, Коростенського району, Житомирської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитись, за рахунок чужого майна, ОСОБА_4 , без розриву в часі, взяв зі свого домогосподарства трактор марки «Т-40» державний номерний знак НОМЕР_1 , з приєднаною до нього гужовою повозкою та поїхав до території П(ПО) СП «Іскра» з метою викрадення бетонних стовпчиків.

Тоді ж, перебуваючи на території П(ПО) СП «Іскра», за допомогою вищевказаного трактора, витягнув з огорожі 17 бетонних стовпчиків, вартістю 4816 гривень 61 копійка, які погрузив на гужову повозку. Після чого перевіз викрадені бетонні стовпчики до свого місця проживання, тим самим розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті чого, ОСОБА_4 , своїми злочинними діями вчинив, таємне викрадення чужого майна, чим спричинив П(ПО) СП «Іскра», матеріального збитку на суму 4816 гривень 61 копійка.

Своїми умисними діями, які виразились у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину в скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, обставини, викладені у обвинувальному акті не заперечував. Повідомив, що 31.01.2025 за допомогою трактора таємно викрав 17 бетонних стовпчиків з території П(ПО) СП «Іскра», які на даний час повернуті потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється. Щодо міри покарання поклався на розсуд суду.

Представник потерпілої юридичної особи П(ПО) СП «Іскра», ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, проте на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, про що не заперечують всі учасники судового провадження. Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також судом їм роз`яснено, що у такому випадку вони позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку. Судом з`ясовано, що наслідки ухвалення такого рішення сторонам зрозумілі.

Суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена повністю, його дії кваліфіковано правильно за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. 67 КК України, не встановлено.

Як особа ОСОБА_4 характеризуються за місцем проживання позитивно. На обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває. Раніше не судимий.

Згідно зі статтею 12 КК України вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Відповідно до статті 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Враховуючи як обставини, що пом`якшують покарання, так і особу обвинуваченого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, є інвалідом ІІІ групи, має на утриманні трьох малолітніх дітей, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з визначенням йому іспитового строку в порядку та межах, передбачених ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 14.04.2025 у справі № 287/769/25 накладений арешт на трактор марки Т-40 д.н.з. НОМЕР_1 ; гужову повозку та 17 залізо-бетонних стовпів довжиною 2,90 м. На підставі положень ч.4 ст.174 КПК України, накладений на зазначене майно арешт підлягає скасуванню.

Процесуальні витрати у справі за проведення судової експертизи підлягають стягненню з обвинуваченого в порядку ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст.100 КПК України

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався, підстав для його обрання судом не встановлено.

Цивільний позов не заявлявся.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей 349, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Олевського районного суду Житомирської області від 14.04.2025 у справі № 287/769/25 номер провадження 1-кс/287/131/25, на майно, вилучене у ході огляду місця події від 04.04.2025.

Речові докази: трактор марки Т-40 д.н.з. НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_7 ;

- гужову повозку повернути власнику ОСОБА_4 ;

- 17 залізо-бетонних стовпів довжиною 2,90 м. залишити потерпілому П(ПО) СП «Іскра».

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи (висновок експерта від 25.04.2025 за № СЕ-19/106-25/7485-ТВ) в розмірі 1782 (одна тисяча вісімсот дві) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1