УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000599 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000599 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 14.09.2025 близько 03 годин 15 хвилин, поліцейський роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП капрал поліції ОСОБА_8 , спільно з заступником командира взводу роти ТОР УПП у Вінницькій області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_9 заступили на несення служби в складі екіпажу «Юнкер Т1», які відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» є працівниками правоохоронного органу та підлягають захисту, відповідно до положень ч. 2 ст. 18, п. 1 ч. 1 ст. 31, ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», прибули на виклик по факту «незаконне проникнення до житла чи іншого володіння» за адресою: м. Вінниця, вул. Київська, 16 у ТЦ «Тетріс».

Прибувши за місцем виклику, працівниками поліції було виявлено особу, яка вчиняла кримінальне правопорушення, у ході спілкування було встановлено анкетні дані правопорушника, яким виявився ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий у АДРЕСА_1 .

У подальшому, ОСОБА_6 , усвідомлюючи те, що перед ними стоять працівники поліції, одягнуті у формений одяг працівників Національної поліції України з розпізнавальними нашивками та вогнепальною зброєю, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою протиставити себе проти інших та показати свою зверхність над поліцейськими, які виконували свої обов`язки щодо припинення кримінального правопорушення, о 03 год. 15 хв., 15.09.2025, наніс один удар лівою рукою в ділянку обличчя капралу поліції ОСОБА_8 .

У подальшому, ОСОБА_9 , діючи відповідно до ЗУ «Про Національну поліцію» та з метою відвернення шкоди, яка б могла бути заподіяна, застосував заходи фізичного впливу до ОСОБА_6 , а саме поклав його на землю.

Внаслідок кримінально-протиправних дій ОСОБА_6 , капрал поліції ОСОБА_8 , згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 14.09.2025 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин щоки справа та садна верхньої губи справа.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, тобто умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

14.09.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю міста Гайсин, громадянину України, місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованому йому правопорушенні повністю підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні доказів.

У вказаному кримінальному провадженні існують ризики передбачені частиною 1 статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема:1) переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлює тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним в інкримінованому кримінальному правопорушенні, в нього відсутнє законне джерело доходу та постійне місце роботи; 2) незаконного впливу підозрюваного на потерпілого, свідків чи експертів, оскільки згідно статті 23 Кримінального процесуального кодексу України суд досліджує докази безпосередньо, показання учасників кримінального провадження суд отримує усно. ОСОБА_6 , матиме можливість здійснювати на них відповідний незаконний вплив.

Враховуючи вищевикладене, особу підозрюваного ОСОБА_6 , його вік і стан здоров`я, матеріальний стан, те, що підозрюваний вчинив умисний тяжкий злочин, наявні усі підстави вважати про схильність останнього до вчинення протиправних діянь, наявність можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти нові кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про наявність ризиків, яким неможливо запобігти шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, окрім як цілодобовий домашній арешт, тому слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримала.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення клопотання, однак просила застосувати домашній арешт у нічну пору доби.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні вину визнав, по суті клопотання заперечував щодо обрання такого запобіжного заходу.

Слідчий суддя, вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали клопотання слідчого та матеріали кримінального провадження, прийшов до наступного висновку.

У провадженні СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000599 від 14.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Згідно підозри, оголошеної ОСОБА_6 , останній вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 345 КК України - умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень, у зв`язку із виконання ним службових обов`язків.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали кримінального провадження та клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що підозра щодо вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Вказані ризики та обставини правопорушення, свідчать про те, що інший запобіжний захід не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, навчається. Разом з тим, це не є безумовними підставами для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки вказані обставини на даний час не мають такого ступеню довіри, які можуть бути враховані судом, як такі, що мають запобіжний вплив на поведінку підозрюваного, та не є такими, що спростовують встановлені судом ризики.

За змістом ст.131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження. Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що застосування іншого запобіжного заходу ніж цілодобовий домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленим ризикам, які вказані слідчим та доведені матеріалами справи. Тому, для досягнення мети застосування запобіжних заходів, на даному етапі досудового розслідування запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним та доцільним.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, його тяжкість, відомості про майновий та сімейний стан підозрюваного, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про доцільність застосування на даному етапі досудового розслідування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 2 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

?прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

?не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

?повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи/навчання;

?утриматись від спілкування із особами, які являються потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 16.09.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити начальнику Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Негайно доставити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця проживання: АДРЕСА_1 , де звільнити його з-під варти.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя