Справа № 180/243/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2026 р.

Слідчий суддя Марганецького міського суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , з секретарем судового засідання ОСОБА_2 , за участю:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м.Марганець клопотання слідчого СВ ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 26.12.2025 за № 0028667 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.246 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ ВП № 1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , звернулась до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.246 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час загальної мобілізації військової частини НОМЕР_1 , яка тимчасово дислокувалась за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи курсантом 1 навчального взводу 2 навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст.ст.6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24.03.1999 року, 10.09.2025 року був відсутнім під час перевірки особового складу у місці розташування підрозділу, який знаходиться в пункті військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , звідки прибув до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де з того часу проводив час на власний розсуд, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби, не вживаючи жодних заходів до повернення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього, поки, ОСОБА_4 не був виявленим працівниками поліції, чим припинено вчинення кримінального правопорушення проти встановленого порядку несення військової служби (військове кримінальне правопорушення).

Окрім цього, досудовим розслідуванням встановлено, що 16 січня 2026 року приблизно о 14:00 годині ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконну порубку дерев, всупереч вимогам ст.69 Лісового кодексу України, постанови Кабінету міністрів України № 761 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів»,«Порядку спеціального використання лісових ресурсів», «Порядку видачі спеціальних дозволів на використання лісових ресурсів» та «Правил рубок головного користування в лісах України» без спеціального дозволу на використання лісових ресурсів, тобто без лісорубного або лісового квиткаусвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи на території урочища Ворошилівське кварталу № 24 відділу № 11 належному Марганецькому лісництву філії Східного лісового офісу Запорізького надлісництва, (геоданні 47?626313,34?661101), вищевказані лісові насадження відносяться до захисних лісових насаджень рекреаційно-оздоровчих лісів, самовільно, без передбаченого законом дозволу, за допомогою належної йому бензопили марки «StihlMS260» вчинив незаконну порубку 5 дерев породи акації білої загальною кубомасою 4,35 м куб.

Вказані незаконно порубані дерева ОСОБА_4 склав до автомобіля марки ГАЗ 32213 ПЕ, р.н. НОМЕР_2 , та почав перевозити вказані дерева по м.Марганець. Рухаючись на вказаному автомобілі по вул.Молодіжна в м.Марганці, вказаний автомобіль ГАЗ 32213 ПЕ, р.н. НОМЕР_2 було зупинено працівниками СРПП ВП № 1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, в кузові якого було виявлено вказані незаконно порубані дерева.

16.01.2025 року в період часу з 16 год. 50 хв. до 17 год. 15 хв. на перехресті вулиць Молодіжна та Рубінова у м.Марганець працівниками СВ ВП №1 Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено огляд автомобіля ГАЗ 32213 ПЕ, р.н. НОМЕР_2 , під час якого було вилучено незаконно порубані дерева породи «Акація біла».

Внаслідок незаконної порубки дерев на території урочища Ворошилівське кварталу № 24 відділу № 11 належному Марганецькому лісництві філії Східного лісового офісу Запорізького надлісництва, за (геоданними 47?626313,34?661101) ОСОБА_4 відповідно до висновку експертизи № СЕ-19/104-26/2664-ФХЕД від 27.01.2026 заподіяв Марганецькому лісництву філії Східного лісового офісу Запорізького надлісництва матеріальну шкоду на загальну суму 52 795 грн 05 коп.

Враховуючи викладене, досудовим розслідуванням встановлено достатньо підстав для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407 КК України самовільне залишення військової частини військовослужбовцем, вчинені в бойовій обстановці, вчинені в умовах воєнного стану, ч.1 ст. 246 КК України, а саме - незаконна порубка дерев у захисних лісових насадженнях, перевезення, що заподіяло істотну шкоду.

В ході проведення досудового розслідування кримінального провадження встановлено достатній обсяг обставин, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних злочинів.

Вина ОСОБА_4 підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами.

Також, слідчим встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризик переховування від органів досудового розслідування та суду; ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні; ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

Так, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, що може спонукати його переховуватися від органу досудового розслідування та суду; не обтяжений соціальними зв`язками, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інвалідів, у зв`язку з чим органи досудового розслідування не зможуть контролювати поведінку підозрюваного, та що може призвести до втрати зв`язку з даною особою.

ОСОБА_4 останній раз був засуджений 01.10.2025 Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.289 до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75, п. 1,2 ч. 1 ст. 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, та 25.11.2025 року був поставлений на облік Нікопольського РВ №3 ФДУ Дніпропетровській області, однак продовжує вчиняти кримінальні правопорушення.

А враховуючи те, що підозрюваному вручено копії додатків до вказаного клопотання, в переліку яких є копії протоколів допитів свідків, потерпілих,отже може впливати на них з метою схилення їх до зміни свідчень під час досудового розслідування або судового розгляду;

В той же час, враховуючи активність проведення бойових дій на території України, наявний очевидний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду на території, які не підконтрольні Українській владі.

Тому виникла необхідність обрати запобіжний захід у відношенні підозрюваного, який попередить настання вказаних ризиків.

Відповідно ч.8 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, а саме тримання під вартою.

Також, слідчий вважає, що більш м`які запобіжні заходи не можуть запобігти вищевказаному ризику.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 діб з підстав, зазначених в клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив не брати його під варту.

Захисник ОСОБА_5 , з огляду на особу підозрюваного, просив застосувати до нього більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Дослідивши подане клопотання та надані слідчим матеріали, вислухавши думку учасників судового засідання, з огляду на підстави якими обґрунтовується доцільність застосування запобіжного заходу підозрюваному, приходжу до такого.

В судовому засіданні встановлено, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0028667 внесено відомості про вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.407, ч.1 ст.246 КК України.

09.02.2026 року ОСОБА_4 , як військовослужбовцю, повідомлено про підозру у самовільному залишенні військової частини, вчиненому в бойовій обстановці, в умовах воєнного стану, та в незаконній порубці дерев у захисних лісових насадженнях, перевезення, що заподіяло істотну шкоду.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя приходить до такого.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

З урахуванням вищевказаних письмових доказів, що були надані органом досудового розслідування, та досліджені в судовому засіданні, здійснюючи їх оцінку за своїм внутрішнім переконанням, слідчий суддя приходить до висновку, що повідомлена ОСОБА_4 підозра у вчиненні кримінальних правопорушень є обґрунтованою.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про наявність ризику, передбаченого пунктом 1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

Так, згідно ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст.407 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, за яке передбаченого покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, і тяжкість покарання, яке може бути призначено ОСОБА_4 у разі визнання винуватим, може спонукати його ухилитись від суду. Крім того, ОСОБА_4 є військовослужбовцем, не обтяжений соціальними зв`язками, не має на утриманні неповнолітніх дітей та інвалідів, у зв`язку з чим органи досудового розслідування не зможуть контролювати його поведінку, що може привести до втрати зв`язку з даною особою.

Також, існує ризик незаконного впливу на свідків та потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний вини своєї у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнає, йому вручено копії протоколів допитів свідків, потерпілих,отже, він знає їх особисті дані та може спробувати вплинути на них з метою схилення їх до зміни свідчень під час досудового розслідування або судового розгляду.

Слідчий суддя вважає також реальним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки він підозрюється у вчиненні злочинів в період іспитового строку, встановленого вироком Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.10.2025 року. Тобто, ОСОБА_4 є схильним до протиправної поведінки.

Щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 8 ст.176 КПК України визначено, що під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

ОСОБА_4 є військовослужбовцем і йому інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Отже, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безальтернативним.

При обранні запобіжного заходу слідчим суддею також враховується характер кримінального правопорушення, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками підриву бойової готовності та боєздатності військових підрозділів, а також те, що в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією російської федерації.

Викладене вище дає підстави для твердження про те, що тримання ОСОБА_4 відповідає інтересам суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, в даному випадку, переважають інтереси забезпечення поваги до його особистої свободи.

З огляду на викладене, прихожу до висновку про необхідність задоволення клопотання та можливість обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави у провадженні визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи тяжкість та обставини інкримінованих ОСОБА_4 злочинів, особу підозрюваного, а також його вік та майновий стан, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст.176-179, 181-184, 193, 194, 196, 198, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання здовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 09.04.2026 року включно.

На підставі п.3 ч.5 ст.182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

При внесенні визначеної суми застави підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У випадку внесення застави у визначеному розмірі, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за викликом;

- не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Відповідно до вимог ст.182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню й діє до 09.04.2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1