н/п 1-кп/766/2796/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

особи, стосовно якої розглядається клопотання : ОСОБА_4 ,

захисника: ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому дистанційному підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Херсона кримінальне провадження № 0001903, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 року за клопотанням про застосування заходів виховного характеру відносно неповнолітнього:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 28.03.2025 за ч.1 ст.162, ч.4 ст. 185, ч.2 ст. 360, ч.1 ст.70, ч.4 ст.70, ч.5. ст.72 до 6 років позбавлення волі,

- у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.12.2021 до Херсонського міського суду Херсонської області надійшло клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру відносно ОСОБА_4 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Документами, які обґрунтовують клопотання прокурора є свідоцтво про народження ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 від 08 травня 2007 року, яким підтверджується, що ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно статті 32 Цивільного кодексу України неповнолітньою є фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років.

Згідно клопотання прокурора, ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім, вчинив суспільно-небезпечне діяння при таких обставинах.

14.10.2021 року близько 19:30 год. неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідно до ст. 22 КК України не є суб?єктом вказаного кримінального правопорушення, перебуваючи біля будинку №36, розташованого по вул. Карбишева в м. Херсоні, переслідуючи прямий злочинний умисел та корисливий мотив, направлені на протиправне заволодіння чужим майном з метою особистого незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом зловживання довірою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під приводом здійснення розмови по мобільному телефону з подальшим його поверненням, заволодів мобільним телефоном потерпілого марки виробника «Realme» моделі «RM2040 6і», об?єм пам?яті 4/128 Gb, в кольорі «White» кількість SIM-карт 2 SIM, та використовував одну з номером НОМЕР_2 , imei 1 НОМЕР_3 , imei 2 НОМЕР_4 , на момент крадіжки знаходився в робочому стані, без пошкоджень, без додаткових пристроїв, а саме: навушників та зарядного пристрою, телефон був придбаний у грудні 2020 року, станом на 14.10.2021 року згідно висновку судової товарознавчої експертизи Херсонського НДЕКЦ №CE-19/122-21/7140-TB від 04.11.2021, вартість могла складати 3763 грн. 33 коп.(три тисячі сімсот шістдесят три гривні тридцять три копійки), та заздалегідь не маючи наміру його повернути, покинув місце скоєння злочину, розпорядившись майном ОСОБА_7 на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Таким чином, дії ОСОБА_4 підпадають під ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Судом на обговорення поставлено питання щодо доцільності продовження розгляду клопотання про застосування заходів виховного характеру.

Прокурор вважала недоцільним здійснювати подальший розгляд у зв`язку з досягненням ОСОБА_4 на день розгляду клопотання вісімнадцяти років (повноліття).

Захисник у судовому зсіданні просила відмовити у задоволенні клопотання про застосування заходів виховного характеру.

ОСОБА_4 та представник служби у справах дітей підтримали думку захисника.

Інші учасники до судового засідання не прибули.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

За змістом ч. 2 ст. 97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною другою статті 105 цього Кодексу, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу.

Частина 2 статті 105 КК України передбачає застосування примусових заходів виховного характеру саме до неповнолітнього.

Згідно зі ст. 498 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з п. 3 ч. 1 ст. 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує питання чи слід застосувати до неповнолітнього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

Відповідно до частини 1 статті 501 КПК України, під час постановлення ухвали в кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів виховного характеру суд з`ясовує такі питання:

1) чи мало місце суспільно небезпечне діяння;

2) чи вчинено це діяння неповнолітнім у віці від 11 років до настання віку, з якого настає кримінальна відповідальність за це діяння;

3) чи слід застосувати до нього примусовий захід виховного характеру і якщо слід, то який саме.

В даному кримінальному провадженні прокурор звернулася до суду з клопотанням про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру.

Виходячи зі змісту вищезазначених норм закону, слід вважати, що до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК, після досягнення одинадцятирічного віку, але до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, у будь-якому випадку, незважаючи на ступінь тяжкості вчинюваного діяння, згідно зі ст. 498 КПК України мають застосовуватись примусові заходи виховного характеру.

Необхідно враховувати спеціальні вимоги судового розгляду клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру до неповнолітніх, які не досягли віку кримінальної відповідальності, встановлені ст. 501 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 500 КПК України, судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів виховного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Таку позицію викладено у постанові Верховного Суду колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 12 квітня 2018 року у справі № 198/8/17, провадження № 51-609 км 17.

Щодо застосування до ОСОБА_4 примусових заходів виховного характеру, суд, вважає наступне.

За змістом положень статті 105 КК України, примусовий захід виховного характеру є специфічним заходом, який застосовується лише до неповнолітнього та не тільки за умови вчинення злочину особою, яка не досягла повноліття, а і якщо на час застосування такого заходу особа перебувала у неповнолітньому віці.

Як встановлено, що станом на день розгляду даного клопотання ОСОБА_4 досяг повноліття, що виключає можливість застосування до нього примусових заходів виховного характеру, тому у задоволенні клопотання прокурора, слід відмовити.

Зазначене узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною в постанові Верховного Суду України від 26 грудня 2021 року (справа № 461/2728/20) та постанови Верховного Суду України від 10 червня 2021 року (справа № 303/2121/19).

За даними кримінального провадження відомостей, що стосуються виконання (реалізації) статей 100, 174 КПК України, а також щодо процесуальних витрат до суду не надходило, тому суд не вирішує зазначені питання.

З огляду на викладене вище та керуючись ст.ст. 369-372, 498, 501 КПК України, ст.ст. 97, 105 КК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування відносно неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусових заходів виховного характеру по матеріалах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 року за № 0001903 - відмовити.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2021 року за № 0001903 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за вчинення суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ознаки діяння, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1