УХВАЛА

11 лютого 2026 року місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду в місті Дніпро кримінальне провадження № 0000301 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_9 ,

захисників: ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції), ОСОБА_11 , (в режимі відеоконференції), ОСОБА_12 (в режимі відеоконференції),

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

04.12.2024 до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшло кримінальне провадження № 0000301 відносно ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування заявленого клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторона обвинувачення зазначила, що злочини в яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 відноситься до особливо тяжких.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.06.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком дії до 13.08.2024, який було продовжено судом до 14.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.06.2024 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком дії до 13.08.2024, який було продовжено судом до 14.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.06.2024 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, строком дії до 13.08.2024, який було продовжено судом до 14.02.2026.

Прокурор вважає, що в даному кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1),5) ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке, відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки обвинувачені обізнані щодо можливого виду покарання за вчинення злочинів, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, яким передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

На думку прокурора, в разі не продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи суть обвинувачення вчинення особливо тяжких злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , які не мають постійного джерела доходу, що свідчить про відсутність міцних соціальних зв`язків, можуть вчинити інше кримінальне правопорушення або його продовжити, з метою матеріального збагачення та подальшого втягнення інших осіб до злочинної діяльності.

А тому сторона обвинувачення убачає, що з метою запобігання спробі ухилення від суду та з метою забезпечення можливості виконання процесуальних рішень, забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та належної процесуальної поведінки, є всі підстави для продовження застосування відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти клопотання прокурора та просили змінити раніше обраний ОСОБА_6 запобіжний захід на інший запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, посилаючись на те, що зазначені стороною обвинувачення ризики не підтверджені належними доказами по справі.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_10 заперечували проти клопотання прокурора та просили змінити раніше обраний ОСОБА_5 запобіжний захід на інший запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що зазначені стороною обвинувачення ризики не підтверджені належними доказами по справі.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_11 заперечували проти клопотання прокурора та просили змінити раніше обраний ОСОБА_7 запобіжний захід на інший запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою або зменшити розмір застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб. Також обвинувачений ОСОБА_7 , мотивуючи необхідність зміни раніше обраного йому запобіжного заходу на інший запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою, зазначав суду, що він хворіє на ВІЛ, що унеможливлює його перебування в умовах слідчого ізолятора.

Суд, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 строком на 60 днів, а також клопотання обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та їх захисників про зміну обвинуваченим запобіжного заходу, який не пов`язаний з триманням під вартою, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

У конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Суд вважає, що в даному кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1),5) ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на наступне.

Так, відповідно до змісту обвинувального акта раніше неодноразово судимий ОСОБА_5 , а також ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обвинувачуються у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, організованою групою, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України, санкція якого передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 9 до 12 років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.06.2024 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 13.08.2024, який в подальшому було продовжено судом до 14.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.06.2024 ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 13.08.2024, який в подальшому було продовжено судом до 14.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 14.06.2024 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 13.08.2024, який в подальшому було продовжено судом до 14.02.2026.

Враховуючи ймовірну тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у разі визнання останніх винуватими у вчиненні кримінальних правопорушень, їм може бути призначено покарання відповідно до санкції ч. 3 ст. 307 КК України, у зв`язку з чим останні, перебуваючи під загрозою застосування тяжкого покарання, можуть переховуватися від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства, як і те, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів, з метою отримання прибутку від незаконної діяльності у складі організованої групи, а тому можуть повернутися до вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, оскільки Дніпропетровський регіон наразі є одним із регіонів в Україні де сконцентрована діяльність злочинних угрупувань наркоторговців, які уподальшому розповсюджують та збувають наркотичні засоби, психотропні речовини по усім регіонам України.

При продовженні строку дії запобіжного заходу суд також враховує і ту обставину, що протягом перебування ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 під вартою будь-яких відомостей щодо протипоказань перебування в умовах ізоляції відносно останніх не надходило, як і не надано суду відомостей, щодо міцних соціальних зв`язків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 чи іншого комплексу обставин, які би переважали ризики передбачені ст. 177 КПК України.

Таким чином, наявність на цей час ризиків, передбачених п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України, в сукупності з обсягом висунутого ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 обвинувачення вказує на те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу.

На переконання суду, посилання обвинуваченого ОСОБА_7 на наявність у нього захворювання ВІЛ, не можуть бути безумовними підставами для зміни йому запобіжного заходу на домашній арешт, оскільки це не спростовує наявність на цей час ризиків, передбачених п.п. 1), 5) ч. 1 ст. 177 КПК України.

Тому суд, враховуючи вік, задовільний стан здоров`я обвинувачених, відсутність постійного джерела доходу та міцних соціальних зв`язків та обґрунтоване обвинувачення у вчиненні злочинів у сфері обігу наркотичних засобів з метою збуту у складі організованої групи, тобто вчинення злочинів проти здоров`я населення, свідчать про те, що підстав для зміни обвинуваченим запобіжного заходу не вбачається, вважає, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою буде доцільним для обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та зможе забезпечити у подальшому останнім належну процесуальну поведінку.

Суд вважає, що продовження строку утримання під вартою обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки по справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З огляду на зазначене, суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 на 60 днів та відмовити в клопотанні обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та їх захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу на інший запобіжний захід, непов`язаний з триманням під вартою.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, суд вважає за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 151400 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок.

Вирішуючи клопотання захисника ОСОБА_11 та обвинуваченого ОСОБА_7 , а також захисника ОСОБА_10 та обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 про зменшення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 розміру застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, суд з урахуванням стану здоров`я, майнового становища обвинувачених, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Розмір застави відносно особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається в межах встановлених п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України.

Відповідно до вимог ч.ч. 4, 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвалами Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська (нова назва Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра) від 07.07.2025, від 29.08.2025, від 23.10.2025 та від 17.12.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_7 визначено розмір застави на 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151400 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок.Відносно обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 визначено розмір застави на 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 181680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

При визначенні обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розміру застави судом враховано їх стан здоров`я та майнове становища, враховуючи суспільну небезпеку вчинених ними злочинів, які відносяться до категорії особливо тяжких. На переконання суду у даному кримінальному провадженні застава у розмірі 151400 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійокє відповідною і достатньою для обвинуваченого ОСОБА_7 , а для обвинувачених ОСОБА_5 і ОСОБА_6 у розмірі 181680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок, є відповідною і достатньою для обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , а також є прийнятною з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Отже за висновком суду, враховуючи обставини даного кримінального провадження, існування ризиків, встановлених судом, виправдовує прагнення суду забезпечення присутності обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в суді, у разі внесення ними застави, у зв`язку з чим встановлення саме такого розміру застави з урахуванням усіх обставин справи є пропорційним у даному кримінальному провадженні, відтак клопотання сторони захисту та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 і ОСОБА_5 про зменшення розміру застави до 20 прожиткових мінімумів для працездатних осібзадоволенню не підлягає.

Разом з тим, суд зауважує, що вказане також узгоджується з позицією, викладеною в ухвалах колегії суддів Дніпровського апеляційного суду від 23.06.2025, від 29.07.2025, від 21.10.2025 та від 24.11.2025 (справа № 199/10125/24), якими залишено без змін ухвали Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 13.05.2025, від 07.07.2025, від 29.08.2025 та від 23.10.2025 про визначення кожному з обвинувачених ОСОБА_7 розміру застави саме у сумі 151400 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок, а такожОСОБА_6 і ОСОБА_5 розміру застави саме у сумі 181680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 151400 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок. Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими ОСОБА_6 і ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 181680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 184, 194, 331, 350, 369, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 квітня 2026 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 181680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будуть покладені обов`язки:

-не відлучатися з міста Дніпра без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-не відвідувати розважальні заклади.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 квітня 2026 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 181680 гривень (сто вісімдесят одна тисяча шістсот вісімдесят) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будуть покладені обов`язки:

-не відлучатися з міста Дніпра без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-не відвідувати розважальні заклади.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 11 квітня 2026 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язків, передбачених КПК України, у сумі 151400 гривень (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень 00 копійок.

У разі внесення застави на обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , будуть покладені обов`язки:

-не відлучатися з міста Дніпра без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-не відвідувати розважальні заклади.

Роз`яснити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 що у разі невиконання покладених на них обов`язків, внесені кошти будуть звернені в дохід держави.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена, як самими обвинуваченими, так і іншою фізичною або юридичною особою заставодавцем.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачені зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 вважаються такими, до яких застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Термін обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 11.04.2026 включно.

Попередити обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо обвинувачені, будучи належним чином повідомлені, не з`являться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлять про причини своєї неявки, або якщо порушать інші покладені на них при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 на домашній арешт або зменшити розмір застави відмовити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_10 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 на домашній арешт або зменшити розмір застави відмовити.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 на домашній арешт або зменшити розмір застави відмовити.

Копію ухвали вручити учасникам судового провадження та направити її для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала суду про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, прокурором безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які перебувають під вартою, - з моменту вручення їм копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Повний текст ухвали буде оголошено 11.02.2026 о 14:00 годині.

Суддя: ОСОБА_1

11.02.2026