Провадження по справі № 1-кп/522/2341/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (кримінальне провадження № 0000200 від 14.01.2025), відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця за призовом на військову службу під час мобілізації, старшого навідника мінометного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший солдат», раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад обставин.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про звільнення підозрюваного ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до клопотання ОСОБА_3 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5ст.407 КК України, а саме у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що 23.07.2024 ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 , на військову службу за призовом під час мобілізації у військову частину НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 4 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Відтак, з 23.07.2024, тобто з дня відправлення до військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_3 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

Згідно вимог п.п. 1-5 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Проходячи військову службу, ОСОБА_3 як військовослужбовець, відповідно до вимог ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, старший солдат ОСОБА_3 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях.

Так, старший солдат ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 27.08.2024 вчинив самовільне залишення розташування військової частини НОМЕР_1 , що дислокується у Сумській області (більш точне місце розташування зазначити неможливо у зв`язку із веденням на території України воєнного стану) та незаконно перебував поза її межами до 31.12.2024 (коли з`явився до військової частини НОМЕР_2 на території АДРЕСА_2 ), проводячи час на власний розсуд, не пов`язуючи з обов`язками військової служби ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення вперше, бажає повернутись на військову службу до військової частини НОМЕР_3 , у зв`язку з чим звернувся до прокурора з відповідним клопотанням, також ОСОБА_3 командиром військової частини НОМЕР_3 надано згоду на продовження військової служби у вказаній військовій частині.

Враховуючи наведене, прокурор у клопотанні просив суд на підставі ч. 5 ст. 401 КК України звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

При цьому, досудовим розслідуванням не встановлено в діяннях ОСОБА_3 складу інших кримінальних правопорушень.

Позиція учасників судового процесу.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, просив звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за підозрою у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_3 погодився з клопотанням прокурора, повідомив про своє бажання повернутися до військової служби у військову частину та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження та перевіривши матеріали справи приходить до наступних висновків.

Мотивувальна частина та застосовані судом правові норми.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем без поважних причин понад 3 доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 286 КПК України, звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно із ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною 5 статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Судом з`ясовано, що підозрюваний добровільно звернувся до прокурора з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України.

До клопотання прокурора додано письмова згода підозрюваного ОСОБА_3 про його звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України та письмова згода командира військової частини НОМЕР_3 на продовження проходження військової служби ОСОБА_3 .

Також, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Висновок суду.

За таких обставин, враховуючи позицію підозрюваного, прокурора та наявність у матеріалах справи вищенаведеного клопотання підозрюваного та згоди командира військової частини НОМЕР_3 , суд приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з підстав, визначених ч. 5 ст. 401 КК України.

Крім того, за положенням ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження за наявності підстав, передбачених ч. 2 ст. 284 КПК України, зокрема у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід не застосовувався.

Цивільний позов у справі не заявлявся. Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 284-286, ч. 3 ст. 288, 376 Кримінального процесуального кодексу України, ч. 5 ст. 401, ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України на підставі ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження № 0000200 від 14.01.2025 за підозрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути протягом 72 годин за місцем служби після набрання ухвалою суду законної сили.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_6

04.02.2026