Справа № 739/1937/25
Провадження № 1-кп/739/160/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області та в режимі відеоконференції за участі прокурора ОСОБА_3 за допомогою комунікаційної платформи EASYCON, клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.08.2025 року на ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000361 від 15.08.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 263 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

23.09.2025 року на електронну пошту суду від прокурора - стажиста на посаді прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 надійшло клопотання про продовження строку дії обов`яків, покладених ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.08.2025 року на ОСОБА_4 , а саме: 1) прибувати за кожною вимогою до суду; 2) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання. Клопотання мотивоване тим, що під час досудового розслідування ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.08.2025 року до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків строком до 21.10.2025 року. На даний час існує необхідність у продовженні строку дії обов`язків встановлених ухвалою суду оскільки ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшився та продовжує існувати. Оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі на строк до двох років, та усвідомлюючи невідворотність покарання з метою його уникнення останній може безперешкодно покинути місце проживання та переховуватися від органів слідства та суду. Це у свою чергу підтверджує наявність ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 КПК України.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження строку дії обов`язків підтримала та просила задовольнити, посилаючись на наявність ризику можливого переховування обвинуваченого від суда. Обвинувачений ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти продовження строку дії обов`язків відносно нього. Потерпілий ОСОБА_5 у підготовче судове засідання не з`явився. Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

21.08.2025 року ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області в рамках даного кримінального провадження № 0000361 від 15.08.2025 року, підозрюваному ОСОБА_4 , було обрано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, або суду; - повідомляти слідчого, прокурора, або суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання. Визначений строк дії покладених на ОСОБА_4 обов`язків тривалістю у два місці з дня постановлення ухвали.

12.09.2025 року обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 надійшов для розгляду по суті до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду, суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі змістом ст.ст. 131-132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Особисте зобов`язання полягає у покладені на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені ст. 194 цього Кодексу. Згідно ч.7 ст.194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. А у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Як вбачається, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України за який передбачено покарання у виді пробаційного нагляду на строк до двох років або обмеження волі на той самий трок та у вчиненні нетяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.263 КК України, за який передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або пробаційний нагляд на строк від двох до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, або позбавленням волі на строк до трьох років, та усвідомлюючи невідворотність покарання з метою його уникнення останній може безперешкодно покинути місце проживання та переховуватися від суду.

Тому суд вважає цілком обґрунтованим існування ризику, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості обвинуваченого ОСОБА_4 переховуватись від суду.

При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений у випадку не продовження строку дії обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді при застосуванні запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і не настане, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ризик, можливість настання якого вбачається з матеріалів кримінального провадження. Враховуючи, що розгляд даного кримінального провадження не може бути закінчений до 21.10.2025 року та судом не встановлено обставин, які б свідчили, що обвинувачений у випадку не продовження строку дії обов`язків, покладених на нього ухвалою слідчого судді під час застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, буде належно виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки і не настане передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України ризик, тому строк дії обов`язків відносно нього необхідно продовжити на два місяці, до 21.12.2025 включно. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131,132, 177,179, 194, 199, 331 КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків - задовольнити. Продовжити строк дії обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 21.08.2025 року під час застосування до обвинуваченого у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до ЄРДР за № 0000361 від 15.08.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 263 КК України, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, а саме:

1.Прибувати за кожною вимогою до суду;

2.Повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Строк виконання покладених на ОСОБА_4 обов`язків продовжити до 21.12.2025року включно.

Роз`яснити письмово під підпис обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання продовжених згідно ухвали суду обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням обов`язків здійснює прокурор.

Ухвала у підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ознайомити та вручити обвинуваченому ОСОБА_4 під розписку копію ухвали про продовження строку дії обов`язків.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_1