Справа № 331/680/26
Провадження № 1-кс/331/321/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши матеріали клопотання старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області капітана юстиції ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 23.01.2026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України, про арешт майна,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області капітан юстиції ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000203 від 23.01.2026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 436-2, ч.3 ст. 436-2 КК України, про арешт майна.

У вказаному клопотанні старший слідчий просить накласти арешт на транспортний засіб «FORD C-MAX» сірого кольору, 2008 року випуску, д.з.н. НОМЕР_1 , VIN-номер НОМЕР_2 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

Клопотання вмотивоване тим, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 від 23.01.2026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , будучи проросійськи налаштованою особою, яка підтримує агресивну політику Російської Федерації та звинувачує українську владу у розв`язуванні та ескалації конфлікту між Україною та Російською Федерацією у період часу з 23.06.2023 до 10.11.2023, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), використовуючи власні електронні (мобільні) пристрої та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою облікового запису (аккаунту) на ім`я « ОСОБА_6 » з постійним ID: НОМЕР_3 , в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , здійснив виготовлення та поширення матеріалів шляхом особистих дописів (коментарів) під публікаціями, розміщеними на проросійському інформаційному ресурсі «На самом деле в Запорожье Chat» у месенджері «Telegram» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що є засобом масової інформації, у яких міститься визнання правомірною, виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році, визнання правомірною та заперечення тимчасової окупації частини території України, глорифікації осіб, які здійснювали збройну агресію Російської Федерації проти України, з використанням засобів масової інформації, який є невід`ємною складовою проросійського інформаційного ресурсу відкритого типу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram» за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з необмеженим колом осіб (користувачів).

Окрім цього, ОСОБА_5 у період часу з 13.04.2024 до 14.08.2025, перебуваючи за місцем фактичного проживання: АДРЕСА_1 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний характер своєї діяльності, маючи прямий злочинний умисел, направлений на цілеспрямоване та публічне вираження своїх поглядів необмеженому колу осіб (користувачів), використовуючи власні електронні (мобільні) пристрої та всесвітню мережу «Інтернет», за допомогою облікового запису (аккаунту) на ім`я « ОСОБА_6 » з постійним ID: НОМЕР_3 , в месенджері «Telegram», зареєстрованого на номер мобільного телефону НОМЕР_4 , здійснив виготовлення та поширення матеріалів шляхом особистих дописів (коментарів) під публікаціями, розміщеними на проросійському інформаційному ресурсі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram» за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а також у чаті під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_4 »» (посилання на чат ІНФОРМАЦІЯ_5 який є невід`ємною частиною телеграм-каналу « ІНФОРМАЦІЯ_4 » ( ІНФОРМАЦІЯ_6 що є засобом масової інформації, у яких міститься визнання правомірною, виправдовування та заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, визнання правомірною тимчасової окупації частини території України, який є невід`ємною складовою проросійського інформаційного ресурсу відкритого типу « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у месенджері «Telegram» за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 », з необмеженим колом осіб (користувачів).

За зазначеними фактами 30.01.2026 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області за погодженням з Запорізькою обласною прокуратурою складено та в цей же день обґрунтовано повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Санкцією ч. 3 ст. 436-2 КК України, за якою ОСОБА_5 обґрунтовано повідомлено про підозру, передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої, тому орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні з метою його конфіскації.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів щодо права приватної власності на рухоме майно стосовно суб`єкта ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , останній має на праві приватної транспортний засіб «FORD C-MAX» сірого кольору, 2008 року випуску, д.з.н. НОМЕР_1 , VIN-номер НОМЕР_2 .

У той же час, за твердженням старшого слідчого, наразі у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище майна з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації. Тому орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення підозрюваного та сторони захисту з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У судове засідання старший слідчий не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав та просив його задовольнити.

Власник майна у судове засідання не викликався відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000203 від 23.01.2026 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

30.01.2026 слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області за погодженням з Запорізькою обласною прокуратурою складено та в цей же день обґрунтовано повідомлено про підозру ОСОБА_5 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України.

Із реєстраційної картки ТЗ NZA: НОМЕР_6 встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_5 перебуває транспортний засіб «FORD C-MAX» сірого кольору, VIN: НОМЕР_2 , д.н.з. НОМЕР_1 , рік випуску 2008.

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В ч. 5 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_5 , слідчий суддя також враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Крім того, слідчий суддя бере до уваги, що санкція ч.3 ст.436-2 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_5 , оскільки на даний час ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 436-2, ч. 3 ст. 436-2 КК України, а санкція ч.3 ст.436-2 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої. Тобто, у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_5 може бути конфісковано в дохід держави.

Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно підозрюваного ОСОБА_5 має бути накладений арешт.

При цьому, розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, на переконання слідчого судді, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого підлягає задоволенню.

Тому, керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання задовольнити .

Накласти арешт шляхом заборони відчуження та розпорядження на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_5 , а саме: на транспортний засіб «FORD C-MAX» сірого кольору, 2008 року випуску, д.з.н. НОМЕР_1 , VIN-номер НОМЕР_2 .

Роз`яснити, що згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_7