Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2742/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0000442, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.369-2 КК України, про накладення арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням по кримінальному провадженню №0000442, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.369-2 КК України, про накладення арешту на майно, вилученого 21.11.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування клопотання зазначено, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000442, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 за ознаками злочинів, передбачених передбачених ч.2, ч.3 ст.369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що заступник декана факультету фізичного виховання Уманського педагогічного університету ім. Павла Тичини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у тому, що 24.07.2025 отримав неправомірну вигоду в розмірі 12 тис. гривень від ОСОБА_6 за вплив на членів приймальної комісії даного університету, за позитивну здачу вступних іспитів.

15.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Також встановлено, що старший викладач кафедри медико-біологічних основ фізичної культури факультету фізичного виховання цього ж ВНЗ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у тому, що протягом 2024-2025 років вимагала та одержала від 3 осіб неправомірну вигоду за вирішення навчальних питань (здача сесій, індивідуальний план навчання, тощо).

24.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України.

Також в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в період часу з 2024-2025 заступник декана по роботі з міжнародного співробітництва факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини ОСОБА_5 , разом зі старшим викладачем факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримував на власну банківську картку грошові кошти від вступників до Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини за позитивну здачу вступних іспитів та від студентів вказаного навчального закладу за позитивну здачу сесії.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування та аналізу отриманої в ході тимчасового доступу інформації встановлено, що до одержання неправомірної вигоди за вирішення навчальних питань протягом 2024-2025 років причетні інші викладачі вказаного вищого навчального закладу, а саме: декан факультету фізичного виховання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також викладачі вказаного навчального закладу - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , заступник декана з педагогічної практики факультету фізичного виховання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , заступник декана з наукової роботи факультету фізичного виховання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , завідувач кафедри теорії та методики спорту ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , протягом 2024-2025 отримували неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі від 5 000 грн. до 10 000 грн. від заступників декана факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені ОСОБА_17 та ОСОБА_5 .

Зокрема встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в месенджері «Viber», «WhatsApp», «Signal» надсилали студентам вказаного навчального закладу номери своїх банківських карток та зазначали суму грошових коштів, які студенти повинні були перерахувати за успішну здачу сесії, магістерських чи практичних робіт. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перераховували грошові кошти вищевказаним службовим особам Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, які в подальшому ставили позитивні оцінки студентам в залікові книжки.

21.11.2025, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.11.2025, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено банківську картку № НОМЕР_1 , мобільний телефон «IPHONE SE», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 21.11.2025 вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 - мобільний телефон та банківську картку - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000442.

Зважаючи на те, що мобільний телефон «IPHONE SE», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , може містити інформацію щодо листування, а також телефонні з`єднання ОСОБА_7 ОСОБА_5 з ОСОБА_4 та іншими викладачами чи студентами зазначеного вище навчального закладу, з приводу перерахування коштів чи отримання неправомірної вигоди за вирішення питання стосовно складення студентами поточних сесій, а банківська картка № НОМЕР_1 , підтверджує користування вказаною карткою безпосередньо ОСОБА_4 , з метою недопущення зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на вказане майно.

В судове засідання власник майна ОСОБА_4 не з`явився, однак 27.11.2025 його представник - адвокат ОСОБА_19 подала заяву про розгляд клопотання про накладення арешту без їх участі, проти задоволення клопотання заперечують, оскільки даний телефон було видано добровільно, жодної доказової інформації по даному кримінальному провадженню він не містить, а тому обмежувати ОСОБА_4 , який не є підозрюваним у справі, у праві володіти своїм майном не вбачають підстав.

До початку судового засідання прокурор ОСОБА_3 подав заяву про розгляд клопотання без його участі, при цьому клопотання підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити.

Згідно з вимогами ч.1 ст.172 КПК України, неприбуття слідчого, прокурора та зацікавлених осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

Положеннями ч.4 ст.107 КПК України визначено, що у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За вказаних обставин, слідчий суддя повважав за можливе розгляд клопотання проводити у відсутність учасників справи та без фіксування судового процесу технічними засобами.

Дослідивши клопотання прокурора та долучені до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0000442, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.369-2 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що заступник декана факультету фізичного виховання Уманського педагогічного університету ім. Павла Тичини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється у тому, що 24.07.2025 отримав неправомірну вигоду в розмірі 12 тис. гривень від ОСОБА_6 за вплив на членів приймальної комісії даного університету, за позитивну здачу вступних іспитів.

15.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України.

Також встановлено, що старший викладач кафедри медико-біологічних основ фізичної культури факультету фізичного виховання цього ж ВНЗ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюється у тому, що протягом 2024-2025 років вимагала та одержала від 3 осіб неправомірну вигоду за вирішення навчальних питань (здача сесій, індивідуальний план навчання, тощо).

24.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.369-2 КК України.

Також в ході проведення досудового розслідування встановлено, що в період часу з 2024-2025 заступник декана по роботі з міжнародного співробітництва факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини ОСОБА_5 , разом зі старшим викладачем факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , отримував на власну банківську картку грошові кошти від вступників до Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини за позитивну здачу вступних іспитів та від студентів вказаного навчального закладу за позитивну здачу сесії.

Крім цього, в ході проведення досудового розслідування та аналізу отриманої в ході тимчасового доступу інформації встановлено, що до одержання неправомірної вигоди за вирішення навчальних питань протягом 2024-2025 років причетні інші викладачі вказаного вищого навчального закладу, а саме: декан факультету фізичного виховання - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також викладачі вказаного навчального закладу - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , заступник декана з педагогічної практики факультету фізичного виховання ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , заступник декана з наукової роботи факультету фізичного виховання ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , завідувач кафедри теорії та методики спорту ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , протягом 2024-2025 отримували неправомірну вигоду - грошові кошти в розмірі від 5 000 грн. до 10 000 грн. від заступників декана факультету фізичного виховання Уманського державного педагогічного університету імені ОСОБА_17 та ОСОБА_5 .

Зокрема встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_7 в месенджері «Viber», «WhatsApp», «Signal» надсилали студентам вказаного навчального закладу номери своїх банківських карток та зазначали суму грошових коштів, які студенти повинні були перерахувати за успішну здачу сесії, магістерських чи практичних робіт. В подальшому ОСОБА_5 та ОСОБА_7 перераховували грошові кошти вищевказаним службовим особам Уманського державного педагогічного університету імені Павла Тичини, які в подальшому ставили позитивні оцінки студентам в залікові книжки.

21.11.2025, на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 18.11.2025, проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено банківську картку № НОМЕР_1 , мобільний телефон «IPHONE SE», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 .

Постановою старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_18 від 21.11.2025 вилучені в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 - мобільний телефон та банківську картку - визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000442.

За змістом ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з вимогами ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до положень ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з вимогами ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Норми ст.98 КПК України передбачають, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Положеннями статті 91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з вимогами ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Відповідно до статей 94, 132, 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Разом з цим, слідчий суддя на стадії досудового розслідування не оцінює докази з точки зору їх допустимості чи достатності, оскільки це прерогатива безпосередньо судового розгляду кримінального провадження.

Слідчий суддя вважає, що майно, вилучене 21.11.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , - відповідає вимогам ст.98 КПК України.

Враховуючи те, що прокурором наведено достатньо доводів та підстав, про те, що майно, вилучене 21.11.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , є речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому з метою забезпечення збереження речових доказів та досягнення дієвості кримінального провадження, на думку слідчого судді, на вказане майно необхідно накласти арешт, оскільки, на переконання слідчого судді, з урахуванням обставин і характеру розслідуваного кримінального правопорушення, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати чи знищення вказаних речових доказів, а потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи власника вказаного майна

Відповідно до вимог ст. 175 КПК України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 91, 92, 98, 131, 132, 170, 175 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене 21.11.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

- банківську картку № НОМЕР_1 ;

- мобільний телефон «IPHONE SE», чорного кольору, IMEI1: НОМЕР_2 , ІМЕІ 2: НОМЕР_3 , серійний номер НОМЕР_4 , з карткою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 ,

з метою збереження як речових доказів, встановивши заборону володіти, користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1