УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2025 Справа №607/24322/25 Провадження №1-кс/607/6879/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в режимі відеоконференції клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002098 від 02.09.2024, про продовження строку тримання під вартою щодо

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, працює в ПП «Барилка», не одруженого, особи з інвалідністю ІІ групи, раніше судимого: 30.03.2022 вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 5 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців; 29.05.2023 до Тернопільського міськрайонного суду скеровано обвинувальний акт за ч. 3 ст.307 КК України,

що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 звернувся із клопотанням, яке погоджене Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження №0002098 від 02.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 317 КК України про продовження строку тримання під вартою без визначення застави підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном до 06.01.2026.

В обґрунтування зазначених вимог сторона обвинувачення вказує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України, 07.08.2025 ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, термін дії якого продовжений до 27.11.2025. Однак завершити досудове розслідування до закінчення строку досудового розслідування, який був продовжений до п`яти місяців, неможливо, внаслідок складності провадження. Ризики, які стали підставою для застосування стосовно підозрюваного вказаного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, передбачені п.п. 1,2,3,5 ст.177 КПК України, зокрема, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення, продовжують існувати, а відтак жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, у в`язку з чим слідчий клопоче продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання з наведених у ньому підстав, просить його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні в режимі відеоконференції із Чортківського СІЗО заперечив відносно клопотання, просить змінити запобіжний захід на домашній арешт або визначити розмір застави та вказав, що у зв`язку із незадовільним станом здоров`я та необхідністю лікування не може перебувати під вартою, просить направити його до медичного закладу для проходження лікування.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив відносно клопотання, подавши свої письмові заперечення, просить змінити запобіжний захід шляхом внесення застави або на домашній арешт, що забезпечить уникнення вказаних прокурором ризиків, вказавши на те, що клопотання не обґрунтоване, оскільки не підтверджені вказані у клопотанні ризики, які істотно зменшились. Крім того, зазначив, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання та роботи, також у зв`язку із незадовільним станом здоров`я та необхідністю лікування не може перебувати під вартою, на підтвердження чого долучив в судовому засіданні медичні документи.

Заслухавши пояснення сторін судового провадження, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, слідчий суддя дійшов наступний висновків.

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Так, відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

За ст. 178 КПК України обставиною, яка враховується при обранні запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, які зобов`язаний слідчий суддя оцінити при постановленні ухвали є тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СУ ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені №0002098 від 02.09.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 263, ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

06.08.2025 ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України (стаття 307 із змінами, внесеними згідно із Законами № 3826-VI від 06.10.2011, № 2617-VIII від 22.11.2018), ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 263 КК України (стаття 263 із змінами, внесеними згідно із Законами № 270-VI від 15.04.2008, № 5064-VI від 05.07.2012, № 2617-VIII від 22.11.2018, № 2150-IX від 24.03.2022), а саме: а саме у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті наркотичних засобів, психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого повторно, організовано групою, окрім цього у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту, а також у незаконному збуті психотропних речовин, у місцях позбавлення волі, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, а також у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, а також у незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, окрім цього у придбанні, зберіганні та збуті бойових припасів, вогнепальної зброї та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

07.08.2025 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/16287/25 відносно ОСОБА_4 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 04.10.2025 без визначенням розміру застави, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

29.09.2025 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців тобто до 06.12.2025.

29.09.2025 ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області №607/19959/25 ОСОБА_4 продовжений застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 27.11.2025 без визначенням розміру застави, відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

24.11.2025 слідчим суддею Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області строк досудового розслідування продовжений до 5-ти місяців, а саме до 06.01.2026.

На думку слідчого судді, обґрунтованість підозри, оголошеної ОСОБА_4 та його можливу причетність до вчинених кримінальних правопорушень свідчать долучені до клопотання матеріали кримінального провадження у їх сукупності, оцінка яким надана слідчим суддею під час його розгляду, так і під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які наведені у клопотанні слідчого та доданих до нього матеріалах, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання відомості в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

Слідчий суддя вважає, що окрім наявної обґрунтованої підозри, на даний час ризики, для запобігання яким до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, не зменшились та продовжують існувати і надалі.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжких злочинів та особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна без альтернативної міри покарання. Усвідомлюючи тяжкість вчинених злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, підозрюваний ОСОБА_4 може умисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду, у тому числі може покинути територію України з метою уникнення від кримінальної відповідальності. Слідчий суддя вважає, що зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від суду. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Відтак, слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення, що ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду не зменшився та продовжує існувати.

Також, слідчий суддя вважає, що не перестав існувати ризик того, що ОСОБА_4 перебуваючи під менш суворим запобіжним заходом може незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, зокрема, які купували в останнього наркотичні засоби та психотропні речовини, бойові припаси, вогнепальну зброю та вибухові пристрої. Окрім цього, на даний час решта учасників слідством встановлюються та залишаються не допитаними, водночас останній як особисто так і через третіх осіб, може незаконно впливати на свідків з метою дачі ними неправдивих, неповних показів, відмови від раніше наданих показань або умисного ухилення ними від явки до органу досудового розслідування та суду для надання показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду та його результати.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнанні доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, зазначений ризик існує, так як свідки ще не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь підозрюваного.

Крім того, на думку слідчого судді, ризик того, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не зменшився, оскільки у матеріалах кримінального провадження містяться достеменні відомості про те, що саме технічні засоби передачі інформації використовувалися підозрюваними у даному кримінальному провадженні для комунікації з приводу вчинюваного злочину, відтак могли зберегти на собі сліди такої комунікації. Тому вони мають істотне значення для встановлення обставин правопорушення та існує ризик їх знищення, приховування, або спотворення. Водночас, перебуваючи на волі, ОСОБА_4 отримає безперешкодний доступ до аккаунтів у мессенджерах та електронних поштових скриньках, хмарних сховищ, і вказаний вільний віддалений доступ до таких сервісів може бути використаний останнім для знищення наявних у них відомостей щодо спілкування між учасниками скоєння кримінального правопорушення, тобто знищення важливих для кримінального провадження доказів, а відтак слідчий суддя вважає, що вказаний ризик продовжує існувати.

Окрім цього, слідчий суддя також вважає, що не перестав існувати ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за тяжкі злочини. Окрім цього, на даний момент в Тернопільському міськрайонному судді перебуває на розгляді обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 307 КК України. Вказане свідчить про схильність ОСОБА_4 до протиправної поведінки та її систематичність, а відтак слідчий суддя вважає доведеним продовження існування ризику того, що підозрюваний перебуваючи на волі продовжить свою злочинну діяльність, та може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення.

Водночас, стороною захисту не надано беззаперечних доказів, які б свідчили про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відтак, слідчий суддя встановив, що ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на даний час продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для стримування таких ризиків.

На переконання слідчого судді, застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що клопоче сторона захисту, не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , крім того, наявність у підозрюваного інвалідності та його незадовільний стан здоров`я, про що вказала сторона захисту, не можуть слугувати переконливим доказом, що підозрюваний виконуватиме покладені на нього процесуальні обов`язки.

З огляду на наведені обставини підозри, тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання його винним, переконливість наявних ризиків, які не зменшились та продовжують існувати, в сукупності з відомостями про особу підозрюваного, характер вчинення кримінальних правопорушень та його роль у їх вчиненні, слідчий суддя вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку підозрюваного та запобігти вказаним вище ризикам, а тому вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу застосованого до ОСОБА_4 у виді тримання під вартою.

Також, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не наведено обставин, що за станом здоров`я ОСОБА_4 не може утримуватись під вартою та йому не надається адекватна медична допомога в умовах СІЗО.

Крім того, слідчий суддя зауважує, що підозрюваний має право на медичну допомогу відповідно до «Правил внутрішнього розпорядку слідчих ізоляторів Державної кримінально-виконавчої служби України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18.03.2013р. №460/5, яким передбачено надання медичного обслуговування ув`язненим особам в слідчих ізоляторах. Надання ув`язненим і засудженим невідкладної медичної допомоги, що не може бути надана у медичній частині СІЗО, здійснюється відповідно до Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту, затвердженого наказом Міністерства юстиції України та Міністерства охорони здоров`я України від 10 лютого 2012 року № 239/5/104.

Водночас, посилання сторони захисту на неможливість перебування підозрюваного ОСОБА_4 під вартою у зв`язку із погіршенням стану здоров`я останнього слідчий суддя до уваги не бере, оскільки такі не доведені належними доказами. Так, медичні документи долучені захисником до матеріалів клопотання підтверджують надання медичної допомоги ОСОБА_4 та перебування останнього на стаціонарному лікуванні під час тримання під вартою, що спростовує доводи сторони захисту.

Позаяк слідчим суддею не встановлено підстав, передбачених ч. 6 ст. 206 КПК України, для судово-медичного обстеження підозрюваного, тому слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про направлення його на лікування до медичного закладу слід відмовити.

Таким чином, клопотання слідчого про продовження строку дії запобіжного заходу є підставне, обґрунтоване і вказані прокурором в судовому засіданні обставини виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Зважаючи на наявність підозри у вчиненні ОСОБА_4 особливо тяжких злочинів у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, ураховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177 та 178 цього Кодексу, слідчий суддя вважає, що у даному випадку відсутні підстави для визначення розміру застави у кримінальному провадженні, у тому у задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу шляхом визначення застави слід відмовити.

У зв`язку із наведеним, клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 слід задовольнити, продовживши ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06.01.2026, відмовивши у задоволенні клопотань сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 309, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 на домашній арешт або визначення розміру застави у кримінальному провадженні відмовити.

У задоволенні клопотання підозрюваного ОСОБА_4 про направлення на лікування до медичного закладу відмовити.

Клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307; ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263 КК України строк тримання під вартою до 23 год. 59 хв. 06 січня 2026 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копії ухвали вручити підозрюваному, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1