Провадження № 1-кс/750/3964/25
У Х В А Л А

09 вересня 2025 року м. Чернігів

Слідчий суддя Деснянського районного суду міста Чернігова ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянув клопотання старшого слідчого слідчого відділу Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002543 від 02.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

08.09.2025 через канцелярію суду надійшло клопотання старшої слідчої СВ Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Чернігівської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в якому слідчий просить накласти арешт на вилучений за результатами обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при затриманні останнього: мобільний телефон марки «OPPO А15» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , обладнаний sim-картами з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною останньому, а також будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Слідчий, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження, в судове засідання не з`явився, в поданому клопотанні просив проводити судове засідання без його участі. Клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась.

Підозрюваний ОСОБА_5 про дату та час судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку.

Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання (ч.1 ст. 172 КПК України).

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Слідчим відділом Чернігівського РУП ГУНП в Чернігівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002543 від 02.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 02.09.2025 під час проведення обшуку ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «OPPO А15» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , обладнаний sim-картами з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 .

Під час проведення огляду даного телефону, було виявлено переписку власника смартфону з невстановленою особою, зокрема, наступного змісту: «Отчёт на 01.09.2025г. 26.08 - Альфа (по 1 г) - 50шт 31.08 - Альфа (по 1 г) - 28шт 1.09 - Альфа (по 1 г) - 20шт+10шт Всего 108 шт Можно ЗП забрать Ок кош или на карту НОМЕР_5 Карта».

Також встановлено, що власником вказаного мобільного телефону здійснено пересилання зазначеній невстановленій особі десяти фотознімків ділянок місцевості з відображенням відповідних координат та написами «Описание: Альфа 1г».

Постановою слідчого СВ ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 03.09.2025, вилучені в ході обшуку речі визнані речовими доказами.

Обґрунтовуючи доцільність арешту майна, слідчий у клопотанні зазначив, що майно, яке вилучене в ході обшуку та огляду є речовим доказом, оскільки зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, було набуте в результаті вчинення кримінального правопорушення, може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, накладення арешту з правообмеженнями у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак і слідів і доказів кримінального правопорушення, забезпечить можливість в подальшому використання речових доказів для призначення та проведення ряду судових експертиз.

Відповідно до частини першої статті 131 КПК України, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

За змістом процесуальних положень, закріплених у частинах першій та другій статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів ( п.1 ч.2 ст. 170 КПК України).

Частиною третьою статті 170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Зважаючи на те, що вилучене в ході проведення обшуку майно визнано у даному кримінальному провадженні речовим доказом, оскільки відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, так як зберігає на собі сліди кримінального правопорушення, тому накладення арешту з правообмеженнями у вигляді заборони розпоряджатися та користуватися вказаним майном забезпечить збереження речового доказу, усуне можливість його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а відтак і слідів і доказів кримінального правопорушення, забезпечить можливість в подальшому використання речових доказів для призначення та проведення ряду судових експертиз.

За наведених обставин, клопотання слідчого про накладення арешту на майно є обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 170, 172,173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання слідчого - задовольнити.

Накласти арешт на вилучений за результатами обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , при затриманні останнього: мобільний телефон марки «OPPO А15» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , обладнаний sim-картами з абонентськими номерами НОМЕР_3 , НОМЕР_4 ,

який належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною останньому, а також будь-яким іншим фізичним чи юридичним особам відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном.

Старшій слідчій слідчого відділу Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Чернігівській області ОСОБА_3 забезпечити зберігання арештованого майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим.

Копію ухвали направити слідчому, власнику арештованого майна.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7