Провадження № 1-кп/592/169/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0004296, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03.11.2023, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Козельне Роменського району Сумської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий;

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

у с т а н о в и в:

03.11.2023 близько 19:20 ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Renault Megane» н.з. НОМЕР_1 по вул. Данила Галицького в напрямку перехрестя з вул. Маґістратська в м. Суми, знехтував безпекою дорожнього руху, не врахував дорожню обстановку, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, виїхав на перехрестя нерівнозначних доріг та не надав дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя по головній дорозі, допустивши зіткнення з електросамокатом «T4 Turbo-S» під керуванням ОСОБА_4 , який рухався по головній дорозі вул. Маґістратська, зліва направо відносно напрямку руху автомобіля «Renault Megane».

Унаслідок дорожньо-транспортної події ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, контузійного вогнища 1-го типу лівої лобної частки, багатоуламкового перелому кісток лицьового черепу, гемосинуситу, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи №1685 від 13.12.2023, були небезпечними для життя і за цією ознакою кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи №275 від 09.12.2023, у даній дорожній ситуації ОСОБА_6 , керуючи автомобілем «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 допустив порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачені пунктами: 10.1, згідно з яким перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; 16.11, згідно з яким на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху; що знаходиться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 після дослідження доказів у справі свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, визнав повністю; пояснив, що за наведених в обвинувальному акті обставин, керуючи т/з Renault Megane, рухався по вул. Д. Галицького в напрямку перехрестя з вул. Маґістратська. Під`їхавши до перехрестя, зупинився, побачив автомобіль, який рухався з лівого боку по головній дорозі; за цим автомобілем він більше нікого не бачив. Впевнився, що з правого боку нікого немає, розпочав проїзд перехрестя, і в цей час майже на середині дороги в його автомобіль в`їхав електросамокат, запобігти зіткненню не вдалося. Швидкість його т/з була приблизно 5-10 км/год, потерпілий рухався зі швидкістю близько 40-50 км/год. Після зіткнення зупинив свій т/з, вискочив до потерпілого, підійшли інші люди, була викликана швидка допомога. Підтвердив, що допустив порушення п.п.10.1, 16.11 Правил дорожнього руху, через особисту неуважність та поспіх не помітив потерпілого, який рухався по головній дорозі, внаслідок чого допустив зіткнення із ним. Він повністю погоджується із характером та ступенем тяжкості отриманих потерпілим тілесних ушкоджень внаслідок ДТП. Після того, як потерпілого госпіталізували до медичного закладу, він його навідував, вибачався. Надавав матеріальну допомогу на лікування та повністю відшкодував моральну шкоду. Просив не застосовувати щодо нього додаткове стягнення у виді позбавлення права керування т/з, оскільки має батьків похилого віку, які мешкають в с. Козельне Роменського району, з яким транспортне сполучення відсутнє.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ввечері 03.11.2023 після 19:00 їхав по вул. Маґістратська електросамокатом, який обладнаний світловідбивними елементами та додатковою фарою, зі швидкістю близько 40-50 км/год, по правій стороні дороги. Мав на собі захисний одяг - нагрудна частина зі світло відбиваючими елементами, наколінники та нарукавники. Попереду рухався інший автомобіль. Бачив Renault Megane на перехресті з другорядної дороги вул. Галицького, який через погану оглядовість і габарити автомобіля виїхав на перехрещення. Цей автомобіль згодом відкотився назад, і він, в свою чергу, прискорився. Для того, щоб безпечно об`їхати ОСОБА_8 взяв трохи вліво, і вже коли він був на перехресті, Renault Megane розпочав свій рух і відбулося зіткнення майже по центру дороги на смузі його руху. Після чого він втратив свідомість, через деякий час прийшов до тями на місці ДТП. Отримав сильний удар головою об лобове скло автомобіля, а також перелом стегна правої ноги. Перебував досить тривалий час на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Проте жодних претензій до обвинуваченого немає, оскільки він в повному обсязі відшкодував заподіяну йому матеріальну та моральну шкоду. Обвинувачений навідував його у лікарні, просив вибачення, був постійно на зв`язку з його матір`ю. Не наполягає на призначенні ОСОБА_6 покарання, пов`язаного з позбавленням волі, а також просить не застосовувати щодо нього додаткове покарання у виді позбавлення права керування т/з. Цивільний позов до СК «Еталон» підтримує.

В судовому засіданні також досліджені надані стороною обвинувачення такі письмові докази:

- висновок судової автотехнічної експертизи від 09.12.2023 №275, відповідно до якого з технічної точки зору водій автомобіля «Renault Megane» повинен був діяти відповідно до вимог п. 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху України; водій автомобіля «Renault Megane» мав технічну можливість попередити зіткнення; з технічної точки зору в діях водія автомобіля «Renault Megane» вбачається невідповідність вимогам п. 10.1, 16.11Правил дорожнього руху, які знаходяться в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди; водій електросамокату повинен був діяти у відповідності до вимог 12.3 Правил дорожнього руху; водій електросамокату не мав технічної можливості попередити зіткнення; з технічної точки зору в діях водія електросамокату не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б знаходились в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 101-105);

- медична карта стаціонарного хворого №19288 на ім`я ОСОБА_4 , з якої вбачається, що він перебував на стаціонарному лікуванні з 03.11.2023 по 27.11.2023 в КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня»: діагноз: сполучена травма голови, правої нижньої кінцівки; відкрита черепно-мозкова травма; забій головного мозку легкого ступеню; контузійне вогнище І типу лівої лобної частки; багатоуламковий перелом кісток лицьового черепа, гемосинусит; забійна рана лобної області, верхньої губи; травматичний періодонит 1, 2, 3 зубів верхньої щелепи зліва; гематома та емфізема повік лівого ока, емфізема орбіт обох очей; закритий уламковий перелом середньої третини правого стегна зі зміщенням;

- висновок судово-медичного експерта № 1685 від 13.12.2023, відповідно до якого на підставі даних медичної документації (медичної карти стаціонарного хворого КНП «СОКЛ» гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приймаючи до уваги обставини справи, судово-медичний експерт ОСОБА_9 прийшла до наступних висновків:

1) Під час знаходження гр. ОСОБА_4 на стаціонарному лікуванні у відділенні Е(Н)МД та ортопедичному відділенні з 03.11 по 27.11.2023 виявлені тілесні ушкодження: відкрита черепно-мозкова травма. Контузійне вогнище 1 типу лівої лобної частки. Багатоуламковий перелом кісток лицьового черепу, гемосинусит. Забійна рана лобної області, верхньої губи. Травматичний періодонтит 1, 2, 3 зубів верхньої щелепи зліва. Гематома та емфізема повік лівого ока, емфізема орбіт обох очей. Закритий уламковий перелом середньої третини правого стегна зі зміщенням.

2) Дані тілесні ушкодження утворилися в результаті дії тупого предмета, про що свідчить їх характер, та могли утворитися при ДТП.

3) Вказані тілесні ушкодження, а саме відкрита черепно-мозкова травма та перелом кісток лицьового черепа були небезпечними для життя і за цією ознакою відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Вказані тілесні ушкодження, а саме перелом правої нижньої кінцівки не були небезпечними для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я і за цими ознаками відносяться до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

4) Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися в термін, вказаний в постанові (03.11.2023), що підтверджується медичною документацією (а.с. 80-81);

- в судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_9 висновок № 1685 від 13.12.2023 підтримала та роз`яснила, що виявлений при КТ дослідженні головного мозку, щелеп та шийного відділу хребта №8492-3 від 03.11.2023 перелом комірок решітчастої кістки, про який зазначено в описовій частині цього дослідження, охоплюється відкритою черепно-мозковою травмою, оскільки комірчаста кістка поміщається усередині черепа та входить до складу переднього відділу основи черепа, а також його лицьового відділу; отже, у відповідності до п. 2.1.3 б Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, вказаний перелом як перелом основи черепа, є ушкодженням, що небезпечне для життя, і відповідно є тяжким тілесним ушкодженням;

- висновком експертної комісії №84/2023 від 21.01.2025, згідно з яким на підставі даних матеріалів справи № 592/19899/23 провадження № 1-кп/592/281/24 (обвинувального акту у кримінальному провадженні №0004296 від 03.11.2023 року, Висновку експерта № 1685 від 13.12.2023 року), даних медичної документації (оригіналу медичної карти стаціонарного хворого №19288 КНП СОР «СОКЛ»; рентгенологічних досліджень голови та правого стегна на електронних носіях), відповідаючи на поставлені питання, експертна комісія дійшла висновку:

1) За медичними даними (клінічними, рентгенологічними, додаткових досліджень) у гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , об`єктивно підтверджені тілесні ушкодження: голови - рана лівої лобної ділянки, гематома та емфізема обох повік лівого ока, емфізема повік правого ока, багатоуламковий перелом передньої та лінійний задньої стінок лівої лобної пазухи, перелом передньої стінки правої лобної пазухи, передньої стінки та медіальних і латеральних стінок орбіт решітчастої кістки, багатоуламкові переломи кісток спинки носа зі зміщенням та носової перегородки, рана нижньої губи, садно слизової переднього відділу в ділянці 1,2,3 зубів верхньої щелепи зліва з запаленням кореневої оболонки (перидонтит) даних зубів; правої нижньої кінцівки - закритий уламковий перелом н/з діафізу правої стегнової кістки зі зміщенням.

2) В обвинувальному акті відсутня деталізація обставин ДТП та отримання травми ОСОБА_4 . В тілесних ушкодженнях не відображені конструктивні властивості травмуючих предметів. Ушкодження у потерпілого не мають характерних для транспортної травми особливостей, а за своїми властивостями вказують на травматичну дію тупих предметів, що не виключає можливості їх спричинення і при ДТП 03.11.2023 року, про що також свідчать записи талону до супровідного листка №345 КПП СОР «СОЦЕМД та МК» та клінічна картина і описання тілесних ушкоджень в медичній документації при поступленні ОСОБА_4 в КНП СОР «СОКЛ» 03.11.2023 року о 19:55.

3) Задня стінка лобної пазухи та решітчаста кістка є складовими переднього відділу основи черепа - передньої черепної ямки. Відкритою черепно-мозковою травмою є ушкодження, які проникають крізь шкіру голови та кістки черепа (небезпека інфікування).

Враховуючи викладене вище, відкрита черепно-мозкова травма (рана лобної ділянки зліва, переломи передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи, перелом стінок решітчастої кістки) у гр. ОСОБА_4 , згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року №6, п. 2.1.3. б/ («відкриті й закриті переломи кісток склепіння та основи черепа, за винятком кісток лицевого скелета та ізольованої тріщини тільки зовнішньої пластинки склепіння черепа»), кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя.

Закритий перелом правого стегна зі зміщенням, не становили небезпеки для життя, спричинили тривалий розлад здоров`я (більше 21 дня) і згідно п.п 2.2.1. а/, в/ «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року №6, кваліфікуються як середньої тяжкості тілесні ушкодження .

Багатоуламковий перелом кісток носа, носової перегородки, згідно п.п 2.3.2. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України 17.01.1995 року №6, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Рана нижньої губи та садно слизової в ділянці 1,23 зубів верхньої щелепи зліва кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження (а.с. 200-213);

- в судовому засіданні завідувач відділу комісійних судово-медичних експертиз ДСУ «Сумське обласне бюро судово-медичної експертизи» ОСОБА_10 висновок №84/2023 від 21.01.2025 підтримала та роз`яснила, що при проведенні дослідження був залучений в якості консультанта лікар рентгенолог КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_11 , опис якого КТ головного мозку ОСОБА_4 не суперечить опису лікаря за 2023 рік; вихідних даних для проведення експертизи було достатньо; у потерпілого ОСОБА_4 виявлені тяжкі тілесні ушкодження у виді відкритої черепно-мозкової травми: рана лобної ділянки зліва, переломи передньої та задньої стінок лівої лобної пазухи, перелом стінок решітчастої кістки; звернула увагу суду на наявний у потерпілого перелом лобної пазухи, яка має передню і задню стінку, має трикутну форму, передня стінка не є товстою, зазнала перелому, в даному випадку цілісність задньої стінки порушена, з втисненням всередину; задня стінка лобної пазухи з решітчастою кісткою є основою передньої черепної ямки, і є основою черепа, тобто це і є відкритою черепно-мозковою травмою, не проникаючою, що кваліфікується як тяжкі тілесні ушкодження у відповідності до вимог «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень»;

- акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1886 від 07.11.2024, згідно з яким у ОСОБА_6 03.11.2024 ознак сп`яніння не виявлено (а.с.92).

Досліджені судом вищенаведені документи і висновки експертів суд вважає належними, допустимими і достовірними доказами, які у взаємозв`язку з показаннями обвинуваченого та потерпілого в повному обсязі доводять вину ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження.

Відповідно до вимог ст.ст. 50,65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Виходячи з вказаної мети та принципів справедливості, співмірності і індивідуалізації покарання, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

При призначенні ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке є тяжким злочином з необережною формою вини до наслідків у виді тяжких тілесних ушкоджень.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної потерпілому матеріальної та моральної шкоди (а.с. 47, 231).

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 є особою молодого віку, одружений, має двох малолітніх дітей на утриманні: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (а.с. 86-87), не судимий (а.с. 88), під динамічним спостереженням у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.с. 89-90), працює на посаді слюсара у ТОВ «Шервул», за місцем мешкання характеризується формально позитивно (а.с. 91), притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП 30.08.2023 (а.с. 93), перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_5 з 30.06.2011 (а.с. 94), сплатив вартість проведеного автотехнічного дослідження (а.с. 100).

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.286 КК України без позбавлення права керування транспортними засобами.

Однак, беручи до уваги щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди, позицію потерпілого, який просив не позбавляти свободи та права керування транспортними засобами, що враховується поряд з іншими обставинами, однак не є вирішальною, висновок органу пробації про те, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства (а.с. 66-68), суд погоджується з позицією прокурора про можливість досягнення виправлення ОСОБА_6 без ізоляції від суспільства в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування основного покарання з випробуванням протягом іспитового строку на підставі ст.75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України. Підстави до застосування положень ст.69 КК України при призначенні покарання не встановлені.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та досягнення визначеної ст.50 КК України мети покарання.

У даному кримінальному провадженні до ОСОБА_6 запобіжні заходи не застосовувались; за відсутності відповідних клопотань сторони обвинувачення суд не вбачає підстав до застосування запобіжних заходів до обвинуваченого.

Щодо вирішення цивільних позовів у кримінальному провадженні.

КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» заявлений позов до ОСОБА_6 про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину (а.с. 35-41), який обґрунтований тим, що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні з 03.11.2023 по 04.11.2023 у відділенні екстреної (невідкладної) медичної допомоги та з 04.11.2023 по 27.11.2023 в ортопедично-травматологічному відділенні, на лікування якого були витрачені кошти у сумі 35 223,20 грн (довідка-розрахунок від 06.12.2023 №66). З урахуванням сплачених лікарні у відповідності до укладеного договору з НСЗУ коштів на лікування потерпілого на суму 1 876,20 грн, з ОСОБА_6 у відповідності до вимог ст.1206 ЦК України на користь лікарні підлягає стягненню 33 357 грн, витрачених на лікування ОСОБА_4 .

В судовому засіданні представник цивільного позивача КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» ОСОБА_14 позовні вимоги підтримала; обвинувачений та його захисник проти задоволення позову заперечували.

Відповідно до ч.1 ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Частиною 3 ст.1206 ЦК України встановлено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, спільній власності територіальних громад, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету, за рахунок якого таке лікування фінансувалося. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, такі кошти зараховуються до Державного бюджету України.

Згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою КМУ №545 від 16.07.1993,визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання.

Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальної суми фактичних витрат на лікування потерпілого.

КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» надало довідку-розрахунок про вартість лікування ОСОБА_4 , який перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні екстреної (невідкладної) медичної допомоги (1 день) та в ортопедично-травматологічному відділенні (23 дні), сумарні витрати за лікування, виходячи з вартості 1 ліжко-дня 1 468,05 грн, становлять 33 529,20 грн (а.с. 37).

КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» є лікарняним закладом охорони здоров`я - комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинного рівня (високоспеціалізована медична допомога) будь - яким особам в порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом (п. 1.1 Статуту).

Засновником, власником є територіальні громади сіл, селищ, міст Сумської області в особі Сумської обласної ради, управління яким здійснюється через уповноважений орган (п. 1.4 Статуту).

Підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, відповідно до фінансового плану, затвердженого Уповноваженим органом у встановленому порядку. Самостійно організовує надання медичних та інших послуг. Надає безоплатну медичну допомогу за програмою медичних гарантій у межах, передбачених Законом України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення». Може надавати платні послуги з медичного обслуговування, які не входять до програми медичних 5 гарантій та не включені до переліку послуг за договорами про медичне обслуговування населення, укладеними з головними розпорядниками бюджетних коштів. Перелік та порядок надання послуг з медичного обслуговування визначається «Положенням про порядок надання платних послуг», затвердженим керівником (особою що його заміщує) Підприємства (п. 4.3 Статуту).

Відтак, наразі механізм фінансування вищевказаного комунального підприємства здійснюється Національною службою здоров`я України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом оплати наданих лікарнею медичних послуг за програмами медичних гарантій відповідно до укладених договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, кошти перераховуються НСЗУ безпосередньо на рахунок лікарні.

Зважаючи на положення ч.3 ст.1206 ЦК України, згідно з якими витрати на лікування потерпілого повинні бути зараховані на користь відповідного бюджету, за рахунок якого фінансувалося таке лікування чи на рахунок Державного бюджет, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, який за відповідні надані медичні послуги отримує кошти згідно з договором про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій; а також вимоги ч.3 ст.128 КПК України, згідно з якими цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором; то саме прокурор має право звернутися з відповідним позовом в інтересах держави на відшкодування витрат на лікування потерпілого.

За таких обставин, КНП СОР «Сумська обласна клінічна лікарня» не має правових підстав для подання позову про стягнення витрат на лікування потерпілого на користь лікарні, а тому в задоволенні позову про стягнення з ОСОБА_6 коштів в сумі 33 357 грн на стаціонарне лікування потерпілого ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Потерпілим ОСОБА_4 , в інтересах якого діє адвокат ОСОБА_5 , було подано цивільний позов про стягнення з ОСОБА_6 150 000 грн моральної шкоди та про стягнення ПАТ «СК «Еталон» 73 142,3 грн втраченого доходу внаслідок тимчасової втрати працездатності та 34 500 грн матеріальної шкоди, вартості електросамокату (а.с. 42-44).

20.02.2025 потерпілий ОСОБА_4 звернувся до суду з заявою про зменшення розміру позовних вимог, в якій, посилаючись на те, що отримав відшкодування за перебування на лікарняному в сумі 30 487,49 грн, просив стягнути з ПАТ «СК «Еталон» на його користь 42 654,81 грн в рахунок відшкодування втраченого доходу внаслідок тимчасової непрацездатності, а також просив стягнути на його користь визначену у відповідності до висновку експерта №681 від 07.08.2024 вартість електросамокату в сумі 31 686 грн (а.с. 222).

В поданій заяві від 14.04.2025 потерпілий ОСОБА_4 відмовився від своїх позовних вимог до обвинуваченого ОСОБА_6 про стягнення моральної шкоди, оскільки ними узгоджено між собою суму заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди моральної шкоди на суму 90 000 грн, яка була відшкодована обвинуваченим добровільно, про що долучив відповідну розписку (а.с. 230-231).

У судовому засіданні з наведених у відзиві на позов мотивів представник відповідача ПАТ «СК «Еталон» ОСОБА_15 , посилаючись на необґрунтованість та недоведеність позовних вимог ОСОБА_4 , в задоволенні позовних вимог до товариства просила відмовити повністю.

Відповідно до положень ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно-небезпечним діянням завдано майнової/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної особи, яка за законом несе відповідальність за шкоду, завдану їхніми діями.

Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, а ч.2 ст.1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом.

Згідно ст.999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування).

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з п.22.1. ст.22 вказаного закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника джерела підвищеної небезпеки - автомобіля «Renault Megane» н.з. НОМЕР_1 на час вчинення ДТП була застрахована у ПАТ «СК «Еталон» (поліс № АР/3157101 на а.с.95).

Відповідно до пункту 4 Полісу, страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 320 000 грн, за шкоду заподіяну майну 160 000 грн.

Шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий - фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого (пункт 23.1 статті 23 Закону № 1961-IV).

Відповідно до ст.25 Закону №1961-IV, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності потерпілим відшкодовуються не отримані доходи за підтверджений відповідним закладом охорони здоров`я час втрати працездатності. Доходи потерпілого оцінюються в таких розмірах: для працюючої особи (особи, яка працює за трудовим договором) - неотримана середня заробітна плата, обчислена відповідно до норм законодавства України про працю; для особи, яка забезпечує себе роботою самостійно, - неотримані доходи, які обчислюються як різниця між доходом за попередній (до дорожньо-транспортної пригоди) календарний рік та доходом, отриманим у тому календарному році, коли особа була тимчасово непрацездатною.

За змістом позовної заяви потерпілий вказує, що за останні три місяці (серпень-жовтень 2023), що передували ушкодженню здоров`ю, його заробітна плата становила 73 142,3 грн, відповідно середньомісячна заробітна плата складає 24 380,77 грн. Враховуючи перебування на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, проходження реабілітації, до роботи він зможе приступити тільки у лютому 2024 року, відтак неотримана заробітна плата за три місяці з листопада 2023 по січень 2024 включно становить 73 142,3 грн.

До заяви про зменшення позовних вимог представник потерпілого долучив копії квитанції про виплату коштів ОСОБА_4 за листками непрацездатності на загальну суму 30 487,49 грн (а.с. 223); отже розмір неотриманого заробітку становить 42 654,81 грн.

Вирішуючи вказані позовні вимоги, суд зазначає, що Верховний Суд в своїй Постанові від 06.05.2020 у справі №462/173/19 вказує, що згідно зі статтею 9 Закону України «Про страхування» та статтею 988 ЦК України страхове відшкодування за договором страхування цивільно-правової відповідальності не може перевищувати розміру прямого збитку, тобто не покритого іншим видом страхування, якого зазнав страхувальник, а тому не може бути подвійного страхування.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 працював на посаді продавця-консультанта ТОВ «Приватінвест». Відповідно до листків непрацездатності, потерпілий знаходився на лікуванні з 03.11.2023 по 19.01.2024; період тимчасової непрацездатності оплачений на суму 30 487,49 грн.

З наданої суду довідки про заробітну плату позивача (а.с.48) встановлено, що двома останніми відпрацьованими місяцями, які передували тимчасовій непрацездатності позивача, є вересень та жовтень 2023 року.

У вересні 2023 року потерпілому було виплачено 25 921 грн, а в жовтні 2023 року 23 667 грн.

Враховуючи кількість робочих днів у вересні (21) та у жовтні (22) 2023 року, середньоденна заробітна плата позивача у ці місяці становила 1 153,21 грн ((25 921 грн+ 23 667 грн):43 р.д.).

Кількість робочих днів тимчасової непрацездатності позивача у період з 03.11.2023 по 19.01.2024 становить 56 робочих днів, а тому розмір середньої заробітної плати за час тимчасової непрацездатності потерпілого, яка підлягає відшкодуванню згідно із ст. 25 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 64 579,76 грн.

Отже, з урахуванням того, що потерпілому було виплачено допомогу по тимчасовій непрацездатності у розмірі 30 487,49 грн, тому відшкодуванню за рахунок страховика забезпеченого транспортного засобу підлягає шкода, пов`язана з тимчасовою втратою позивачем працездатності, в розмірі 34 092,27 грн (64 579,76 30 487,49).

Вирішуючи питання щодо стягнення з ПАТ «СК «Еталон» вартості пошкодженого внаслідок ДТП належного потерпілому електросамокату, судом враховується висновок експерта №681 від 07.08.2024 за результатами проведення судової товарознавчої експертизи, відповідно до якого ринкова вартість бувшого в експлуатації електросамокату ТМ Crosser моделі T4 Turbo Sport Air 10, чорного кольору, придбаного новим 28.05.2023, перебував у справному стані без пошкоджень, з урахуванням експлуатації, станом на момент ДТП (03.11.2023) складала 24 902 грн, станом на час проведення дослідження 31 686 грн (а.с. 180-187).

Відповідно до ст.28 Закону №1961-IV, шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, в тому числі, з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого.

Відтак, відшкодуванню за рахунок страховика забезпеченого транспортного засобу підлягає шкода, пов`язана з пошкодженням належного потерпілому електросамокату ТМ Crosser моделі T4 Turbo Sport Air 10, в розмірі 24 902 грн, що становить вартість цього майна станом на момент ДТП.

Відтак, цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 до ПАТ «СК «Еталон» про стягнення матеріальної шкоди підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи в сумі 9 087,36 грн (а.с. 188).

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Згідно зі ст.76 КК України протягом іспитового строку покласти на ОСОБА_6 обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід до ОСОБА_6 не застосовувати.

Відмовити в задоволенні цивільного позову Комунального некомерційного підприємства Сумської обласної ради «Сумська обласна клінічна лікарня» до ОСОБА_6 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину.

Цивільний позов ОСОБА_4 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Еталон» (, м. Київ, вул. Гарматна, буд.8) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 ) 34 092,27 грн шкоди, пов`язаної з тимчасовою втратою працездатності, а також 24 902 грн шкоди, пов`язаної з пошкодженням майна.

Цивільний позов ОСОБА_4 в частині інших вимог - залишити без задоволення.

Стягнути зі ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у кримінальному провадженні на залучення експерта у сумі 9 087,36 грн.

Речові докази:

- захисний костюм, а саме: нагрудна частина зі світло відбиваючими елементами, наколінники та нарукавники, після набрання вироку законної сили - вважати повернутими потерпілому ОСОБА_4 ,

- автомобіль «Renault Megane» р.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, після набрання вироком законної сили - вважати повернутим обвинуваченому ОСОБА_6 ;

- електросамокат «Т4 TURBOS», після набрання вироком законної сили, вважати повернутим потерпілому ОСОБА_4 ;

накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06.11.2023 у справі №592/16874/23 арешт на вказаний транспортний засіб та електросамокат - скасувати.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Сумського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту його проголошення через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_1