Київський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

18 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000500 щодо

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Луцька Волинської області, громадянина України,

що зареєстрований та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_10 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 7 березня 2025 року,

у с т а н о в и л а :

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 07.03.2025 ОСОБА_9 визнаний винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.286 КК України і йому призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Цим же вироком частково задоволено цивільні позови потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_11 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транс-Імперія" (далі - ТзОВ "Транс-Імперія") та ОСОБА_9 . Суд ухвалив стягнути з ТзОВ "Транс-Імперія" у рахунок відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_6 350 000 грн і на користь ОСОБА_11 - 200 000 грн.

Також суд частково задовольнив цивільний позов ОСОБА_12 до ТзОВ "Транс-Імперія", ОСОБА_9 , Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПЗУ Україна" та стягнув на користь ОСОБА_12 з ТзОВ "Транс-Імперія" 37 995 грн 72 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди і 50 000 грн - моральної шкоди.

Судом прийнято рішення щодо речових доказів, про відшкодування процесуальних витрат і щодо заходів забезпечення кримінального провадження та відмовлено у задоволенні клопотання ТзОВ "Транс-Імперія" про скасування арешту майна, накладеного на автомобіль "Scania R420" д/н НОМЕР_1 з напівпричепом "Schwarzmuller" д/н НОМЕР_2 , що належить ТзОВ "Транс-Імперія".

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_10 просить вирок скасувати і закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з тим, що не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які виразились у порушенні загальних засад кримінального провадження, зокрема, змагальності та рівності сторін, а також про неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. На думку захисника, суд першої інстанції безпідставно відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту про призначення повторної судової автотехнічної і трасологічної експертизи, хоча висновки експертів № СЕ-19/111-22/28062-ІТ від 19.08.2022, № СЕ-19/11-22/34454-ІТ від 29.08.2022 містять суперечності в частині траєкторії руху транспортних засобів, характеру контакту, часу на реагування, можливості об`їзду та зупинки. Експерти взяли за основу виключно дані сторони обвинувачення, не зазначаючи, чи перевірялась точність цих даних, не врахували показання ОСОБА_9 , які суттєво відрізняються, і не перевірили версію обвинуваченого про те, що автомобіль "Renault Kengoo" міг об`їжджати його автомобіль з правої сторони, в результаті чого сталася аварія. Експертизи проведені без участі сторони захисту при формуванні завдань або уточнення даних. Висновки експертів не виключають версію обвинуваченого, оскільки вказують, що автомобіль "Renault Kengoo" стояв або рухався з незначною швидкістю в момент зіткнення, тож, беззаперечно не встановлено, що цей автомобіль був нерухомий. Той факт, що двигун автомобіля "Renault Kengoo" був вимкнений, встановлений лише зі слів потерпілих, які могли помилятись, перебуваючи у стресовому стані. Технічних досліджень автомобіля на предмет того, чи був двигун вимкнений, не проведено. При цьому не перевірено, чи враховані погодні умови, стан дорожнього покриття, фактична маса транспортних засобів, гальмівний шлях, тощо. Суд не піддав критичному аналізу походження та обсяг вихідних даних для експертиз, межі компетенції експертів, повноту їх висновків, не оцінив висновки з точки зору допустимості доказів, їх джерела та способу отримання. Також суд відмовив у задоволенні клопотань сторони захисту про допит свідків, про уточнення дорожніх умов, ігнорував доводи про однобічність досудового розслідування, не забезпечив повне і всебічне дослідження обставин, що спростовували обвинувачення або могли зменшити ступінь вини обвинуваченого, уникав відповіді на обґрунтовані зауваження про відсутність належної оцінки альтернативного розвитку подій, що також суперечить вимогам ст.94 КПК України в контексті оцінки доказів. У тому числі, суд визнав такими, що не викликають сумнівів, показання потерпілих без урахування їх суб`єктивності, емоційного стану та потенційної зацікавленості, не вказав, чому не бере до уваги показання обвинуваченого, і фактично став на бік сторони обвинувачення, ухваливши вирок, який не відповідає вимогам ст.370 КПК України.

Також захисник стверджує, що суд обмежився дослідженням лише тих доказів, які були зібрані стороною обвинувачення, чим порушив такі загальні засади кримінального провадження, як безпосередність та повнота дослідження доказів. У цьому кримінальному провадженні суд не допитав свідків, які знаходились в автомобілях, що стояли попереду чи позаду автомобіля "Renault Kengoo", про яких заявляла сторона захисту; не перевірив стан дорожнього покриття шляхом витребування документів у дорожньої служби (балансоутримувача ділянки дороги) з огляду на показання обвинуваченого про те, що перед зіткненням він відчув поштовх і подумав, що вскочив у яму; не допитав можливих працівників поліції чи автодору, які були на блокпосту; не витребував інформацію з гідрометеорологічного центру про стан дорожнього покриття, не дослідив ймовірність вологи, ожеледиці, зниженої видимості, підвищеного рівня трафіку і не встановив, чи могли погодні умови вплинути на гальмівний шлях; не витребував відеозаписи з камер спостереження поблизу місця події (блокпоста чи зупинки "Катеринівка"); не дослідив, чи були потерпілі пристебнуті пасками безпеки, можливість руху інших автомобілів у смузі (наприклад, потенційна перешкода, яка змусила ОСОБА_9 гальмувати пізніше), оглядовість дороги та дорожніх знаків. Всупереч презумпції невинуватості суд у вироку виклав формулювання обвинувачення в категоричній формі до оцінки доказів, а показання обвинуваченого визнав такими, що не підтверджені, у той час як згідно зі ст.17 КПК України та ст.62 Конституції України усі сумніви мають тлумачитись на його користь.

Крім того, вказує, що суд не з`ясував питання про причинно-наслідковий зв`язок між діями обвинуваченого та наслідками для кількох потерпілих. За матеріалами кримінального провадження автомобіль "Renault Kengoo" зіткнувся з автомобілем "Opel Vectra", той, у свою чергу, з автомобілем "КІА Ceed", а останній - з автомобілем "Volkswagen Passat". Проте не встановлено, чи пошкодження всіх автомобілів настали від дій ОСОБА_9 , чи частково внаслідок інших обставин (недотримання дистанції іншими водіями, різна швидкість).

Що стосується рішення про цивільні позови і стягнення процесуальних витрат, то суд не встановив розмір заробітної плати ОСОБА_9 , не дослідив витрати його родини, наявність боргів, утриманців, не розглянув можливість відтермінування або часткового покриття. Обвинувачений не визнає вину, з чого захисник робить висновок, що це унеможливлює беззастережне покладення на нього повної фінансової відповідальності, має вирішуватись диференційовано - із зазначенням конкретних підстав, сум, правової мотивації та зв`язку кожного виду витрат з діями саме ОСОБА_9 . Розмір витрат на правову допомогу не був перевірений в судовому засіданні з точки зору обґрунтованості, оскільки суд не встановлював, які дії виконувалися в інтересах потерпілих, а саме, їх обсяг, час, необхідність, чи виконувались вони в межах цього провадження або мали комплексний характер (адміністративні, цивільні справи). Витрати не були порівняні з середньо-ринковими розцінками, що є обов`язковим для з`ясування їх співмірності та розумності. Також вважає, що витрати, пов`язані із залученням експертів, мають бути покладені на сторону, яка їх залучила. Посилаючись на постанову Верховного Суду від 30.07.2019 у справі № 758/1730/16-к, в якій зазначено, що витрати на судові експертизи не можуть автоматично покладатися на обвинуваченого, якщо вони були ініційовані органом досудового розслідування та не підтверджують безсумнівно його вину, захисник стверджує, що висновки експертів не є однозначними і оспорюються стороною захисту.

При призначенні покарання суд не врахував особу винного та обставини, які пом`якшують покарання, якими захисник вважає наявність двох малолітніх дітей, позитивну характеристику, відсутність судимостей, матеріальні труднощі сім`ї, а також відсутність обставин, які обтяжують покарання. Наголошує на тому, що покарання у виді обмеження волі створює загрозу порушення прав дітей на належне виховання та забезпечення. ОСОБА_9 є єдиним годувальником у родині, наступного дня після події здійснив добровільний платіж у сумі 5 000 грн, виходив на контакт з потерпілими, чим засвідчив бажання відшкодувати наслідки, і це повинно було бути враховано судом як дії, що свідчать про каяття, навіть за відсутності визнання вини. Між тим, за умов, коли обвинувачений не є небезпечним для суспільства, має стійкі соціальні зв`язки та родину, не ухилявся від суду, не судимий, скоїв кримінальний проступок без тяжких наслідків, суд не розглянув можливість застосування ст.75 КК України, а також ст.69 КК України щодо додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

У запереченнях на апеляційну скаргу представник потерпілих ОСОБА_8 зазначає, що вирок суду є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини справи і дав належну оцінку доказам в їх сукупності. Посилаючись на постанову Пленуму Верховного Суду України "Про практику призначення судами кримінального покарання" № 7 від 24.10.2023, постанову Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 724/692/21, звертає увагу, що обвинувачений вину не визнав, шкоду потерпілим не відшкодував та не вибачився перед ними і висловив версію про обставини та механізм ДТП, перекладаючи вину на потерпілих, хоча безпосередньо після пригоди в бесіді зі свідком ОСОБА_12 повідомив, що відволікся на телефон. Частково шкоду в сумі 5 000 грн ОСОБА_9 також відшкодував ОСОБА_12 , а не потерпілим, як про це йдеться в апеляційній скарзі. За таких обставин вважає, що підстави для застосування до обвинуваченого положень ст.ст.69, 75 КК України відсутні і з урахуванням поведінки ОСОБА_9 призначене йому покарання є справедливим.

Представник потерпілих стверджує, що доводи апеляційної скарги про порушення судом безпосередності та повноти дослідження доказів, оскільки суд не допитав свідків, які перебували в транспортних засобах попереду чи позаду автомобіля "Renault Kangoo", надумані. Суд допитав свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , які знаходились в автомобілі "Opel Vectra" і бачили, як автомобіль "Renault Kangoo" зупинився за їхнім автомобілем, а також свідка ОСОБА_14 - водія автомобіля "Volkswagen Passat". Що стосується доводів про порушення змагальності та рівності сторін, то зі змісту клопотання захисника про призначення експертизи слідує, що він не погоджується з висновками експертів, проте не наводить належного та достатнього обґрунтування для призначення як повторної, так і додаткової експертизи. Наявні в справі висновки експертів не містять суперечностей між собою, показаннями свідків та потерпілих, та не викликають сумнівів у їх правильності. Ці висновки є достатньо обґрунтованими, логічними та об`єктивними, наданими в межах компетенції експертів. Істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи, встановлено не було. А тому суд обґрунтовано поклав їх в основу обвинувального вироку.

З приводу тверджень захисника, що суд не витребував запис або акт дорожньої служби, не перевірив стан дорожнього покриття, масу транспортних засобів, гальмівний шлях, не допитав працівників поліції чи дорожньої служби, не врахував, чи могли погодні умови вплинути на гальмівних шлях, чи всі ушкодження автомобілі отримали в результаті дій ОСОБА_9 , посилається на загальні засади кримінального провадження, у відповідності з якими сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, а також на реалізацію інших процесуальних прав. Тобто стверджує, що сторона захисту не була позбавлена процесуальної можливості клопотати перед органом досудового розслідування та/або самостійно отримати такі докази. Разом з тим, захисник не надав суду будь-яких доказів або обґрунтувань неможливості їх отримати.

Також представник потерпілих вважає, що стягнення моральної шкоди не призведе до надмірного збагачення потерпілих і її розмір відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості. В результаті неправомірних дій ОСОБА_9 всій родині, а саме, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 спричинено тілесні ушкодження та завдано майнову шкоду. Потерпілі залишились без засобів до існування через повне знищення автомобіля та неможливість здійснювати підприємницьку діяльність за станом здоров`я, терпіли фізичний біль та моральні страждання, оскільки доставляли клопіт своїм близьким та рідним. Через отримані травми ОСОБА_6 визнана інвалідом третьої групи. У той же час, син ОСОБА_6 - ОСОБА_16 , який є захисником України, інвалідом другої групи внаслідок війни та отриманого поранення, взяв на себе весь фінансовий тягар по забезпеченню сім`ї, коли обвинувачений не спромігся загладити свою вину, примиритися з потерпілими та відшкодувати шкоду. Також, на переконання представника потерпілих, тяжкість та численність отриманих потерпілими тілесних ушкоджень, невизначеність з їх наслідками превалюють над загрозою втрати ОСОБА_9 роботи водія, у зв`язку з чим суд обґрунтовано застосував і додаткове покарання.

Що ж стосується витрат на правову допомогу, то детальний опис наданих Адвокатським об`єднанням "Кравченко і партнери" послуг з правничої допомоги відображений в актах. Ці послуги обґрунтовані та надані виключно в цьому кримінальному провадженні, а не, як припускає захисник, в інших справах.

З огляду на викладене просить апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача; доводи представника потерпілих, потерпілих і прокурора, які заперечили проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи вирок суду першої інстанції законним, обґрунтованим і вмотивованим; провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що в її задоволенні належить відмовити, з таких підстав.

Вироком суду визнано доведеним, що ОСОБА_9 порушив правила безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілим ОСОБА_6 і ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження, за наступних обставин.

12 липня 2022 року близько 13 години 09 хвилин ОСОБА_9 , який працював водієм у ТзОВ "Транс-Імперія", керуючи технічно справним вантажним автомобілем "Scania R420" д/н НОМЕР_1 з напівпричепом "Schwarzmuller" д/н НОМЕР_2 , рухався в першій (крайній правій) смузі проїзної частини Брест-Литовського шосе у м. Києві зі сторони с. Стоянка у напрямку м. Києва.

В цей час попереду нього в межах першої смуги попутного напрямку стояв автомобіль "Renault Kangoo" д/н НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 , в якому на передньому сидінні розташовувався пасажир ОСОБА_7 і на задньому сидінні - пасажир ОСОБА_15 . Попереду вказаних транспортних засобів стояли автомобілі "Volkswagen Passat" д/н НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_14 , автомобіль "КІА Ceed" д/н НОМЕР_5 під керуванням водія ОСОБА_17 та автомобіль "Opel Vectra" д/н НОМЕР_6 під керуванням ОСОБА_12 , один за одним відповідно.

Під час руху ОСОБА_9 порушив вимоги п.п.1.5, 2.3 "б", 12.3 Правил дорожнього руху (далі - ПДР). Вказані порушення виразились у тому, що ОСОБА_9 , маючи об`єктивну можливість завчасно виявити попереду в межах своєї смуги транспортні засоби, які перебували в нерухомому стані, та вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, відволікся від керування транспортним засобом у дорозі, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, внаслідок чого навпроти зупинки громадського транспорту "Катеринівка" здійснив зіткнення передньою частиною керованого ним автомобіля із задньою частиною нерухомого автомобіля "Renault Kangoo" д/н НОМЕР_3 , який внаслідок зіткнення по інерції розпочав рух уперед та здійснив зіткнення своєю передньою частиною із задньою частиною нерухомого автомобіля "Opel Vectra" д/н НОМЕР_6 , який, в свою чергу, по інерції внаслідок зіткнення розпочав рух уперед та передньою частиною контактував із задньою частиною нерухомого автомобіля "КІА Ceed" д/н НОМЕР_5 , який, в свою чергу, внаслідок зіткнення розпочав рух уперед та контактував із задньої лівою частиною нерухомого автомобіля "Volkswagen Passat" д/н НОМЕР_4 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію автомобіля "Renault Kangoo" ОСОБА_6 та пасажиру ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження, з якими їх було госпіталізовано до КНП "Київська міська клінічна лікарня № 17". ОСОБА_6 отримала тілесне ушкодження у виді закритої травми лівого передпліччя: перелом лівої ліктьової кістки (зі зміщенням), перелом лівої променевої кістки (зі зміщенням), - яке відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу. ОСОБА_7 отримав тілесне ушкодження у виді закритої травми грудної клітки та живота: переломи поперечних відростків хребців 1-4 поперекових хребців (без значного зміщення уламків), перелом дуги 12 ребра ліворуч (без зміщення), множинні крововиливи у тканину обох легень, - яке відноситься до тілесного ушкодження середньої тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку, підтверджуються сукупністю наведених у ньому доказів, яким суд дав належну оцінку.

Так, потерпіла ОСОБА_6 показала, що 12 липня 2022 року керувала автомобілем "Renault Kangoo", прямуючи по Житомирській трасі до м. Києва. Рухаючись у крайній правій смузі, побачила попереду велику чергу автомобілів перед блокпостом, пригальмувала та зупинила автомобіль, вимкнувши двигун, оскільки черга не рухалася. У заторі вони стояли приблизно 10 хвилин. Що було далі, не пам`ятає, до свідомості прийшла в автомобілі швидкої медичної допомоги.

Потерпілий ОСОБА_6 показав, що 12 липня 2022 року перебував в якості пасажира в автомобілі "Renault Kangoo", яким керувала дружина. Коли зупинились на в`їзді до м. Києва за автомобілем "Opel Vectra", сказав дружині вимкнути двигун. В заторі вони перебували орієнтовно 4 хвилини, дружина помилилась, зазначивши про 10 хвилин. Після цього відбулося зіткнення і він втратив свідомість. Коли прийшов до свідомості, дружина лежала у нього на колінах, вона то приходила до свідомості, то втрачала свідомість, він почав поливати її водою. Двері були зажаті іншими автомобілями. Почув звук болгарки та кувалди, їх намагалися витягнути з автомобіля, в якому неможливо було рухатись, автомобіль був дуже пошкоджений та зажатий. Розпиливши автомобіль, його, дружину та доньку витягли з нього та автомобілями швидкої медичної допомоги доставили до лікарні.

Свідок ОСОБА_15 - пасажир автомобіля "Renault Kangoo", яка знаходилась на задньому сидінні, дала аналогічні показання про обставини ДТП, у тому числі, що вантажний автомобіль вони не об`їжджали і в момент зіткнення стояли на місці.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_12 12 липня 2022 року близько 13 години він керував автомобілем "Opel Vectra" в крайній правій смузі проїзної частини Брест-Литовського шосе у м. Києві зі сторони с. Стоянка у напрямку м. Києва. На в`їзді до м. Києва був затор, він зайняв чергу за останнім автомобілем, а за його автомобілем зупинився автомобіль "Renault Kangoo", який він побачив у дзеркало заднього виду. Через декілька хвилин почув сильний удар у свій автомобіль і побачив, що в автомобіль "Renault Kangoo" влетіла вантажівка. Автомобіль "Renault Kangoo" по інерції відкинуло на його автомобіль, а його автомобіль відкинуло на автомобіль "КІА Ceed". Його дружина і маленька донька отримали тілесні ушкодження, їх було госпіталізовано. В автомобілі "Renault Kangoo" були жінка-водій і два пасажира, які також дуже сильно постраждали. Він викликав швидку медичну допомогу. На місці події ОСОБА_9 визнавав свою провину, просив вибачення, спочатку повідомляв, що задивився у дзеркало заднього виду, а потім казав, що задивився у телефон.

Свідок ОСОБА_13 - пасажир автомобіля "Opel Vectra", яка з дитиною знаходилась на задньому сидінні автомобіля, дала аналогічні показання.

Свідок ОСОБА_14 показала, що керувала автомобілем "Volkswagen Passat". Перебуваючи в заторі, почула звук, у дзеркало заднього виду побачила зіткнення автомобілів і намагалася від`їхати, однак відчула удар у свій автомобіль. В її автомобіль в`їхав автомобіль "КІА Ceed".

Ці показання суд першої інстанції правильно поклав в основу обвинувального вироку, оскільки вони узгоджуються між собою та з іншими доказами, якими суд мотивував свої висновки, а саме, даними, що містяться у:

- протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.07.2022, згідно з яким місце вчинення дорожньо-транспортної пригоди - ділянка проїзної частини дороги за адресою: м. Київ, Брест-Литовське шосе, навпроти зупинки "Катеринівка" (зі сторони с. Стоянка у напрямку м. Києва). Проїзна частина поділена на дві смуги руху в цьому напрямку. Автомобіль "Scania R420" з напівпричепом "Schwarzmuller" розташований в крайній правій смузі, попереду нього в крайній правій смузі і частково на узбіччі - автомобіль "Renault Kangoo", ще попереду в цій же смузі - автомобілі "Opel Vectra" і "Volkswagen Passat", і ще попереду - автомобіль "КІА Ceed" в крайній лівій смузі. В протоколі та фототаблиці зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів, отримані внаслідок ДТП (т.3 а.с.4-35);

- висновку експерта № 042-969-2022 від 15.08.2022, згідно з яким при зверненні за медичною допомогою 12.07.2022 о 13 год. 15 хв. у ОСОБА_6 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) закрита травма лівого передпліччя: перелом лівої ліктьової кістки (зі зміщенням), перелом лівої променевої кістки (зі зміщенням); б) рана (визначена клінічними лікарями як забійна, 0,5 х 0,5 см) потиличної ділянки голови. У звичайному клінічному перебігу відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих трубчастих кісток (байдуже, чи було проведено оперативне втручання, чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявлених переломів, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки лівого передпліччя) спостерігаються у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому є підстави тілесне ушкодження, зазначене у п.а), відносити до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Відновлення порушеної анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6, але менш ніж 21 добу. А тому тілесне ушкодження, зазначене у п.б), відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що вони утворились від дії тупого/тупих предмету/предметів, можливо, внаслідок автомобільної травми (травма водія автомобіля (який рухався) під час його зіткнення з іншим транспортним засобом), не виключено у строк 12.07.2022 (т.3 а.с.49-55);

- висновку експерта № 042-970-2022 від 23.08.2022, згідно з яким при зверненні за медичною допомогою 12.07.2022 о 13 год. 18 хв. у ОСОБА_7 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) закрита травма грудної клітки та живота: переломи поперечних відростків хребців 1-4 поперекових хребців (без значного зміщення уламків), перелом дуги 12 ребра ліворуч (без зміщення), множинні крововиливи у тканину обох легень; б) рана (без опису морфології, визначена клінічними лікарями як забійна) лівої кисті. У звичайному клінічному перебігу відновлення порушеної анатомічної цілісності травмованих хребців та ребра (байдуже, чи було проведено оперативне втручання, чи було обрано консервативну тактику лікування) та початок відновлення порушеної функції травмованої ділянки (по місцю утворення виявлених переломів, враховуючи функціональне навантаження травмованої ділянки вказаного відділу хребта) спостерігаються у строк понад 21 добу. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я, як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому, є підстави тілесне ушкодження, вказане у п.а), відносити до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості. Відновлення порушеної анатомічної цілісності та функції травмованих ділянок по місцю утворення ран будь-якої етіології спостерігається у строк понад 6, але менш ніж 21 добу. А тому тілесне ушкодження, вказане у п.б), відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що вони утворились за рахунок ударної дії тупого/тупих предмету/предметів у строк 12.07.2022 до 13 год. 18 хв., можливо, внаслідок автомобільної травми (травма пасажира (у салоні автомобіля) під час його зіткнення з іншим транспортним засобом (т.3 а.с.57-64);

- висновку експерта № 042-968-2022 від 20.09.2022, згідно з яким при зверненні за медичною допомогою 12.07.2022 о 13 год. 16 хв. у ОСОБА_15 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) закрита черепно-мозкова травма: рана (визначена клінічними лікарями як забійно-скальпована, 2 х 1,5 см) у потиличній ділянці, струс головного мозку; б) садна (без опису морфології) кінцівок. Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворення саден у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк до 6 діб. Вказані строки віддзеркалюють тривалість розладу здоров`я як загально визначеного судово-медичного критерію визначення ступеню тяжкості, а тому кожне з тілесних ушкоджень, вказаних у п.б), відноситься до легкого тілесного ушкодження. Струс головного мозку є найлегшою формою черепно-мозкової травми, яка характеризується повним одужанням та безслідним зникненням патологічної неврологічної симптоматики у строк до 21 доби (у звичайному клінічному перебігу регрес цієї симптоматики спостерігається на 16-18 добу). Вивчена медична документація свідчить про регрес патологічної неврологічної симптоматики впродовж стаціонарного лікування у період з 12.07.2022 по 19.07.2022. Відновлення порушеної анатомічної цілісності та порушеної функції тканин по місцю утворення ран будь-якої етіології у звичайному клінічному перебігу спостерігається у строк понад 6, але менш ніж 21 добу. А тому тілесне ушкодження, вказане у п.а), відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Враховуючи відомі часові дані, обставини події, характер виявлених тілесних ушкоджень та окремі морфологічні складові, є підстави вважати, що вони утворились від дії тупого/тупих предмету/предметів, можливо, внаслідок автомобільної травми (травма пасажира у салоні автомобіля, який рухався, під час його зіткнення з іншим транспортним засобом/перешкодою) у строк 12.07.2022 до 13 год. 16 хв. (т.3 а.с.66-73);

- висновку експерта № 042-799-2022 від 27.07.2022, згідно з яким при зверненні за медичною допомогою 12.07.2022 о 14 год. 00 хв. у ОСОБА_13 були виявлені наступні тілесні ушкодження: а) забійні рани: верхньої губи (1,5 х 1,5 х 1,5 см), слизової оболонки нижньої губи (1 х 0,5 х 0,5 см); б) відлом коронок 11, 21 зубів (передніх різців верхньої щелепи). Характер та морфологічні властивості виявлених ушкоджень свідчать про те, що вони утворились внаслідок травмуючої дії тупого/тупих предмету/предметів, характерні властивості якого/яких в ушкодження не відобразились, і за давністю можуть відповідати терміну та обставинам, вказаним у постанові, тобто внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 12.07.2022. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу (т.3 а.с.75-78);

- висновку експерта № 042-797-2022 від 16.08.2022, згідно з яким дані наданої медичної документації свідчать про те, що при зверненні за медичною допомогою 12.07.2022 у ОСОБА_18 мало місце тілесне ушкодження - забійна рана лобної ділянки, яка відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я на строк понад 6, але менш ніж 21 добу. Характер та морфологія виявленого ушкодження свідчать про те, що воно утворилось внаслідок травматичної дії тупого предмету, що могло бути при транспортній травмі (травма в салоні автомобіля, який рухався, при зіткненні з перешкодою) у строк 12.07.2022 (т.3 а.с.80-83);

- висновку експерта № СЕ-19/111-22/27140-ІТ від 29.07.2022, у відповідності з яким на момент огляду вантажного автомобіля "Scania R420" з напівпричепом "Schwarzmuller" гальмівна система, рульове керування та ходова частина знаходяться в працездатному стані (т.3 а.с.88-92);

- висновку експерта № СЕ-19/111-22/28062-ІТ від 19.08.2022, у відповідності з яким в момент первинного контакту повздовжні вісі автомобілів "Scania R420" та "Renault Kangoo" розташовувались під кутом близько 0 градусів по відношенню один до одного, тобто, було попутне зіткнення транспортних засобів. В момент первинного контакту автомобіль "Scania R420" контактував своєю передньою частиною із задньою частиною автомобіля "Renault Kangoo". Місце зіткнення вказаних автомобілів знаходиться в районі початку подряпин асфальтобетонного покриття, тобто у першій смузі руху проїзної частини Брест-Литовського шосе, призначеної для руху в напрямку до просп. Перемоги. В момент первинного контакту автомобіль "Renault Kangoo" стояв або рухався з незначною швидкістю по відношенню до автомобіля "Scania R420" з напівпричепом "Schwarzmuller", який рухався з більшою швидкістю (т.3 а.с.95-102);

- висновку експерта № СЕ-19/111-22/34454-ІТ від 29.08.2022, згідно з яким в даній дорожній обстановці водій автомобіля "Scania R420" з напівпричепом "Schwarzmuller" ОСОБА_9 повинен був керуватися вимогами п.12.3 ПДР і мав технічну можливість уникнути наїзду на автомобіль "Renault Kangoo" шляхом зменшення швидкості до зупинки. В даній дорожній обстановці в діях водія ОСОБА_9 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам п.12.3 ПДР і вони перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди. В даній дорожній обстановці оцінка дій водія автомобіля "Renault Kangoo" ОСОБА_6 , водія автомобіля "Opel Vectra" ОСОБА_12 , водія автомобіля "Volkswagen Passat" ОСОБА_14 та водія автомобіля "Kia Ceed" ОСОБА_17 , в тому числі і щодо причинного зв`язку між їх діями та виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не потребує застосування спеціальних знань експерта та може бути дана органами досудового розслідування або судом самостійно (т.3 а.с.105-110).

Обвинувачений ОСОБА_9 вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав, що 12 липня 2022 року близько 13 години він, керуючи технічно справним вантажним автомобілем "Scania R420" з напівпричепом "Schwarzmuller", рухався в першій смузі проїзної частини Брест-Литовського шосе у м. Києві зі сторони с. Стоянка у напрямку м. Києва. На в`їзді до м. Києва біля зупинки "Катеринівка" побачив затор і почав пригальмовувати. В цей момент відчув поштовх, подумав, що вскочив у ямку, відпустив гальма і після цього застосував екстрене гальмування. Перед ним рухався автомобіль "Opel Vectra". Вийшовши з автомобіля, побачив автомобіль "Renault Kangoo", який знаходився перед його автомобілем. Вважає, що водій автомобіля "Renault Kangoo" об`їжджав його з правої сторони і в`їхав в його автомобіль.

Всупереч твердженням захисника цим показанням, а також іншим доказам суд першої інстанції дав належну оцінку і правильно не взяв ці показання до уваги, про що навів у вироку обґрунтовані мотиви.

Як вказав суд, показання потерпілих є логічними, послідовними, узгоджуються між собою, з показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які були очевидцями дорожньо-транспортної пригоди. Потерпілі, свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 показали, що зіткнення між автомобілями "Scania R420" і "Renault Kangoo" сталося в той час, коли автомобіль "Renault Kangoo" зупинився і стояв у заторі. Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/111-22/28062-ІТ від 19.08.2022 в момент первинного контакту повздовжні вісі автомобілів "Scania R420" та "Renault Kangoo" розташовувались під кутом близько 0 градусів по відношенню один до одного, тобто було попутне зіткнення транспортних засобів. Цими ж доказами спростовуються показання обвинуваченого про те, що ОСОБА_6 здійснювала маневр об`їзду його автомобіля з правої сторони.

Додатково колегія суддів зауважує, що показання ОСОБА_9 в цій частині є припущеннями, оскільки обвинувачений не бачив, як автомобіль "Renault Kangoo" здійснює такий маневр. І, враховуючи те, що в момент зіткнення автомобіль "Renault Kangoo" стояв, та обставина, був чи не був вимкнений двигун, ні на що не впливає.

Отже, суд у вироку зазначив, чому за наявності суперечливих доказів він взяв до уваги одні докази і відкинув інші, у зв`язку з чим а тому посилання в апеляційній скарзі на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження є надуманими.

Також не відповідають дійсності твердження в апеляційній скарзі, що суд не з`ясував, чи всі ушкодження отримали транспортні засоби внаслідок дій ОСОБА_9 . Ці обставини встановлені беззаперечно, оскільки до зіткнення керованого обвинуваченим вантажного автомобіля з автомобілем "Renault Kangoo" всі інші автомобілі, а саме, " Opel Vectra ", "Volkswagen Passat", "Kia Ceed" перебували у статичному стані в заторі, а зіткнення за ланцюжковою реакцією відбулися після первинного контакту між автомобілями "Scania R420" і "Renault Kangoo".

Відповідно до вимог ч.1 ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі, якщо судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування таких обставин.

За приписами ч.1, п.3 ч.2 ст.332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам, у тому числі, якщо суду надані кілька висновків експертів, які суперечать один одному, а допит експертів не дав змоги усунути виявлені суперечності, якщо існують достатні підстави вважати висновок експерта (експертів) необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

Додаткова експертиза призначається після розгляду судом висновку первинної експертизи, коли з`ясується, що усунути неповноту або неясність висновку шляхом допиту експерта неможливо. Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

Повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою обґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. Істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб.

Клопотання про призначення судової автотехнічної і трасологічної експертизи захисник мотивував тим, що під час огляду місця події було встановлено, що в автомобілі "Scania R420" пошкоджена права сторона, ліва фара ціла, а автомобіль "Renault Kangoo" розвернутий вправо перпендикулярно до автомобіля "Scania R420". При цьому ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній скарзі захисник не визначився, яку ж саме, повторну чи додаткову експертизу необхідно провести.

Висновок експерта № СЕ-19/111-22/28062-ІТ від 19.08.2022 за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та висновок експерта № СЕ-19/111-22/34454-ІТ від 29.08.2022 за результатами проведення судової автотехнічної експертизи не суперечать один одному, а також показанням потерпілих та свідків.

При проведенні судової транспортно-трасологічної експертизи експерт безпосередньо досліджував транспортні засоби, а саме, автомобіль "Scania R420" з напівпричепом "Schwarzmuller" та автомобіль "Renault Kangoo". При проведенні судової автотехнічної експертизи експерту надавались матеріали кримінального провадження № 0000500, в тому числі показання ОСОБА_9 , який висловлював таку ж саме версію про обставини та механізм ДТП, як і в судовому засіданні.

Відповіді майже на всі питання, які захисник просив поставити на вирішення експертів, надані експертами при проведенні вказаних раніше експертиз.

Твердження захисника про пошкодження лише правої сторони автомобіля "Scania R420" спростовуються даними у дослідницькій частині висновку № СЕ-19/111-22/28062-ІТ від 19.08.2022, в якій вказано про деформацію та зміщення центральної частини переднього бамперу по напрямку спереду назад, відсутність накладок правої та лівої фар, руйнування скла правої фари, деформацію та злами капота, які були утворені зусиллям, прикладеним по напрямку спереду назад по всій площині капота, відсутність накладки правого кутового повітряного забірника.

Також експерт встановив, що основні пошкодження аварійного характеру в автомобілі "Renault Kangoo" розташовані в його задній та передній частинах. Пошкодження задньої частини утворені зусиллям, прикладеним по напрямку ззаду наперед, пошкодження передньої частини утворені зусиллям, прикладеним по напрямку спереду назад.

Що стосується кінцевого розташування автомобіля "Renault Kangoo", то захисник не був позбавлений можливості заявити клопотання про допит експерта для роз`яснення висновку з метою з`ясування цього питання, яке можна об`єктивно пояснити навіть тим, що відстань від місця зіткнення (початок подряпин асфальтобетонного покриття в схемі пригоди) і до кінцевого місця зупинки автомобіля "Scania R420" становить близько 20 метрів, протягом яких вказаний автомобіль штовхав попереду автомобіль "Renault Kangoo".

Доводи апеляційної скарги, що висновки експертів складені на припущеннях і без урахування дорожніх умов є формальними, адже захисник не конкретизує, які вихідні дані є припущеннями і які об`єктивні, а не гіпотетичні дорожні, погодні умови та обставини не були враховані, і чому суд мав піддавати критичному аналізу походження та обсяг вихідних даних, компетенцію експертів, повноту висновків, які в цілому стороною захисту під сумнів не ставляться.

З приводу тверджень захисника про те, що експерти використовували дані, надані органом досудового розслідування, і не перевіряли їх точність, знову ж таки належить зауважити, що захисник не конкретизує, що саме мали перевіряти експерти, які згідно з ч.4 ст.69 КПК України не мають права за власною ініціативою збирати матеріали для проведення експертизи і можуть відмовитися від давання висновку, якщо поданих їм матеріалів недостатньо для виконання покладених на них обов`язків.

До того ж, проведення експертизи за ухвалою суду, за змістом ст.332 КПК України, відноситься до дискреційних повноважень суду. Суперечностей між висновками експертів, показаннями свідків та потерпілих, усунення яких потребувало призначення експертизи, судом встановлено не було, як відсутні були і підстави вважати, що висновки експертів необґрунтовані чи такі, що суперечать матеріалам справи або викликають обґрунтовані сумніви в їх правильності.

Враховуючи ці обставини і те, що захисник не навів підстав для призначення експертизи, відмовивши у задоволенні цього клопотання, судом першої інстанції неповноти судового розгляду допущено не було.

За клопотанням сторони захисту, заявленим в судовому засіданні 12.11.2024, суд першої інстанції допитав свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які знаходились в автомобілях попереду автомобіля "Renault Kangoo", які також отримали пошкодження.

Свідок ОСОБА_17 , який викликався, не з`являвся до суду, і в судовому засіданні 15.01.2025 захисник ОСОБА_10 відмовився від допиту цього свідка. Тож, доводи в апеляційній скарзі, що суд не допитав свідків, про яких заявляв захист, надумані.

Щодо посилань на те, що суд не перевірив стан дорожнього покриття з огляду на показання обвинуваченого про те, що перед зіткненням він відчув поштовх, не витребував відеозаписи камер спостереження, акти дорожніх служб, не дослідив, чи були потерпілі пристебнуті пасками безпеки, не допитав можливих працівників поліції чи автодору, які були на блокпосту, не встановив погодні умови, ймовірні форс-мажорні обставини, тощо, в тому числі не витребував інформацію з гідрометеорологічного центру про ймовірність вологи, ожеледиці (в липні), зниженої видимості, підвищеного рівня трафіку, варто зауважити таке.

За змістом таких засад кримінального провадження, як змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст.22 КПК України), диспозитивність (ст.26 КПК України), кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

У той же час суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Стороною обвинувачення було виконано обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 КПК України, а так само належності та допустимості доказів, які отримані з дотриманням прав і свобод людини, у встановленому законом порядку, з передбачених законом джерел уповноваженою на те особою, і надано їх суду.

Захисник не вжив жодних заходів для з`ясування вказаних раніше обставин, не подавав суду докази і не звертався з клопотаннями про витребування певних документів, у зв`язку з чим у суду, який розглядає кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, не було підстав за власною ініціативою збирати докази, тобто виконувати непритаманні суду функції.

Між тим, з`ясувати питання, чи були потерпілі пристебнуті пасками безпеки, захисник мав можливість під час їх допиту.

Повертаючись до погодних умов, стану дорожнього покриття та інших обставин, які нібито не були встановлені під час досудового розслідування та судового розгляду, колегія суддів звертає увагу на те, що в протоколі огляду місця події зазначено, що огляд проводився о 14 годині 10 хвилин 12 липня 2022 року за наступних погодних умов: похмуро, незначний дощ, температура повітря +20?. У п.п.2, 3, 5 протоколу зазначено, що місцем ДТП є горизонтальна ділянка проїзної частини, нерівностей та пошкоджень дорожнього покриття (вибоїни, напливи, колійність) не виявлено. На місці зіткнення автомобілів "Scania R420" та "Renault Kangoo", яке знаходиться в районі початку подряпин асфальтобетонного покриття, зафіксованого в схемі ДТП (фото №№ 1, 2 фототаблиці), пошкоджень дорожнього покриття немає. Прилади відеоспостереження на місці ДТП та за напрямками руху відсутні (п.13 протоколу). Загальна видимість з робочого місця водія приблизно 100 м (п.14 протоколу).

Тож, наведені умови не могли перешкодити ОСОБА_9 побачити автомобілі, які зупинилися попереду, і завчасно вжити заходів для зупинки керованого ним автомобіля.

Таким чином суд першої інстанції всебічно, повно й неупереджено дослідив всі обставини кримінального провадження і навів у вироку сукупність доказів на підтвердження встановлених обставин, якими повністю доведено винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, і які з точки зору достатності та взаємозв`язку правильно покладено в обґрунтування висновків, у тому числі щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.286 КК України - порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Доводи в апеляційній скарзі про істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке виразилося у порушенні судом змагальності та рівності сторін, безпосередності та повноти дослідження доказів, порушення правил оцінки доказів, чим захисник вважає відмову у задоволенні клопотання про призначення експертизи, не залучення свідків, про які заявляла сторона захисту, не дослідження версії події, яка викладена обвинуваченим, не з`ясування певних обставин, тощо, непереконливі. Фактично ці доводи зводяться до неповноти судового розгляду та невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, оцінка чому надана в ухвалі суду апеляційної інстанції раніше, і вони не можуть бути істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону у розумінні ст.412 КПК України.

Недоречними є і твердження захисника про порушення судом презумпції невинуватості, оскільки суд у вироку формулює зміст обвинувачення з обвинувальним ухилом, а потім лише надає оцінку доказам. Тож, за логікою захисника, виготовляючи текст вироку у нарадчій кімнаті, суд до зазначення доказів ще не визначився, буде цей вирок виправдувальним чи обвинувальним.

Конструкція вироку повністю відповідає вимогам п.2 ч.3 ст.374 КПК України, згідно з якими у мотивувальній частині вироку у разі визнання особи винуватою зазначаються формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, і вже потім докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Отже, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б могли бути підставою зміни чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

Суд навів докладні мотиви прийнятого рішення про часткове задоволення цивільно-правових вимог потерпілих і цивільного позивача ОСОБА_12 , стягнувши з ТзОВ "Транс-Імперія", працівником якого був ОСОБА_9 , на їхню користь моральну шкоду, завдану під час виконання обвинуваченим своїх трудових обов`язків, а на користь ОСОБА_12 також і матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження належного йому автомобіля "Opel Vectra".

На думку колегії суддів, визначений судом розмір моральної шкоди в сумах, відповідно, 350 000 і 200 000 грн узгоджується з характером та обсягом душевних страждань потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , завданих спричиненням тілесних ушкоджень та тотальним пошкодженням транспортного засобу, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості.

Враховуючи те, що у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_9 суд відмовив, рішення про цивільні позови його не стосуються.

Згідно з ч.1 ст.118 КПК України процесуальні витрати складаються із:

1) витрат на правову допомогу;

2) витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження;

3) витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів;

4) витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів, виготовленням дублікатів і копій документів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати. За відсутності в обвинуваченого коштів, достатніх для відшкодування зазначених витрат, вони компенсуються потерпілому за рахунок Державного бюджету України у випадках та в порядку, передбачених законом для компенсації шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Згідно з ч.1 ст.119 КПК України суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

На час ухвалення вироку обвинувачений працював водієм вантажного автомобіля міжнародного сполучення у ТзОВ "Вотранс Логістик", має на утриманні двох неповнолітніх дітей. На підтвердження даних про матеріальне становище ОСОБА_9 сторона захисту не долучила жодних доказів, а збирання доказів не відноситься до процесуальних повноважень суду. До того ж, розмір заробітної плати, витрати родини, наявність боргів та утриманців не є тими обставинами, які згідно зі ст.91 КПК України підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні.

Сторона захисту не скористалася своїм правом звернутися до суду з клопотанням про зменшення процесуальних витрат, звільнення від їх оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати процесуальних витрат, і у суду за наявності даних про наявність у ОСОБА_9 роботи і стабільного джерела доходу підстав вирішувати ці питання за власною ініціативою не було.

Всі експертизи у кримінальному провадженні були проведені у зв`язку із вчиненням ОСОБА_9 злочину і витрати стягнуті з нього на користь держави обвинувальним вироком, а тому доводи захисника про необхідність застосування диференційованого підходу з урахуванням того, що обвинувачений не визнає вину, залучення експертів ініціювалось стороною обвинувачення і сторона захисту оспорює висновки експертів, не ґрунтуються на вимогах закону. Не містить закон застережень і щодо того, які витрати належить визнавати такими, що є прямим наслідком дій обвинуваченого, а які стандартними, які має нести держава.

Правовою підставою відшкодування витрат на правову допомогу є договір, укладений з адвокатом - представником, а також документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Отже, для визначення розміру процесуальних витрат на правову допомогу, що підлягають відшкодуванню, крім договору про надання правової допомоги, особа має надати і оригінали документів, які підтверджують ці витрати, а також процесуально підтвердити надання правових послуг (складений процесуальний документ, вчинена процесуальна дія (участь у слідчих (розшукових) діях чи ознайомлення із процесуальними документами тощо).

За висновком, викладеним у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

Тобто, вирішуючи питання про відшкодування витрат на правову допомогу, суд має пересвідчитись, що заявлені витрати є співмірними зі складністю провадження, а наданий адвокатом обсяг послуг і витрачений час на надання таких послуг відповідають критерію реальності таких витрат. Також суд має врахувати розумність розміру таких витрат на та чи не буде їх стягнення становити надмірний тягар для іншої сторони.

Кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює чіткого переліку доказів, які необхідно надати суду на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, однак зобов`язує надати докази на підтвердження розміру процесуальних витрат, у тому числі на таку допомогу, що входить до предмета доказування у кримінальному провадженні.

До клопотання про розподіл судових витрат представник потерпілих долучила копії договорів № 0201/0822 від 01.08.2022 про надання послуг адвоката в кримінальному процесі, додатків № 1 до договорів від 01.08.2022, укладених між Адвокатським об`єднанням "Кравченко і партнери" з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , зведених актів прийому-передачі наданих послуг із зазначенням ціни послуг, копії рахунків та платіжних інструкцій (т.3 а.с.144-159).

Згідно з п.5.1.3 Договору замовник у відповідності до умов договору сплачує адвокату винагороду, фіксований платіж, визначений в Додатку № 1 до Договору.

Згідно з п.1 Додатку № 1 до Договору оплата послуг виконавця за цим договором проводиться в наступному порядку: виходячи із необхідних об`ємів робіт, подальша оплата послуг та строк такої оплати визначаються за згодою сторін, про що складається акт виконаних робіт за підписом сторін.

У зведених актах прийому-передачі наданих послуг за період з 06.09.2023 по 27.02.2024 № 0301/0822-02 від 27.02.2024, за період з 28.02.2024 по 03.07.2024 № 0301/0822-03 від 03.07.2024, за період з 04.07.2024 по 29.11.2024 № 0301/0822-04 від 29.11.2024, за період з 30.11.2024 по 30.01.2025 № 0301/0822-05 від 30.01.2025 йдеться про надання потерпілим таких послуг: виїзди до Святошинського районного суду м. Києва для участі в судовому засіданні без проведення судових засідань, виїзди до Святошинського районного суду м. Києва для участі в судовому засіданні з проведенням судових засідань, виїзди до Святошинського районного суду м. Києва для ознайомлення з матеріалами справи, складання та направлення до ПрАТ "Страхова компанія "ПЗУ Україна" адвокатських запитів, складання та направлення до Святошинського районного суду м. Києва заяв про часткову відмову від позовних вимог.

За надані послуги ОСОБА_6 було сплачено 13 000 грн, 4 000 грн, 7 000 грн, 6 000 грн, що підтверджується копіями рахунків та платіжних інструкцій.

На переконання колегія суддів, ці документи містять детальний опис наданих адвокатами послуг, порядок обчислення гонорару та підтверджують здійснення їх оплати. Обсяг послуг та необхідність їх надання є обґрунтованими, участь адвокатів у кримінальному провадженні в суді першої інстанції не може ставитися захисником під сумнів, оскільки він брав участь у судовому провадженні разом з ними. Інформацію про середньо-ринкові розцінки послуг на правову допомогу сторона захисту не надала і у суду немає обов`язку здійснювати моніторинг такої інформації. Однак підстав вважати, що витрати в сумі 30 000 грн на правову допомогу, яка надавалась майже півтора року двом потерпілим, перевищують розумні межі, немає.

Суд відповідно до вимог ст.65 КК України врахував особу винного, який на момент вчинення кримінального правопорушення працював і на даний час працює, позитивно характеризується на місцем роботи, має на утриманні двох малолітніх дітей, до кримінальної відповідальності притягується вперше. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутні.

Водночас, негативна посткримінальна поведінка обвинуваченого, яка виразилась у байдужому ставленні до долі потерпілих, невжитті протягом майже трьох років жодних заходів для того, щоб вибачитися перед потерпілими та/або відшкодувати хоча б частково завдану шкоду, позиція ОСОБА_9 в суді першої інстанції, свідчать про відсутність каяття і намагання уникнути відповідальності за вчинене. З урахуванням цих обставин і думки потерпілих, які наполягали на призначенні суворого покарання, суд дійшов правильного висновку, що саме покарання у виді обмеження волі, яке належить відбувати реально, буде справедливим та відповідатиме меті покарання, яка полягає у виправленні засудженого, а також запобіганні вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

І хоча суд помилково вказав, що ОСОБА_9 вчинив кримінальний проступок, у той час як він вчинив злочин невеликої тяжкості, ця обставина не впливає на законність та обґрунтованість вироку в частині призначеного покарання.

Колегія суддів вважає недоречними доводи захисника, що покарання у виді обмеження волі створює загрозу порушення прав дітей ОСОБА_9 на належне виховання та забезпечення, оскільки таке покарання полягає в утриманні в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення нагляду і з обов`язковим залученням до праці. Варто звернути увагу і на те, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_9 , крім двох потерпілих, тілесні ушкодження отримали ще три особи, в тому числі малолітня дитина, потерпіла ОСОБА_6 визнана інвалідом третьої групи і було суттєво пошкоджено чотири автомобіля. А тому застосування до обвинуваченого положень ст.75 КПК України лише створить у нього відчуття безкарності, що не відповідатиме принципу невідворотності покарання.

Тому підстави для звільнення ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням відсутні.

Обґрунтованим є і призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами з огляду на те, що ОСОБА_9 допустив грубе порушення вимог ПДР у нескладній дорожній ситуації, та суспільно небезпечні наслідки його дій.

Отже, вирок суду першої інстанції є законним, обґрунтованим і вмотивованим, і підстави для його скасування із закриттям кримінального провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, як про це порушується питання в апеляційній скарзі захисника, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Вирок Святошинського районного суду м. Києва від 7 березня 2025 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_10 - без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу суду апеляційної інстанції може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3