Справа № 712/7271/25
Провадження № 1-кс/712/2762/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі власника майна ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002843 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0002843 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

Прокурор в своєму клопотанні посилається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що до Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області надійшло повідомлення ДСНС в Черкаській області про те, що 26.05.2025 р. близько 09 год. за адресою: АДРЕСА_1 , в результаті порушення правил пожежної безпеки сталася пожежа.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пояснив, що 26.05.2025 близько 08 год. покинув місце проживання за адресою АДРЕСА_1 . В подальшому близько 09 год. йому зателефонував з номеру телефону сусідки чоловік і повідомив, що з вікон його квартири йде дим. Приблизно через 5 хв. він прибув до дому, зайшов в квартиру, побачив, що загорання відбулось в одній кімнаті. Загорівся килим, поверхня дивану. Причиною загоряння стало загоряння розетки.

26.05.2025 за адресою АДРЕСА_1 проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено:

- пожежне сміття, що було поміщено до сейф пакету №CRI1190244, опечатано та вилучено;

- відеокарти S/N H6YVCM040465, HACOZ268408, SMI, H67VCM040463, HACOY2628406, H2COYZ199902 було поміщено до паперових конвертів НПУ.

Вказані речі містять відомості про вчинення кримінального правопорушення, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та володіють ознаками речових доказів.

Прокурор просить накласти арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: пожежне сміття, що було поміщено до сейф пакету №CRI1190244, опечатано та вилучено; відеокарти S/N H6YVCM040465, HACOZ268408, SMI, H67VCM040463, HACOY2628406, H2COYZ199902 було поміщено до паперових конвертів НПУ; заборонити користування та розпорядження вказаним майном.

Прокурор в судове засідання не з`явився, надали суду клопотання про розгляд справи в їх відсутність.

Власник майна ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував щодо накладення арешту на майно, зазначене прокурором в клопотанні.

Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини які регулюються нормами кримінально-процесуального законодавства.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів, 2) спеціальної конфіскації, 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально - правового характеру щодо юридичної особи, 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідальності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «АНтріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series A N 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та з метою яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справ «Джеймс та інші проти Сполученого королівства», п. 50, Series A N 98).

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, слідчий посилається на необхідність збереження речових доказів.

Згідно з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення у кримінальному провадженні внесені за № 0002843 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України.

По даному факту розпочато досудове розслідування за ч. 1 ст. 270 КК України.

26.05.2025 за адресою АДРЕСА_1 проведено огляд місця події в ході якого виявлено та вилучено:

- пожежне сміття, що було поміщено до сейф пакету №CRI1190244, опечатано та вилучено;

- відеокарти S/N H6YVCM040465, HACOZ268408, SMI, H67VCM040463, HACOY2628406, H2COYZ199902 було поміщено до паперових конвертів НПУ.

В той же час, прокурор в судове засідання не з`явився та не надав слідчому судді відомостей про те, що вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на майно, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора про накладення арешту на зазначене тимчасово вилучене майно не підлягає до задоволення, оскільки у кримінальному провадженні майно може бути вилучене тимчасово, але для накладення арешту воно має бути визнано речовим доказом.

Керуючись ст. ст. 98, 100,131, 132, 170, 171 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_4 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002843 від 27.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 270 КК України залишити без задоволення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 03.06.2025