УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження строку дії запобіжного заходу

(повний текст)

27 серпня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.5 ст. 407 Кримінального кодексу України, відомості про які внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000469 від 22.08.2024 р.,

клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 02 липня 2025 р. обвинуваченому було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 30 серпня 2025 включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор подав клопотання, в якому просив продовжити термін перебування під вартою обвинуваченому, мотивуючи це наявністю ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, того що, знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник проти думки прокурора заперечували.

Захисник зазначив, що обвинувачений має хворого батька похилого віку, йому важко пересуватися та важко себе обслуговувати. Обвинувачений також заперечував проти клопотання прокурора та підтримав думку захисника. Також вказав, що здійснює догляд за батьком, а тому просив суд застосувати до нього домашній арешт.

Потерпілий та його представник також просили задовольнити клопотання прокурора, вказавши, що на адресу потерпілого, його дружини та дитини від обвинуваченого були погрози.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачують ОСОБА_7 , те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

На той факт, що обвинувачений матиме можливість переховуватись від суду вказує те, що висунуте обвинувачення підтверджується матеріалами кримінального провадження, а максимальна санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_7 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Тобто перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов`язане із позбавленням волі за вчинення вказаного кримінального правопорушення, обвинувачений може вживати заходів щодо переховування від суду, що негативно вплине на строки судового розгляду.

На той факт, що обвинувачений може впливати на свідків, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин, вказує те, що вплив ОСОБА_7 на свідків вказаного кримінального правопорушення може сприяти уникненню притягнення його до кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі він матиме можливість зустрічатись з ними поза межами кримінального процесуального судочинства, що дасть йому можливість незаконно впливати на них, як шляхом застосування погроз щодо їх життя та здоров`я, так у тому числі психологічним чином або умовляннями змушувати їх змінити свої показання, надати нові або відмовитись від наданих раніше з метою створення умов для уникнення від кримінальної відповідальності.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зазначені ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Дані обставини на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Виходячи із зазначеного, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на 60 днів без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали до 25 жовтня 2025 р. включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошується 1 вересня 2025 р.

Суддя ОСОБА_1