ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 11-сс/821/428/25 Справа № 711/7689/25Головуючий в суді 1 інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 182 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2025 року, якою до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, з повною вищою освітою, який не є особою з інвалідністю, одруженого, раніше несудимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України,

в с т а н о в и в :

20 серпня 2025 року старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси з клопотанням, погодженим прокурором відділу Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_6 , поданим в рамках кримінального провадження №0000192 від 18.05.2023, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначав, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000192, відомості про яке внесені до ЄРДР 18.05.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , будучи головою Правління АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», в період часу з 01.02.2023 по 22.06.2023, зловживаючи своїми повноваженнями, всупереч інтересам юридичної особи, з метою одержання неправомірної вигоди для себе, діючи в порушення Ліцензійних умов провадження господарської діяльності на ринку природного газу та вимог діючого законодавства, умисно не уклав договір із постачальником природного газу, чим не здійснив закупівлю використаних АТ «ЧЕРКАСИГАЗ» обсягів газу у розмірі 10 429 514,10 куб.м., безпідставно, без договірних відносин, несанкціоновано використовуючи EIC код точки обліку 56ZO38A03A1B601T АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», створив умови для здійснення відбору природного газу з газотранспортної системи Оператор ГТС, в результаті чого державним інтересам в особі ТОВ «Оператор ГТС України», було спричинено тяжких наслідків на загальну суму 251 173 956,84 грн.

15.08.2025 ОСОБА_7 вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для інших осіб використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Разом з тим, згідно повідомлення про підозру ОСОБА_7 встановлено, що його діями завдано збитків інтересам ТОВ «Оператор ГТС України», на загальну суму 251 173 956,84 гривень.

Ініціатор клопотання вказував, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_7 підтверджується зібраними в матеріалах даного кримінального провадження доказами, а саме: тимчасовими доступами до документів в ТОВ «ГК» Нафтогаз України», ТОВ «Оператор ГТС України», АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), проведеним обшуком за адресою знаходження АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», актами виїзних позапланових перевірок щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «ЧЕРКАСИГАЗ»№281 від 19.06.2023 та №154 від 03.04.2024 НКРЕКП, відповідями ТОВ «Оператор ГТС України», НКРЕКП, висновком судово-економічної експертизи №375/24-23 від 18.10.2024, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , та іншими матеріалами кримінального провадження.

З огляду на кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особу підозрюваного та інші обставини, орган досудового розслідуваннявказував на існування ризиків, передбачених п.п. 1 4 ч.1 ст. 177 КПК України, запобігти яким можливо лише застосувавши запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Крім того, при виконанні судом вимог ч. 4 ст. 183 КПК України щодо визначення розміру застави, з урахуванням обставин вчиненого кримінального правопорушення, ініціатор клопотання вважав за доцільне врахувати, що кримінальне правопорушення, яке інкримінується вчинено з корисливих мотивів в умовах воєнного стану, стосується прав споживачів комунальних послуг, а також те, що сім`я ОСОБА_7 , має у власності рухоме та нерухоме майно, у зв`язку з чим просив визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірі заподіяної матеріальної шкоди 251 173 956,84 гривень.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень. Зобов`язано підозрюваного не пізніше п`яти днів з дня застосування запобіжного заходу у виді застави, внести у грошовій одиниці України кошти у розмірі 242 240 гривень, на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому КМУ: рахунок отримувача - UA0003652; Код банку отримувача (МФО) 820172; банк отримувача - ДКСУ, м. Київ; Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26261092, або забезпечити їх внесення заставодавцем, та надати слідчому, прокурору, суду документ з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів. Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покладено на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати до слідчого, в провадженні якого перебуватиме кримінальне провадження, прокурора та суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі Київської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання/перебування;

- утримуватися від спілкування, у будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу Інтернет) зі свідками ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , представником потерпілого ТОВ «Оператор ГТС України» - ОСОБА_13 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначено строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_7 , в межах строку досудового розслідування, тобто до 15 жовтня 2025 року включно. Роз`яснено підозрюваному наслідки, передбачені ч.ч. 8, 10 ст. 182 КПК України.

Слідчий суддя мотивував своє рішення тим, що за матеріалами кримінального провадження наявна обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, врахував існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, у зв`язку з чим визначив необхідність застосування запобіжного заходу для забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків. Водночас слідчий суддя дійшов висновку, що органом досудового розслідування не доведено неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою. Обираючи вид запобіжного заходу, слідчий суддя виходив з наявності ризиків, тяжкості інкримінованого підозрюваному злочину, обставин кримінального правопорушення, та виснував, що до підозрюваного необхідно застосувати заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн. При визначенні розміру застави слідчий суддя вважав необґрунтованим запропонований стороною обвинувачення розмір в 251 173 956, 84 грн, та з огляду на майновий та сімейний стан підозрюваного, наявні у кримінальному провадженні ризики та обставини кримінального правопорушення, дійшов висновку про призначення максимального розміру застави, передбаченого п. 2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 оскаржив її в апеляційному порядку. Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою задовольнити клопотання.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що наявні у кримінальному провадженні ризики дають підстави для застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Апелянт вважає, що слідчим суддею недостатньо враховано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді штрафу від чотирьох тисяч до шести тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт на строк до шести місяців, або позбавлення волі на строк від трьох до шести років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Тому, на думку прокурора, суворість покарання, яке загрожує підозрюваному значно підвищує ризик переховування.

Апелянт стверджує, що, перебуваючи на волі ОСОБА_7 , з огляду на зв`язки, яких він набув за час роботи в АТ «Черкасигаз», може незаконно впливати на свідків, з метою схилення останніх до зміни показів.

Також прокурор звертає увагу на існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, шляхом підкупу, погроз, тиску штучного створення доказів невинуватості та ризику знищення або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, які ще не були віднайдені стороною обвинувачення.

З огляду на викладені обставини, апелянт наголошує на тому, що лише запобіжний захід у вигляді тримання під вартою здатен запобігти наявним ризикам. Крім того, прокурор звертає увагу, що матеріали провадження не містять даних, які б свідчили про неможливість перебування підозрюваного під вартою.

У запереченні на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін, мотивуючи тим, що пред`явлена підозра є необгрунтованою, заявлені ризики, передбачені п.п. 1-4 ч.1 ст. 177 КПК України недоведеними, а обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді застави достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, позицію прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги за наведених у ній мотивів, міркування захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали клопотання, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за таких підстав.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що за матеріалами кримінального провадження наявна достатня сукупність даних, які вказують на причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, а саме, зловживання повноваженнями, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для себе використання всупереч інтересам юридичної особи приватного права службовою особою такої юридичної особи своїх повноважень, що спричинило тяжкі наслідки.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та долученими органом досудового розслідування до клопотання доказами, а саме: результатами проведених тимчасових доступів до документів в ТОВ «ГК» Нафтогаз України», ТОВ «Оператор ГТС України», АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), обшуку за адресою знаходження АТ «ЧЕРКАСИГАЗ», актами виїзних позапланових перевірок щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства та ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу АТ «ЧЕРКАСИГАЗ»№281 від 19.06.2023 та №154 від 03.04.2024 НКРЕКП, відповідями ТОВ «Оператор ГТС України», НКРЕКП, висновком судово-економічної експертизи №375/24-23 від 18.10.2024, протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та іншими матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання.

Щодо наявності у кримінальному провадженні ризиків, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про доведеність існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Водночас ризики, передбачені п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, на існуванні яких наполягає апелянт, колегія суддів вважає недоведеними, а доводам, якими апелянт обгрунтовує їх наявність, слідчим суддею надана належна оцінка під час розгляду клопотання.

Нових обставин, які свідчать про існування ризиків перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, знищення, спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, прокурором не наведено.

Доводи прокурора, що перебуваючи на волі підозрюваний не буде обмежений у спілкуванні зі свідками, колегія суддів оцінює критично, оскільки ухвалою слідчого судді на ОСОБА_7 покладено обов`язок утриматись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, водночас апелянтом не надано будь-яких доказів щодо порушення підозрюваним цього процесуального обов`язку з моменту постановлення оскаржуваної ухвали.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що слідчий суддя з врахуванням обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 364-1 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, конкретних обставин злочину, ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, які доведені органом досудового розслідування, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 .

Водночас з урахуванням недоведеності всіх ризиків, які були заявлені органом досудового розслідування, та недоведення неможливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, який здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя, керуючись положенням ст. 194 КПК України, обгрунтовано відмовив у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосувавши стосовно підозрюваного більш м`який запобіжний захід у вигляді застави, з чим погоджується і колегія суддів.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 176, ч. 1 ст. 182 КПК України, застава є одним із запобіжних заходів і полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною 5 даної статті передбачено, що у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Внесення грошових коштів є невід`ємною складовою запобіжного заходу у вигляді застави. Саме цією сумою грошових коштів забезпечується належна процесуальна поведінка підозрюваного. Без фактичного внесення грошових коштів застава по суті зводиться до особистого зобов`язання, адже не забезпечується можливість застосування кримінально-процесуальної відповідальності у вигляді можливості звернення застави в дохід держави при порушенні її умов. За таких обставин застава втрачає дієвість в розумінні частини 1 статті 182 КПК України.

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави (абзац 4 пункту 16 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до КПК» № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013).

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його невиконання.

Зважаючи на викладене та враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364-1 КК України, який є тяжким корупційним злочином, враховуючи дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, що доведені органом досудового розслідування під час розгляду клопотання, сімейний та майновий стан підозрюваного, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов вірного висновку про визначення підозрюваному застави в максимальному розмірі, передбаченому п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, а саме у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

На переконання колегії суддів, такий розмір застави буде достатнім стримуючим запобіжним заходом, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та зможе дієво запобігти наявним у кримінальному провадженні ризикам.

Колегія суддів критично оцінює доводи апелянта про застосування до підозрюваного розміру застави у 251 173 956, 84 грн, оскільки апелянтом не доведено виняткових обставин, за наявності яких суд може вийти за межі розмірів, передбачених п.2 ч.5 ст. 182 КПК України.

Також колегія суддів вважає, що розмір застави на застосуванні якого наполягає апелянт, є необґрунтованим, завищеним та завідомо непомірним для підозрюваного, що наперед унеможливлює виконання даного запобіжного заходу.

Обставини, наведені прокурором в апеляційній скарзі, зокрема щодо наявності ризиків, тяжкості злочину, в якому підозрюється ОСОБА_7 та розміру завданої шкоди, вже враховані слідчим суддею при визначенні розміру застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, натомість ці обставини не доводять виключності обставин для визначення розміру застави у 251 173 956, 84 грн.

Отже, колегія суддів приходить до переконання, що обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді застави у 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб забезпечить досягнення дієвості даного кримінального провадження та не є непомірним для підозрюваного.

Враховуючи викладене, колегія суддів не встановила підстав для скасування законної та обгрунтованої ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2025 року за доводами апеляційної скарги.

Керуючись статтями 182, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 22 серпня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн, з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді