Справа №463/2518/25
Провадження №1-кс/463/4463/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

14 травня 2025 року місто Львів

Слідча суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотанняпрокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000066 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 , 10.02.1985,

встановила:

прокурор звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м.Львова з клопотанням про продовження підозрюваному ОСОБА_5 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб без визначення розміру застави.

Клопотання мотивує тим, що слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури, здійснюєтьсядосудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 11.03.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України.

21 березня 2025 року ОСОБА_5 затримано.

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення складено 22.03.2025 та цього ж дня вручено підозрюваному ОСОБА_5 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортом на виявлення ознак кримінального правопорушення від 10.03.2025 № 62/14/4-345д; заявою ОСОБА_7 від 10.03.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_7 від 12.03.2025, від 21.03.2025; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 від 20.03.2025, від 21.03.2025; протоколом затримання ОСОБА_5 від 21.03.2025; протоколом ідентифікації, огляду та вручення грошових коштів від 20.03.2025; протоколом виготовлення несправжніх (імітаційних) засобів від 20.03.2025; протоколами обшуків від 21.03.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.03.2025; заявою ОСОБА_10 від 13.03.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 13.03.2025; постановою Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 05.03.2025; протоколом огляду предмету від 14.03.2025; іншими матеріалами кримінального провадження № 0000066 від 11.03.2025.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23 березня 2025 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 днів. Строк дії ухвали становить шістдесят днів до 19.05.2025

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.04.2025 зазначену ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23.03.2025 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишено без змін.

Ризики, передбачені ст.177 КПК України, що можуть безпосередньо перешкодити якісному проведенню досудового розслідування вказаного кримінального провадження, не змінились.

Враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання вищевказаним ризикам, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України, а тому просить продовжити строк тримання підозрюваного без визначення розміру застави.

Прокурор подане клопотання підтримав, просив таке задовольнити.

ОСОБА_5 проти поданого клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі.

Захисник проти поданого клопотання заперечив, просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний з обмеженням волі. Надіслав до суду письмові заперчення, у яких вказував на необгрунтованості та безпідставності поданого прокурором клопотання. Зазначає про формальність існування ризиків, на які посилається прокурорм у клопотанні, вказує на наявність у ОСОБА_5 двох неповнолітніх дітей на утриманні та матері - інваліда, хворої дружини, яка потребує уваги та догляду, а також відсутність коштів, та будь-якого рухомого чи нерухомого майна. Проте просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді застави, яку можуть сплатити члени його сім`ї. Крім цього, стверджує про відсутність претензій у потерпілої та перебування з нею у дружніх відносинах.

Заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного та його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідча суддя встановила наступне.

Слідчими Другого слідчого відділу (з дислокацією у місті Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратурипроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000066 від 11.03.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 377 КК України.

Так ОСОБА_5 , у порушення наведених вище вимог законодавства, діючи умисно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, з метою працевлаштування за межами України ОСОБА_7 , за попередньою домовленістю із адвокатом ОСОБА_5 , 07.03.2025 близько 14:00 год., зустрівся з ним у приміщенні, де він здійснює свою адвокатську діяльність по АДРЕСА_1 .

У ході зустрічі ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що ОСОБА_7 є особою призовного віку, підлягає мобілізації та в нього відсутні законні підстави для перетину державного кордону України під час дії воєнного стану, повідомив про можливі способи організації незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до країн Євросоюзу, в тому числі з використанням зв`язків ОСОБА_5 у правоохоронних органах.

В цей же час ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб із невстановленими на цей час працівниками правоохоронних органів, повідомив, що за організацію незаконного переправлення через державний кордон України, ОСОБА_7 необхідно надати йому, тобто ОСОБА_5 , грошові кошти в сумі 16 000 доларів США (згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 07.03.2025 становило 660 387 грн. 20 коп.), частину з яких - 6 000 доларів США необхідно передати при наступній зустрічі, а 10 000 доларів США після перетину ОСОБА_7 державного кордону України.

У свою чергу ОСОБА_7 , усвідомивши незаконність таких дій ОСОБА_5 та інших невідомих йому осіб, погодився на пропозицію останнього щодо незаконного переправлення його через державний кордон України до країн Євросоюзу, однак з метою викриття злочинної діяльності ОСОБА_5 та інших осіб, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення та в подальшому діяв під їх контролем.

Під час телефонної розмови ОСОБА_7 із ОСОБА_5 15.03.2025, останній зменшив до 5 000 доларів США суму першої частини грошових коштів, яку при наступній зустрічі ОСОБА_7 необхідно передати за організацію незаконного переправлення його через державний кордон України, а другу частину в сумі 11 000 доларів США після перетину державного кордону України.

У ході цієї ж розмови, ОСОБА_5 повідомив спосіб та алгоритм незаконного перетину кордону, зокрема зазначив про необхідність оформлення документів для ОСОБА_7 як особи, що буде супроводжувати його матір ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що вона не є особою, яка потребує постійного догляду, чи особою з інвалідністю I чи II групи, а також не потребує лікування за кордоном, а відповідно у ОСОБА_7 відсутні законні підстави для перетину державного кордону, як супроводжуючої особи.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, о 15:40 год. 21.03.2025 зустрівся із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на території АЗС «ОККО», що розташована на автодорозі «Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне», 69 км + 100 м, с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області, та під час розмови повідомив їм, що з метою незаконного перетину державного кордону ОСОБА_7 , його матері ОСОБА_8 він, тобто ОСОБА_5 , та інші невстановлені на цей час особи, виготовлять документи про нібито її хворобу, яка потребує лікування за кордоном та відповідно такі дадуть підставу ОСОБА_7 супроводжувати матір через державний кордон України.

Під час цієї ж розмови, близько 15:46 год., ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою із невстановленими на цей час працівниками правоохоронних органів, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на організацію незаконного переправлення особи через державний кордон України, перебуваючи на території АЗС «ОККО», що розташована на автодорозі «Турка-Трускавець-Дрогобич-Пісочне», 69 км + 100 м, с. Почаєвичі Дрогобицького району Львівської області, отримав від ОСОБА_7 раніше обумовлену частину грошових коштів у сумі 5 000 доларів США (згідно офіційного курсу валют Національного банку України станом на 21.03.2025 становило 207 705 грн.) для себе та інших, на цей час невстановлених працівників правоохоронних органів, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_7 через державний кордон України до країн Євросоюзу.

Після цього, протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена працівниками правоохоронних органів, а грошові кошти у сумі 5 000 доларів США вилучені.

Крім цього, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення проти правосуддя за наступних обставин.

Так, статтею 126 Конституції України визначено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється.

Згідно ст. 129 Конституції України, за неповагу до суду чи судді винні особи притягаються до юридичної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Згідно з ч. 1 ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання.

Пунктом 6 частини 5 зазначеної норми Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що незалежність судді забезпечується у тому числі і відповідальністю за неповагу до суду чи судді.

Частиною 6 статті 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, а також фізичні і юридичні особи та їх об`єднання зобов`язані поважати незалежність судді і не посягати на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», суддею є громадянин України, який відповідно до Конституції України та цього Закону призначений суддею, займає штатну суддівську посаду в одному з судів України і здійснює правосуддя на професійній основі.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 140 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судді, члени їхніх сімей та їхнє майно перебувають під особливим захистом держави. Вчинені у зв`язку зі службовою діяльністю судді посягання на його життя і здоров`я, знищення чи пошкодження його майна, погроза вбивством, насильством чи пошкодженням майна судді, образа чи наклеп на нього, а також посягання на життя і здоров`я членів його сім`ї (батьків, дружини, чоловіка, дітей), погроза їм вбивством, пошкодженням майна мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Указом Президента України № 209/2011 від 14.02.2011, ОСОБА_10 призначено строком на п`ять років на посаду судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

В подальшому, указом Президента України № 272/2018 від 07.09.2018, ОСОБА_10 призначено на посаду судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області, на якій вона перебуває по цей час.

Так, 08.01.2025 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, у провадження судді ОСОБА_10 надійшла справа №442/73/25, провадження № 3/442/141/2025, відносно ОСОБА_5 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Матеріали даної справи було скеровано для розгляду до суду уповноваженою особою Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області.

Суддею ОСОБА_10 за результатами розгляду вказаної справи 05.03.2025 винесено постанову, якою ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Судове рішення проголошено цього ж дня, тобто 05.03.2025, у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 .

Після цього, у зв`язку із обуренням та незгодою з цим судовим рішенням, у ОСОБА_5 , якому достовірно було відомо про правовий статус та встановлені законодавством гарантії незалежності суддів, виник умисел на застосування відносно судді ОСОБА_10 насильства у вигляді погрози її вбивством у зв`язку з діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення погрози вбивством судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_10 у зв`язку із її діяльністю, пов`язаною із здійсненням правосуддя, ОСОБА_5 12.03.2025 близько 10:53 год., перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці та будучи незгодним з вищезгаданим рішенням судді ОСОБА_10 від 05.03.2025, усвідомлюючи статус судді, пов`язаний із здійсненням нею правосуддя та маючи на меті помститися за винесення нею вказаного рішення, маючи номер мобільного телефонну судді ОСОБА_10 , за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», за яким закріплений його номер мобільного оператора НОМЕР_1 надіслав у цьому ж додатку на номер мобільного оператора НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_10 , повідомлення з погрозами вбивством, а саме фотознімок аркуша паперу, на якому містився рукописний текст із погрозою вбивством та нецензурною лексикою.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 у період з 10:53 год. по 10:56 год. за допомогою мобільного додатку «WhatsApp», за яким закріплений його номер мобільного оператора НОМЕР_1 , надіслав у цьому ж додатку на номер мобільного оператора НОМЕР_2 , яким користується суддя ОСОБА_10 смс-повідомлення, які містили нецензурну лексику та погрози вбивством щодо судді.

Описаними умисними протиправними діями, ОСОБА_5 висловив погрозу вбивством щодо судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_10

21.03.2025 злочинна діяльність адвоката ОСОБА_5 була припинена співробітниками Державного бюро розслідувань.

Про підозру у вчиненні вказаного злочину ОСОБА_5 повідомлено 22 березня 2025 року,за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дев`яти років.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді від 23.03.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії ухвали становить шістдесят днів, до 19.05.2025.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 10.04.2025 зазначену ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 23.03.2025 про обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави залишено без змін.

Також слідчою суддею враховані ризики зокрема, що ОСОБА_5 усвідомлює можливу міру і строк покарання за скоєне та те, що за інкримінований йому тяжкий злочин, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі, має на утриманні неповнолітніх дітей та матір пенсійного віку, відповідно має стійкі соціальні зв`язки, однак задля уникнення від кримінальної відповідальності, матиме реальну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, може знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні це обумовлено тим, що кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового слідства і покази свідків мають суттєве значення при проведенні необхідних подальших слідчих дій, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього може вчинити інше кримінальне правопорушення підтверджується або продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється .

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а заявлені прокурором та враховані слідчим суддею під час застосування запобіжного заходу ризики, передбачені ст.177 КПК України, на даний час не зменшились.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що сукупний строк тримання ОСОБА_5 під вартою не перевищує дванадцяти місяців, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення, тому слід продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до девя`ти років з конфіскацією майна, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому кримінальному провадженні, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, виникає необхідність у продовженні ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, встановленого ухвалою суду від 23.03.2025.

Застосування такого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного не суперечить приписам п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, оскільки йому повідомлено про підозру у вчиненні інших злочинів під час розгляду щодо нього обвинувального акта в суді.

Доводи сторони захисту щодо можливості застосування до підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків, а сукупність наявних на даний час доказів припущення про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення свідчать про наявність в його діях інкримінованих кримінальних правопорушень.

Окрім того, відповідно до ст. 178 КПК України слідча суддя враховує, що ОСОБА_5 працездатний, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою, не страждає, батьків похилого віку на утриманні не має.

Слідча суддя не бере до уваги доводи захисника про те, що запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки такі не підтверджені належними та допустимими доказами.

Слідча суддя вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим у судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України.

Окрім цього у відповідності до вимог п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України не слід визначити розмір застави, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину з погрозою застосування насильства, і на даному етапі досудового розслідування такий запобіжний захід, як тримання під вартою без визначення розміру застави, зможе запобігти зазначеним ризикам, які на думку слідчого судді є досить реальними з підстав описаних вище. Так слідчою суддею критично оцінюються доводи сторони захисту щодо примирення із потерпілою стороною суддею ОСОБА_10 , оскільки не представлено жодних доказів на підтвердження такого.

При цьому, слідча суддя вважає, що запобіжний захід тримання під вартою з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , тому слідча суддя вважає, що наявна необхідність у збереженні запобіжного заходу саме у виді тримання під вартою без визначенням розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-179, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 395 КПК України, слідчий суддя,

постановила:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто з 14 травня 2025 року по 12 липня 2025 року включно, без визначення розміру застави.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Львівської обласної прокуратури ОСОБА_6

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 15.05.2025 року о 09.30 год.

Слідча суддя ОСОБА_1