Номер провадження: 11-сс/813/1096/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000482, внесеного до ЄРДР 12 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-3, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-2, ч.5 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України,-

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку 04 квітня 2025 року за місцем мешкання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone» у чохлі блакитного кольору, у вимкнутому стані з пошкодженим екраном, мобільний телефон марки «IPhone», імеі 1: НОМЕР_1 , імеі 2: НОМЕР_2 , сім-карта з абонентським номером НОМЕР_3 з паролем ( НОМЕР_4 ), шляхом заборони користування та розпорядження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, невмотивованою, та такою, що ухвалена з порушенням норм чинного законодавства.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що про існування ухвали власнику майна та його представнику стало відомо 26 травня 2025 року від слідчого та з відомостей наявних в ЄДРСР, вказане, на думку апелянта, свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна підтримав доводи клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_8 надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Поряд з цим, у п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.

Під поважними причинами пропуску процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати апеляційну скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.

З матеріалів справи слідує, що розгляд клопотання про арешт майна, вилученого у ході обшуку 04 квітня 2025 року за місцем мешкання ОСОБА_7 , слідчим суддею здійснювався з повідомленням представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про призначення судового засідання на 23 квітня 2025 року, що підтверджується довідковою про доставку смс-повідомлення (зворот а.с. 56 т.1), тобто строк для апеляційного оскарження, власнику майна та його представнику, почав обчислюватись з дня оголошення оскаржуваної ухвали, відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України.

Апеляційну скаргу було подано до апеляційного суду 27 травня 2025 року, що за викладених обставин, свідчить про те, що її подано поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

У свою чергу, представник власника майна у доводах клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження заперечується той факт, що він був повідомлений про день, час та місце судового розгляду, та зазначає, що про ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року дізнався від слідчого та з відомостей наявних в ЄДРСР. Однак, матеріали апеляційної скарги не містять даних, які підтвердили вказане. При цьому, матеріали справи містять підтвердження того, що таке повідомлено було сформовано та доставлено у додатку «Viber» на номер телефону апелянта, який зазначено останнім у апеляційній скарзі ( 64) 22 квітня 2025 року о 12 годині 49 хвилин, що спростовує вказані доводи.

Отже, слідчий суддя дотримався вимог кримінального процесуального закону, адже вжив належних заходів до забезпечення можливості стороні брати участь і відстоювати в суді свою позицію.

У рішенні від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" Європейський суд з прав людини зробив, зокрема, висновок про те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).

Згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 27 березня 2019 року у справі №127/17092/18, провадження №51-8813км18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК України містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, в тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, що минув із дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінку особи, котра звертається з відповідним клопотанням, зокрема те, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), а також інші відповідні обставини.

Так, представник власник майна, будучу обізнаний про розгляд клопотання про арешт майна, мав можливість скористатися своїм правом передбаченим національним законодавством та протягом строку, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України, подати апеляційну скаргу. При цьому, данні, які можуть свідчити про те, що власник майна був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу протягом п`яти днів з дня оголошення оскаржуваної ухвали, відсутні.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що представник власник майна у своєму клопотанні не наводить достатніх та поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга у відповідності до вимог ст. 399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

У свою чергу, апеляційний суд вважає за необхідне звернути увагу, що у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК України. Такий висновок сформульовано у постанові об`єднаної палати ККС ВС від 27 травня 2019 року у справі № 461/1434/18 (провадження № 51-6470кмо18).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Тож, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. 395, 399, 419 КПК України, апеляційний суд

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_6 , який діє в інтересах ОСОБА_7 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 23 квітня 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000482, внесеного до ЄРДР 12 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255-3, ч.4 ст.189, ч.1 ст.255-2, ч.5 ст.255, ч.3 ст.307, ч.2 ст.307 КК України.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_9 ОСОБА_3 ОСОБА_4