Номер провадження: 11-кп/813/724/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_9 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001120 від 13.06.2023 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, з вищою освітою, маючого на утриманні двох малолітніх дітей 2015 та 2020 року народження, працюючого за наймом водієм, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Оскаржуваним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано виним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за поведінкою засудженого здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання, роботи або навчання засудженого.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у сумі 7169,40 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 9513,30 грн.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ»на користь ОСОБА_8 моральну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 320000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 моральну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 180000 грн.

Вирішено питання щодо долі речових доказів та заходів забезпечення кримінального провадження.

Зазначеним вироком суду першої інстанції ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 12.08.2023 приблизно о 20:40 год., ОСОБА_7 грубо порушив пункти: 2.3. «б»; 10.1 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 (далі Правил), які зобов`язують водія:

п. 2.3. «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) «Бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п. 12.3 »У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди».

Так, в зазначений день та час водій ОСОБА_7 керуючи технічно справним автобусом марки «Богдан А09201», реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався у вечірній час доби, по асфальтованому, сухому дорожньому покриттю в м. Одесі по вул. Дача Ковалевського, з боку вул. Горіхова в напрямку пров. Монастирський, на прямій ділянці дороги, де організовано двосторонній рух і проїзна частина має по одній смузі для руху в обох напрямках.

Здійснюючи рух по вул. Дача Ковалевського, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу біля буд. №111-Ж, водій ОСОБА_7 вкрай уважним не був, заходів, що виключають виникнення і розвиток аварійної ситуації не вжив, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, але легковажно розраховував на їх відвернення, заходів до негайного зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди не прийняв тим самим допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який знаходився лежачи на проїзній частині у нерухомому стані.

В результаті ДТП пішохід ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримав тілесні ушкодження, у вигляді поєднаної травми голови, шиї, тулуба, кінцівок:

- відкрита черепно-лицьова травми: множинні синці, садна і забійні рани голови, багатоуламковий перелом кісток і хрящів носа, перелом нижньої щелепи справа поміж 2-м і 3-м правими зубами з розривом ясен і крововиливом в ділянці слизової оболонки нижньої губи та ясен нижньої щелепи, вогнищевий крововилив в м`яких тканинах потиличної ділянки голови, лінійні переломи кісток черепу, крововилив під м`якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку, мозочку та стовбура мозку;

- закритої травми ший, грудної клітки і живота: садно правої бічної поверхні ший, крововилив під передньою повздовжньою зв`язкою шийного відділу хребта та крововилив в м`яких тканинах шиї, циркулярний крововилив м`яких тканинах гортані, садна передньої поверхні грудної клітки та правої бічній поверхні живота, садно передньо-бічної поверхні живота зліва та поперекової ділянки тулуба зліва, синці задньої поверхні грудної клітки у верхній третині, садно поперекової ділянки тулуба, крововиливи в м`яких тканинах передньої, задньої і бічних поверхонь грудної клітки, перелом грудини поміж 3-ми і 4-ми ребрами 3 крововиливом в м`яких тканинах по внутрішній поверхні грудини, множинні багатоуламкові переломи правих і лівих ребер з крововиливом і розривами пристінкової плеври, крововилив переднього, середнього і заднього середостіння, уламкові переломи правої і лівої лопаток, уламкові переломи остистих відростків 4, 5, 6, 7, 8-грудних хребців та 1, 2-го поперекових хребців, розриви грудної частини аорти з крововиливом в плевральні порожнину (в правій плевральній порожнині 100 мл рідкої крові та згорток крові, масою 180 г, в лівій плевральній порожнині 40 мл рідкої крові та згорток крові, масою 140 г), розриви печінки, розтрощення селезінки, крововиливи під капсулою підшлункової залози, в товщі брижі тонкої кишки та жировій капсулі обох нирок;

- травми кінцівок: синець правого надпліччя і задньо-зовнішньої поверхні правого плеча, садно зовнішньої, задньої і передньої поверхонь правого плеча, передньої і задньої поверхонь правого передпліччя та тильної поверхні правої кисті, садно передньо-зовнішньої поверхні лівого плеча, циркулярні крововиливи в м`яких тканинах правого і лівого плеча та правого передпліччя, садно передньої, зовнішньої і задньої поверхонь правого стегна, передньої і зовнішньої поверхонь правого колінного суглоба та передньої і зовнішньої поверхні правої гомілки, садна лівого стегна, лівого колінного суглоба і лівої гомілки, садно тильної поверхні лівої стопи, садно задньої поверхні лівої гомілки у верхній, середній та нижній третинах, карманоподібне відшарування підшкірно-жирової клітковини від підлеглих м`язових тканин лівої гомілки та правого стегна у верхній, середній і нижній третинах.

Смерть ОСОБА_10 знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявною у нього поєднаної травми голови, шиї, тулуба, кінцівок, спричиненої під час дорожньо-транспортної події, у вигляді перелому кісток черепу та крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку, множинних переломів правих і лівих ребер, розривів легенів і грудної частини аорти з крововиливом в плевральні порожнину, розривів печінки та розтрощення селезінки.

Всі тілесні ушкодження, виявлені при експертизі трупа ОСОБА_11 та зазначені у п. «а,б,в» даних підсумків, заподіяні при дорожньо-транспортній події одночасно і тому оцінюються разом, були небезпечними для життя та згідно з п.п. 2.1.1. (а), 2.1.3. (б), 2.1.3. (т), 2.1.3. (П), 2.1.3. (o), 2.1.3. (п) Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

В умовах даної пригоди дії водія автобусом марки «Богдан А09201», реєстраційний номер НОМЕР_1 регламентувались вимогами пунктів 2.3. «б»; 12.3 «Правил дорожнього руху», згідно з якими йому було необхідно бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну та у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пункту 12.3 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, стало умовою та причиною виникнення і настання даної дорожньо-транспортної пригоди і знаходиться в прямому причинному зв`язку з наслідками, які наступили в результаті ДТП.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України, за правовою кваліфікацією порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із вироком суду в частині вирішення цивільного позову до ПАТ «Страхова компанія «УСГ» представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_12 подала апеляційну скаргу в якій зазначає, що стягнення судом матеріальної та моральної шкоди завданої ДТП є необґрунтованими, оскільки витрати на поховання не включають в себе витрати на поминальний обід, а тому не можуть бути відшкодовані страховою компанією, витрати на ліки потерпілої також є необґрунтованими та не підтверджено матеріалами справи. При цьому також вказує, що максимальна страхова сума за завдану шкоду життю і здоров`ю потерпілого складає 320000 грн, яка включає не лише моральну шкоду, але й витрати з поховання.

Крім того, суд не з`ясував, що у разі стягнення на користь ОСОБА_8 суми в розмірі 329513,30 грн, то відповідач не матиме правових підстав по сплаті страхового відшкодування сину та батькам потерпілого, які звернулися до страхової з відповідними заявами.

Просить вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «УСГ» матеріальної та моральної шкоди змінити, та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_12 будучи належним чином сповіщеною про дату та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки не повідомила. При цьому клопотань про її обов`язкову участь у судовому засіданні не заявляла.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та потерпілої, які не заперечували проти розгляду апеляційної скарги за відсутності представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ», у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності представника цивільного відповідача.

Позиції учасників судового розгляду.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора та обвинуваченого, які просили частково задовольнити апеляційну скаргу та направити цивільний позов на новий розгляд, потерпілу, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Положення ст. 2 КПК України визначають завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, одним із завдань є забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду щодо доведеності винуватості ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, установлених судом першої інстанції, а також правильності кваліфікації його дій за ч. 2 ст. 286 КК України, апеляційний суд не перевіряє, оскільки законності й обґрунтованості судового рішення в цій частині представник цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» не оскаржує.

Відповідно до положень ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні правовідносини, що виникли у зв`язку із цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

За приписами статей 91, 374 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають доказуванню, а в обвинувальному вироку зазначаються докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Отже, під час вирішення цивільного позову суд зобов`язаний об`єктивно дослідити обставини справи, з`ясувати учасників і характер правовідносин, що склалися між ними, встановити розмір шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зазначити докази якими вона підтверджується. У рішенні суд повинен навести розрахунок присуджених сум для відшкодування матеріальної шкоди.

Цивільний позов потерпілої щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди було вирішено судом першої інстанції без дотримання цих вимог закону.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що внаслідок вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, ОСОБА_10 були спричинені тяжкі тілесні ушкодження внаслідок ДТП та його смерть знаходиться у прямому причинному зв`язку з наявною у нього поєднаної травми голови, шиї, тулуба, кінцівок, спричиненої під час дорожньо-транспортної події, у вигляді перелому кісток черепу та крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку, множинних переломів правих і лівих ребер, розривів легенів і грудної частини аорти з крововиливом в плевральні порожнину, розривів печінки та розтрощення селезінки.

12.09.2023 у даному кримінальному провадженні визнано потерпілою ОСОБА_8 .

З метою відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди потерпіла звернулася до суду з цивільним позовом до ОСОБА_7 та ПАТ «Страхова компанія «УСГ», в обґрунтування зазначила, що згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортним засобів №АР/3745059, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УСГ».

В зв`язку з чим просила солідарно стягнути с цивільних відповідачів майнову шкоду в розмірі 1263,30 грн, витрати на поховання в розмірі 83100 грн та моральну шкоду в розмірі 1000000 грн.

На підтвердження надала квитанції на придбання лікарських засобів; квитанції до прибуткового ордера від 20.08.2023 та 20.09.2023, щодо оплати поминального обіду; виписки із медичної карти.

ОСОБА_7 подано до суду відзив на позовну заяву, до якого він долучив розписку, згідно якої потерпіла ОСОБА_8 отримала від нього грошові кошти в якості погашення матеріальної шкоди внаслідок ДТП в сумі 74850 грн.

Представником ПАТ «Страхова компанія «УСГ» також подано до суду відзив на позовну заяву, у якому останній не погоджувався з викладеними позовними вимогами, зокрема зазначав, що витрати на проведення поминального обіду не підлягають відшкодуванню з боку страхової компанії, адже зазначені витрати не відносяться до витрат на поховання, а компенсація витрат на ліки передбачена лише для осіб, що постраждали в ДТП. Крім того звернув увагу, що для правильного та всебічного розгляду цивільного позову, перш за все необхідно з`ясувати повне коло осіб, які мають право на отримання своєї частки моральної шкоди згідно п. 27.3 ст. 27 Закону України від 01 липня 2004 року №1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

За результатами судового розгляду суд першої інстанції частково задовольнив позовні вимоги потерпілої, постановив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 9513,30 грн та моральну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 320000 грн; з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 стягнув моральну шкоду, завдану внаслідок вказаного кримінального правопорушення на загальну суму 180000 грн.

Це рішення суд обґрунтував тим, що відповідно до страхового полісу №АР/ 374059 ПАТ «Страхова компанія «УСГ» вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за завдану шкоду життю і здоров`ю становить 320000 грн, страхова сума за пошкоджене майно становить 160000 грн, у зв`язку з чим дійшов висновку про стягнення з ПАТ «Страхова компанія «УСГ» моральної шкоди, заподіяної смертю потерпілого ОСОБА_10 , а саме в частині страхової суми на одного потерпілого за завдану шкоду життю і здоров`ю в сумі 320000 грн.

В частині стягнення матеріальної шкоди, суд першої інстанції зазначив, що цивільний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки вимоги про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтовані, оскільки загальна сума матеріальних витрат пов`язаних з ритуальними послугами, поминальним обідом та придбання ліків, становить 84363,30 гривень, що підтверджується відповідними документами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

При цьому врахував, що відповідно до розписки від 18.01.2024 ОСОБА_8 отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у якості погашення матеріальної шкоди внаслідок ДТП від 12.08.2023 у сумі 74850 грн та стягнув з ПАТ «Страхова компанія «УСГ» на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 9513,30 грн.

Однак з цим висновком суду першої інстанції колегія суддів не погоджується.

Так, розрахунок розміру страхового відшкодування проводиться страховою компанією на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальна власників наземних транспортних засобів» (в чинній редакції на момент виникнення правовідносин).

Згідно зі ст. 3 Закону обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (стаття 6 Закону).

Згідно ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 23 Закону, шкодою, заподіяною життю та здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, є: шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого; шкода, пов`язана з тимчасовою втратою працездатності потерпілим; шкода, пов`язана із стійкою втратою працездатності потерпілим; моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий фізична особа зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; шкода, пов`язана із смертю потерпілого.

Порядок здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної зі смертю потерпілого регулюється ст. 27 Закону, з якої вбачається, що страхове відшкодування (регламентна виплата) виплачується, якщо смерть потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди настала протягом одного року після дорожньо-транспортної пригоди та є прямим наслідком цієї дорожньо-транспортної пригоди.

Страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що порядок здійснення відшкодування шкоди, пов`язаної з лікуванням потерпілого регулюється ст. 24 Закону.

Згідно з п. 24.1 Закону, у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються, обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого відповідному закладу охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З зазначеної норми вбачається, що компенсація витрат на ліки передбачена лише для особи, яка в даному випадку постраждала внаслідок ДТП.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до Закону України «Про поховання та похорону справу» ритуальні послуги - послуги, пов`язані з організацією поховання та облаштуванням місця поховання.

Поховання померлого - комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству.

Отже, поминальний обід є традиційним заходом, який не пов`язаний безпосередньо з процесом поховання і не передбачений законом, як обов`язковий елемент, що підлягає страховому відшкодуванню, на що районний суд не звернув уваги.

Відповідно до умов полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортним засобів №АР/3745059 від 27.04.2023, цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «УСГ» з якого вбачається, що страхова сума на одного потерпілого за завдану шкоду життю і здоров`ю становить 320000 грн, страхова сума за пошкоджене майно становить 160000 грн, про що суд першої інстанції зазначив в своєму рішенні.

Згідно з п.п. 27.3, 27.5 ст. 27 Закону, страховик (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Відшкодування шкоди, пов`язаної із смертю потерпілого, може бути виплачено у вигляді одноразової виплати. Загальний розмір усіх здійснених страхових відшкодувань (регламентних виплат) за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю однієї особи, не може перевищувати страхову суму за таку шкоду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що до страхової компанії із заявою про виплату страхового відшкодування по даному страховому випадку звернулось 4 особи, а саме: дружина потерпілого ОСОБА_8 , син потерпілого ОСОБА_13 , мати потерпілого ОСОБА_14 та батько потерпілого ОСОБА_15 .

При цьому, суд стягуючи з ПАТ «Страхова компанія «УСГ» матеріальну та моральну шкоду на користь ОСОБА_8 порушив вимоги ст. 22 Закону, якою встановлено, що страховик відшкодовує шкоду лише в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі та не з`ясував, що в разі стягнення зі страхової компанії на користь ОСОБА_8 суми в розмірі 320000 грн, страхова компанія не матиме правових підстав по сплаті страхового відшкодування сину та батькам померлого ОСОБА_10 , оскільки максимальна сума за даним страховим випадком згідно полісу становить 320000 грн.

Суд першої інстанції в своєму судовому рішенні, стягуючи моральну шкоду в розмірі 320000 грн, виходив тільки з даних полісу, відповідно до якого страхова сума на одного потерплого за завдану шкоду життю та здоров`ю становить саме 320000 грн, а в частині стягнення матеріальної шкоди обґрунтував лише тим, що загальна сума матеріальних витрат, пов`язаних з ритуальними послугами, поминальним обідом та придбання ліків становить 84363,30 грн та зазначив що це підтверджується відповідними документами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

Колегія суддів наголошує, що таке узагальнене посилання суду, без безпосереднього дослідження доказів, які підтверджують витрати в конкретно визначених розмірах та їх обґрунтування, не може вважатись достатнім для визначення розміру матеріальної та моральної шкоди.

Зазначений висновок узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 20.03.2024 по справі №740/4018/22 та у постанові від 28.05.2025 по справі №201/8212/18.

Крім того, стягуючи моральну шкоду з обвинуваченого у розмірі 180000 грн, судом взагалі необґрунтовано з чого він виходив, стягуючи суму саме в цьому розмірі.

Разом з тим, апеляційний суд позбавлений можливості вирішити цивільний позов по суті, оскільки судом першої інстанції не було належним чином перевірено вищезазначені обставини та не досліджено докази, які вказують на можливість стягнення на користь потерпілої страхового відшкодування та впливають на розмір такого відшкодування.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 409 КПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З огляду на встановлені порушення, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_9 підлягає частковому задоволенню, судове рішення в частині вирішення цивільного позову скасуванню з призначенням нового розгляду цивільного позову ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001120 від 13.06.2023 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України в тому ж суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. В іншій частині вирок суду першої інстанції слід залишити без змін.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника цивільного відповідача ПАТ «Страхова компанія «УСГ» - ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Київського районного суду м. Одеси від 08.05.2024 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0001120 від 13.06.2023 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати в частині вирішення цивільного позову.

Призначити новий розгляд цивільного позову ОСОБА_8 до ПАТ «Страхова компанія «УСГ», ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення у кримінальному провадженні №0001120 від 13.06.2023 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в тому ж суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4