Справа № 467/545/25
Провадження № 1-кс/467/65/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2025 року с-ще Арбузинка

Слідчий суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

25.04.2025 року прокурор Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 звернулась до слідчого судді Арбузинського районного суду Миколаївської області з клопотанням про накладення арешту на майно.

В клопотанні зазначено, що 25.04.2025 року до ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області надійшло повідомлення від співробітника Миколаївського рибоохоронного патруля про те, що 25.04.2025 року, близько 05:00 години, ним було здійснено патрулювання території земель водного фонду, в ході якого біля ставка річки Мала Корабельна біля с. Новокрасне Первомайського району Миколаївської області було виявлено ОСОБА_4 , який за допомогою металевої хрестовини із металевими дугами в середині яких обладнана капронова сітка, використання яких заборонено «Правилами любительського і спортивного рибальства», затвердженими наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.09.2022 року № 700, без належного дозволу, всупереч вимогам законів України «Про тваринний світ», «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів», наказу Державного агентства України з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм Управління державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Миколаївській області від 25.03.2025 року № 66 «Про терміни весняно-літньої нерестової заборони на лов риби та інших водних біоресурсів та затвердження переліку меж нерестовищ у 2025 році», у заборонений час (період нересту) здійснив вилов цінної риби, а саме; карась сріблястий 40 шт., товстолоб 1 шт., судак звичайний 1 шт. із р. Мала Корабельна с. Новокрасне Первомайського району Миколаївської області, чим наніс істотну шкоду рибному господарству України, а саме 70465 грн. 00 коп.

25.04.2025 року в ході проведення огляду місця події, а саме: прибережної території річки Мала Корабельна біля населеного пункту с. Новокрасне Первомайського району Миколаївської області в період часу з 06:30 години до 07:40 години було виявлено та вилучено наступні речі:

1) засіб лову типу «Павук», який було розібрано та поміщено до пакету № 1 та опечатано пластиковою пломбою № В442285;

2) рибу: карась сріблястий 40 шт., товстолоб 1 шт., судак звичайний 1 шт., що поміщено до пакету з відповідно биркою «Пакет № 2»;

3) поліетиленовий мішок білого кольору та пластиковий ящик, який поміщено до пакету № 3.

4) автомобіль марки ВАЗ 2107, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: м. Миколаїв, Миколаївської області, який опечатаний підписами слідчого, понятих, пояснювальними написами, а також відтиском печатки ВП № 1 Первомайського РВП.

Вказані предмети вилучено до ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, що розташований за адресою: Миколаївська область, Первомайський район, с-ще. Арбузинка, вул. Шевченка, 200.

25.04.2025 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000031, за правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України.

25.04.2025 року дізнавачем СД ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_6 винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.04.2024 року: засобу лову типу «Павук», який було розібрано та поміщено до пакету № 1 та опечатано разом з биркою з двома підписами учасників та скріплено пластиковою пломбою № В442285; риби, а саме: карась сріблястий 40 шт., товстолоб 1 шт., судак звичайний 1 шт., що поміщено до пакету з відповідно биркою «Пакет № 2»; поліетиленового мішка білого кольору та пластикового ящику, який поміщено до пакету № 3; автомобілю марки ВАЗ 2107, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: м. Миколаїв, Миколаївської області, який опечатаний підписами слідчого, понятих, пояснювальними написами, а також відтиском печатки ВП № 1 Первомайського РВП.

Вилучене під час огляду місця події майно має сліди злочину, які можуть бути використані в якості доказів під час проведення досудового розслідування, а також для проведення необхідних криміналістичних експертиз.

Сторона обвинувачення в ході досудового розслідування даного кримінального провадження вбачає наявність ризику можливого приховування, зникнення, втрати, відчуження майна, яке до моменту вилучення перебуло у користуванні ОСОБА_4 або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню та вважає необхідним, як захід забезпечення кримінального провадження, передбачений п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, накладення арешту на це майно, а саме на: автомобіль марки ВАЗ 2107, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; засіб лову типу «Павук», який було розібрано та поміщено до пакету № 1; поліетиленовий мішок білого кольору та пластиковий ящик, який поміщено до пакету № 3, які до моменту вилучення перебували у користуванні ОСОБА_4 з метою збереження їх, як речових доказів.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, які наведені у клопотанні.

ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував, пояснив, що автомобіль перебуває в його користуванні з дозволу власника, оскільки він допомагає місцевим волонтерам у їх діяльності, про те, що автомобіль використовувався ОСОБА_4 не за призначенням власник автомобіля ОСОБА_5 нічого не знав.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думку прокурора, розглянувши матеріали клопотання, встановив наступне.

В провадженні сектору дізнання ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області перебуває кримінальне провадження зареєстроване до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000031 від 25.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України.

Згідно протоколу огляду місця події, 25.04.2025 року під час проведення місця огляду місця події на березі р. Мала Корабельна неподалік с. Новокрасне Первомайського району Миколаївської області виявлено та вилучено:

- засіб лову типу «павук», який було розібрано та поміщено до пакету № 1, опечатано биркою з підписами учасників та скріплено пластиковою пломбою № В442285;

- рибу: карась сріблястий в кількості 40 особин; судак в кількості однієї особини; товстолоб в кількості однієї особини, яку поміщено до пакету № 2 та опечатано биркою;

- поліпропіленовий мішок білого кольору та пластиковий ящик, який поміщено до пакету № 3,

- автомобіль марки ВАЗ-2107, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 транспортний засіб марки ВАЗ, модем 2107 0, номер шасі (кузову, рами) НОМЕР_3 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2001 року випуску належить ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ).

У відповідності до постанови дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 25.04.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.04.2025 року:

1) засіб лову типу «Павук», який було розібрано та поміщено до пакету № 1 та опечатано пластиковою пломбою № В442285;

2) поліетиленовий мішок білого кольору та пластиковий ящик, який поміщено до пакету № 3;

3) автомобіль марки ВАЗ 2107, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , зареєстрованому за адресою: м. Миколаїв Миколаївської області, який опечатаний підписами слідчого, понятих, пояснювальними написами, а також відтиском печатки ВП № 1 первомайського РВП.

Місцем зберігання речових доказів визначено ВП № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Крім того, постановою дізнавача сектору дізнання відділення поліції № 1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області від 25.04.2024 року визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000031 від 25.04.2025 року: рибу: карась сріблястий 40 шт., товстолоб 1 шт., судак звичайний 1 шт., що поміщено до пакету з відповідно биркою «Пакет № 2», яку передано Миколаївському Рибоохоронному патрулю під зберігальну розписку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя враховує неможливість без застосування арешту зберегти визначене у клопотанні майно/речі, яке може бути використане під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадження.

Зокрема, слідчий суддя виходить із положень ст. 100 КПК України, а також потреби органу досудового розслідування в проведенні ряду експертиз та інших слідчих дій для встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення.

За такого, слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна і наслідки застосування такого заходу для інших осіб та приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню у спосіб, що запропонований суб`єктом звернення.

Слідчим суддею було встановлено, що клопотання прокурора про арешт майна подано у відповідності до положень ст. 170 КПК України, у тому числі з визначеною законом метою, оскільки тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, визначеним для речових доказів.

Так, вилучені 25.04.2025 року під час огляду місця події об`єкти, поза розумним сумнівом, можуть в подальшому бути доказами кримінального правопорушення, тобто, тією чи іншою мірою вказувати, у тому числі, на спосіб вчинення правопорушення.

Слід констатувати, що існує дійсна сукупність підстав і розумних підозр вважати, що вилучене у даному випадку майно може зберігати на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, клопотання внесене на розгляд слідчого судді із дотриманням, строків, визначених ч. 5 ст. 171 КПК України і відповідає вимогам частини першої, другої цією ж статті, оскільки містить у собі підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати.

Водночас, до клопотання додані належним чином засвідчені копії документів та інших матеріалів, якими суб`єкт звернення обґрунтовує свої доводи, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що відповідає положенням ч. 5 ст. 132, ч. 2 ст. 171 КПК України.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

ЄСПЛ у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи» (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Відповідно, слідчим суддею установлено, що клопотання не суперечить загальним правилам застосування заходів забезпечення кримінального провадження і такий тип заходу у даному конкретному випадку може бути застосований, оскільки доведено, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні і одночасно може бути виконане завдання, для виконання якого вона звернулась із клопотанням.

При цьому, потреби досудового розслідування дійсно виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, як арешт майна, оскільки існує висока ймовірність його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Таким чином, сукупність досліджених доказів переконують, що обставини кримінального провадження на час розгляду цього питання, вимагають вжиття такого методу державного регулювання, як накладення арешту.

До того ж, однозначно може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор, звернувся із клопотанням, зокрема, арештовані речові докази мають змогу бути використаними при здійсненні експертних досліджень і використання для доведення фактів і обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Без застосування арешту у даному випадку, неможливо отримати об`єкти, про які йдеться у клопотанні, із дотриманням такої процедури, за якої вони зможуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Надані суду матеріали свідчать, що вилучені речі та автомобіль мають значення речових доказів для кримінального провадження, а тому, на цьому етапі кримінального провадження, з метою його належного забезпечення, потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна, як арешт тимчасово вилученого майна. Щодо автомобіля, слідчий суддя вважає достатнім заходом забезпечення його арешт із застереженням його відчуження на час розслідування. Вилучений автомобіль, на переконання слідчого судді, слід передати на збереження користувачу майна ОСОБА_4 .

Керуючись ст. 98, 131-132, 170-173, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Арбузинського відділу Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000031, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.04.2025 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, тимчасово вилучене під час огляду місця події 25.04.2025 року, а саме:

на автомобіль марки ВАЗ 2107, білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_5 , який вилучений до ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області, передавши автомобіль на відповідальне зберігання ОСОБА_4 , заборонивши його відчуження;

на засіб лову типу «Павук», який було розібрано та поміщено до пакету № 1 та опечатано пластиковою пломбою № В442285 та на поліетиленовий мішок білого кольору та пластиковий ящик, який поміщено до пакету № 3, передавши їх на зберігання до ВП №1 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, його захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя

Арбузинського районного суду ОСОБА_1