Справа № 513/594/25
Провадження № 1-кп/513/105/25
Саратський районний суд Одеської області

У Х В А Л А

12 травня 2025 року Саратський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

в режимі відеоконференції прокурора ОСОБА_3

в режимі відеоконференції захисника адвоката ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду у смт. Сарата Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000422 від 25 березня 2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Болград Одеської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця за призовом по мобілізації стрілець-помічник гранатометника 3 стрілецького взводу 2 стрілецької військової частини НОМЕР_1 , у військову звані «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, який утримується в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор»,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

02.05.2025 року до Саратського районного суду Одеської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000422 від 25 березня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

Обвинувальний акт надійшов до суду з реєстром матеріалів досудового розслідування, а також розпискою обвинуваченого про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Згідно з вимогами ст. 35 КПК України автоматизованою системою документообігу 02.05.2025 року визначено склад суду, передано для розгляду обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні судді ОСОБА_1 .

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 05.05.2025 року, призначене підготовче судове засідання на 12.05.2025 року о 10-30 год.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні одноособовим складом суду, вважає, що обвинувальний акт складений із дотриманням вимог ст. 291 КПК України, підстав для закриття кримінального провадження або повернення обвинувального акту прокурору, внесення подання про визначення підсудності, немає, угоди між сторонами кримінального провадження не укладались.

06 травня 2025 року прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону подано через канцелярію суду клопотання про обрання (продовження терміну дії) обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, з метою забезпечення виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим п.п. 1,3,5 ст.177 КПК України, оскільки такі не зменшились і не відпали. Так, перебуваючи на волі, обвинувачений може переховуватися від суду, а також впливати на свідків, враховуючи, що йому відомі їх адреси та останні допитані лише на стадії досудового розслідування. Загроза покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років значно підвищує процесуальні ризики переховування від органів досудового розслідування та суду у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Обвинувачений є військовослужбовцем та після повернення до військової частини матиме доступ до зброї та боєприпасів, а тому існує ризик повторного вчинення злочину. З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_5 діянь та необхідності проведення безперервного судового розгляду, для забезпечення належного виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який наддасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе унеможливим запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні. Враховуючи вище зазначені ризики, наявні достатні підстави вважати, що обвинувачений може вчинити вищевказані дії та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, зокрема для забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених ч. 7 ст. 42 КПК України, обвинуваченому необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді т римання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав заявлене клопотання та просив про його задоволення.

Захисник адвокат ОСОБА_4 не заперечував проти призначення обвинувального акту до розгляду в судовому засіданні, заперечував проти задоволення клопотання прокурора та просив змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на заставу.

Обвинувачений ОСОБА_5 погодився з думкою захисника, зазначив, що не бажає утримуватися під вартою.

Інших клопотань сторони не заявляли.

Заслухавши думку учасників досудового розгляду кримінальної справи, суд прийшов до переконання про можливість призначення справи до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень КПК України.

Кримінальне провадження підсудне Саратському районному суду Одеської області.

Обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, при його затвердженні прокурором дотримані вимоги закону.

Порушень вимог кримінально-процесуального законодавства під час порушення справи, провадження досудового слідства, без усунення яких справа не може бути призначена до судового розгляду, не встановлено.

Підстави для повернення обвинувального акту відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою ст. 284 КПК України, немає.

В ході проведення підготовчого судового засідання підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України судом не встановлено.

Підстав для здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні немає.

Підстав для призначення запасного судді в порядку передбаченому ст.320 КПК України судом не вбачається.

Визначено склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді. Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Таким чином, у наявності достатні підстави для завершення підготовки до судового розгляду та для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Що стосується клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою, то суд звертає увагу на те, що відповідно до ч.3 ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Отже, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відноситься до категорії тяжкого злочину та санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років. Ухвалою слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 27.03.2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.05.2025 року включно, а тому необхідно вирішувати питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, оскільки він ще не закінчився. На теперішній час розгляд кримінального провадження не завершено. 27.05.2025 року закінчується строк дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу. Положеннями ч.2 ст.29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Згідно вимог ст..176 та ст. 177 КПК України, законодавець дав вичерпний перелік загальних положень про запобіжні заходи та визначив мету і підстави їх застосування за наявності ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те, що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством. Так, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів».

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його продовження, міститься і в положеннях ст.ст.177, 178, 183 КПК України.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження відносно обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає до уваги ступінь тяжкості інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_5 , у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину, у якому він обвинувачується, необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, а також те, що заявлені під час досудового розслідування ризики, передбачені ст.177 КПК України, що стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою (а саме: можливість переховуватися від суду, вчиняти інші злочини а також впливати на свідків, враховуючи, що він обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, та самих обставин кримінального правопорушення у яких він обвинувачується, раніше не судимий, не має постійного джерела доходу), не зменшилися і виправдовують обраний запобіжний захід, для запобігання ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Продовжуючи обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вслід виходити з того, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Судом не встановлено підстав відійти від своєї раніше сформованої позиції, що інші запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не забезпечать як запобігання встановленим судом ризикам, так і виконання завдань кримінального провадження, визначених ст.2 КПК України, можуть негативно вплинути на перебіг судового розгляду даного кримінального провадження, а тому вважає обґрунтованим продовжити тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою.

Проте, частина 3 статті 183 КПК передбачає обов`язок слідчого судді або суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави. Поряд із цим, законодавцем встановлена низка випадків, які надають право слідчому судді або суду не визначати розмір застави.

Застава є одним із видів запобіжних заходів, який обирають після того, як особа офіційно отримала статус підозрюваного. Як визначив кримінальний процесуальний закон, застава може бути як самостійним видом запобіжного заходу, так і альтернативою арешту.

Зазначена альтернатива в більшості випадків залежить від тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а також від ризиків перебування підозрюваного/обвинуваченого на свободі.

Право будь-якої особи на свободу є непорушним та гарантованим Конституцією Україні, а тримання під вартою винятковим та найсуворішим видом запобіжних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом, метою вжиття такого заходу не має бути покарання особи, а має бути насамперед попередження вчинення нового злочину чи запобігання продовження злочинної діяльності. право будь-якої особи на свободу є непорушним та гарантованим Конституцією Україні, а тримання під вартою винятковим та найсуворішим видом запобіжних заходів, передбачених кримінальним процесуальним законом, метою вжиття такого заходу не має бути покарання особи, а має бути насамперед попередження вчинення нового злочину чи запобігання продовження злочинної діяльності.

Введення в Україні військового стану призвела до внесення змін до приписів КПК, якими розширено перелік випадків застосування тримання під вартою без визначення застави. На даний час можна виділити загальні підстави не застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, а також тимчасові, які діють під час військового стану.

Загальними підставами не застосування застави як запобіжного заходу визначено щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини; щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застава не визначається якщо: підозрюваний, обвинувачений оголошений у міжнародний розшук; підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором (Постановою Верховної Ради України № 1854 визнано росію державою-агресором).

Крім цього, розмір застави не визначається під час розгляду питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт, порядок розгляду якого встановлений статтями 629-631 КПК.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Підстави для зміни ОСОБА_5 міри запобіжного заходу на більш м`який, відсутні, оскільки доказів такого стороною захисту суду не надано, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про зміну запобіжного заходу на заставу, оскільки застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків,

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Пунктом 4 ч.2 ст.315 КПК України встановлено, що під час підготовчого провадження, з метою підготовки до судового розгляду суд розглядає клопотання учасників судового провадження. Сторони кримінального провадження інших клопотань не заявили.

За таких обставин суд вважає, що є всі правові підстави призначити по даному кримінальному провадженню судовий розгляд на підставі обвинувального акту, відповідно до вимог п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 314-316 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Закінчити підготовче судове засіданні та призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0000422 від 25 березня 2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України у відкритому судовому засіданні в залі Саратського районного суду Одеської області, за адресою: Одеська область смт.Сарата вул.К.Вернера,105, яке відбудеться 28.05.2025 року о 14-30 годині.

Розгляд кримінального провадження здійснюватиметься одноособовим складом суду: головуючим - суддею ОСОБА_1 .

Клопотання прокурора про продовженнястроку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Болград Одеської області, громадянину України, одруженому, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця за призовом по мобілізації стрілець-помічник гранатометника 3 стрілецького взводу 2 стрілецької військової частини НОМЕР_1 , у військову звані «солдат», зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимому, який утримується в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор», обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 10.07.2025 року, включно.

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на заставу.

Копію ухвали негайно направити до ДУ «Ізмаїльський слідчий ізолятор» (68601, м.Ізмаїл, пр.Суворова,70) - для організації виконання.

Роз`яснити учасникам провадження про їх право ознайомлення з матеріалами кримінального провадження на підставі їх письмового клопотання.

Затвердити сформований під час підготовчого судового засідання список осіб, які братимуть участь у судовому засіданні.

В судове засідання викликати прокурора, уповноваженого на участь у справі, потерпілих, обвинуваченого та його захисника.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження

Ухвала в частині продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі в 7-денний строк з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1