Справа №705/4301/24
1-кс/705/1124/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в місті Умань у режимі відеоконференції скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024,

У С Т А Н О В И В:

До слідчого судді звернувся захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 зі скаргою на повідомлення слідчого про підозру в кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024, в обґрунтування зазначивши наступне.

30 квітня 2025 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_7 в приміщенні Уманського РУП ГУНП в Черкаській області було здійснено повідомлення про підозру, яке було складено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Уманського районного управління поліції Головного слідчого управління Національної поліції України в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 .

Відповідно до повідомлення про підозру, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінальних правополрушень, передбачених ч. 2 ст. 255 КК України участь у злочинній організації; ч. 3 ст. 307 КК України в незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації; ч. 4 ст. 321 КК України - в незаконному придбанні, перевезенні, зберіганні з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючих лікарських засобів, вчиненому організованою групою в складі злочинної організації без спеціального на те дозволу.

30.04.2025 о 12 годині 15 хвилин ОСОБА_5 було затримано відповідно до ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 255 ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

02.05.2025 слідчим суддею Уманського міськрайонного суду ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 30.06.2025, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без визначення застави.

Ознайомившись із вказаними у клопотанні про обрання запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 доказами, які нібито обґрунтовують повідомлення про підозру останньому, захисник вважає, що станом на 30.04.2025 жодного доказу, який би вказував на вчинення ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, не існує.

Згідно повідомлення про підозру, участь підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 307 та 321 КК України, зводилась до надання консультацій щодо способу та місця вчинення злочину.

Однак, твердження сторони обвинувачення в повідомленні про підозру про те, що нібито в ході розмови з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , отримала від ОСОБА_5 консультації та поради щодо найбільш прийнятного способу вчинення злочинів, пов`язаних із незаконним збутом наркотичних засобів, в частині місць їх збуту, після чого, за вказівками останнього щодо місця збуту, незаконно збувала наркотичні та лікарські сильнодіючі засоби, жодним чином, будь якими матеріалами кримінального провадження вказаний факт розмови та її зміст не підтверджено, вказівка на дату, час, місце розмов у тексті підозри відсутні, зміст консультацій та порад не зазначено.

Щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 255 КК України участь у злочинній організації, то у повідомленні про підозру взагалі не зазначено дату, час та місце, фактичні обставини, при яких ОСОБА_5 прийняв участь у злочинній організації, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 255 КК України. Участь ОСОБА_5 в злочинній організації, яка згідно підозри зводилась до запобігання аби він та члени злочинної організації не були викриті та притягнуті до відповідальності, за грошову винагороду на постійній основі систематично консультував організаторів стосовно конспірації діяльності злочинної організації, окремих аспектів організації та функціонування угрупування, забезпечував зовнішню безпеку існування та діяльності злочинної організації з метою недопущення викриття незаконної діяльності та поширення будь-якої інформації про таку діяльність отримувати кошти здобуті від незаконного збуту наркотичного засобу метадон, взагалі носить лише деклароване твердження без зазначення конкретних дій з привязкою до дати часу та місця вчинення.

Захисник також вважає, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Так, у повідомленні про підозру відсутні будь-які відомості про час та місця вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, а лише міститься формулювання про нібито вчинення кримінального правопорушення у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, місце вчинення взагалі не значиться.

У матеріалах кримінального провадження відсутні докази причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень.

Вважає, що вказані підстави підтверджують, що підозра щодо ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, що і стало підставою для звернення до суду з цією скаргою.

Просить суд скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 321, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 321 КК України, від 30 квітня 2024 року в кримінальному провадженні № 0000051 від 02.07.2024, яке було складено слідчим відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Національної поліції України в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , як необґрунтовану та зобов`язати слідчого внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні підтримав вимоги скарги та просив суд її задовольнити. Вважає, що оголошена його підзахисному ОСОБА_5 підозра не містить жодної обставини вчинення останнім будь-яких злочинів, що інкриміновані. Матеріали справи не містять доказів того, що саме ОСОБА_5 був причетний до придбання, зберігання та збуту наркотичних засобів у складі злочинної організації, а наявність лише рапорту поліцейського та єдиного зафіксованого під час НСРД факту відвідування ОСОБА_9 одного з фігурантів підозрюваної Завірюхи, кримінального провадження не може бути достатнім для констатації причетності його підзахисного до злочинної діяльності. При цьому, ОСОБА_5 не заперечує факту знайомства з Завірюхою Рузалією, але таке його спілкування має особистий характер та не пов`язано зі злочинною діяльністю та співпрацєю в збуті наркотичних засобів. Посилання сторони обвинувачення на протоколи НСРД, згідно яких поруч із домоволодінням Завірюхи Рузалії лише одного разу був зафіксований транспортний засіб Тойота, належний ОСОБА_5 , а також зафіксовані телефонні розмови інших фігурантів справи щодо обговорення плану вчинення злочинів, під час якої якогось чоловіка називають «Халавдо», що циганською означає «поліцейський», не підтверджує, що така особа є саме ОСОБА_5 , адже останній вже досить тривалий час, з 2019 року, не працює в поліції, а в зазначених розмовах згадуються декілька працівників поліції. За таких обставин незрозумілим є чому саме його підзахисного орган досудового розслідування долучив до злочинного угрупування. Також вважає, що кваліфікація злочинів згідно підозри ОСОБА_5 , як пособництво, є невірною при наявності кваліфікуючої ознаки групи осіб. Загалом, на його думку, в матеріалах справи відсутні докази, які обґрунтовують оголошену ОСОБА_5 підозру, оскільки наявні докази, на які посилається прокурор та слідча прямо не підтверджують причетність ОСОБА_5 до злочинної діяльності та є припущенням, у зв`язку з чим просить суд скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 .

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника та просив суд скаргу задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, у зв`язку з її безпідставністю. Вважає, що повідомлення про підозру ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні містить всі необхідні реквізити згідно вимог ст. 277 КПК України. Посилання сторони захисту щодо нібито відсутності доказів причетності ОСОБА_5 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень є лише їх позицією, яка спростовується зібраними доказами. Так, до клопотань про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу та його продовження були додані конкретні докази, а саме протоколи НСРД, якими зафіксовано розмови фігурантів справи з так званим «Халавдо», що означає «працівник поліції», та в подальшому відповідним висновком експерта від 01.07.2025 за фоноскопічною експертизою підтверджено, що дійсно цією особою є ОСОБА_5 , який є колишнім поліцейським, та який консультував та обговорював деталі вчинення кримінальних правопорушень з іншими підозрюваними, за що отримував грошову винагороду. При цьому, зазначені протоколи НСРД досліджувалися слідчим суддею та апеляційним судом при вирішення питання щодо обрання запобіжного заходу та з урахуванням даних доказів суди дійшли висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 . Також, згідно протоколів НСРД було зафіксовано автомобіль «Тойота Королла», який належить саме ОСОБА_5 , та його приїзд до місця проживання Завірюхи Рузалії. При фіксації розмов інших підозрюваних в автомобілі та телефоном зафіксовано лише одного співбесідника, якого називали «Халавдо» і який ідентифікований як ОСОБА_5 . Інших поліцейських у спілкуванні з підозрюваними не зафіксовано. За вказаних обставин, сукупність зібраних доказів на час повідомлення про підозру ОСОБА_5 вважає достатньою, а тому підстав для задоволення скарги захисника на повідомлення слідчого про підозру не вбачає та просить відмовити у її задоволенні.

Слідча ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала позицію прокурора та вказала, що є зафіксовано відповідними протоколами негласних слідчих дій багато розмов за участю підозрюваного ОСОБА_5 та зафіксовано його приїзд на належному йому транспортному засобі до будинку Завірюхи Рузалії. Просила у задоволенні скарги відмовити.

Слідчий суддя заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, які надано слідчим, вважає, що скарга не підлягає задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч.1 ст.9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з положеннями п.10 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені повідомлення слідчого, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Слідчим суддею встановлено, що Уманським РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні №0000051 від 02.07.2024, у межах якого 30.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 ч. 5 ст. 27, ч. 4. ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України.

Процесуальна процедура повідомлення про підозру регулюється положеннями Глави 22 КПК України. Порядок повідомлення про підозру передбачено ст. 278 КПК України, випадки повідомлення про підозру передбачені ст.276 КПК України, зміст повідомлення про підозру ст. 277 вказаного Закону.

Отже підставою оскарження вказаного процесуального рішення є порушення вказаних процесуальних норм.

Підозрою є обґрунтоване припущення слідчого та/або прокурора про вчинення особою кримінального правопорушення. Право підозрюваного знати, у вчинені якого кримінального правопорушення його підозрюють, що визначено пунктом 1 частини третьої статті 42 КПК України, кореспондує обов`язок сторони обвинувачення довести це до його відома, повідомити про наявність підозри та роз`яснити її зміст.

Відповідно до положень ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках: 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Зміст письмового повідомлення про підозру має відповідати вимогам, передбаченим ч. 1 ст. 277 КПК України, а саме містити наступні відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правову кваліфікацію кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Виходячи з загальних засад кримінального провадження, закріплених у ст. 7 КПК України, слідчий суддя вважає, що предметом судового контролю під час розгляду скарги на повідомлення про підозру є: обґрунтованість підозри, оскільки перевірка слідчим суддею саме обґрунтованості підозри є бар`єром для необґрунтованого кримінального переслідування і засобом належної реалізації загальних завдань кримінального провадження щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура; форма і зміст документу повідомлення про підозру, а також порядок повідомлення про підозру (наявність повноважень у особи, яка здійснила таке повідомлення, тощо).

Надаючи оцінку обґрунтованості повідомлення про підозру ОСОБА_5 слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності в особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також, чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Крім того, при вирішенні питання про обґрунтованість слід виходити з тих міркувань, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя (суд), оцінюючи докази на предмет наявності обґрунтованої підозри, повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Обставини здійснення підозрюваною особою конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відповідно до вимог ст. 278 КПК України.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.

В той же час, повнота та всебічність проведеного розслідування не є тими обставинами, які мають оцінюватись слідчим суддею при з`ясуванні достатності доказів, що стали підставою повідомлення особі про підозру.

На стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Разом з тим, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваною особою конкретних дій та доведеність її вини потребують перевірки і оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування та судового розгляду.

Аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, не вирішуючи наперед питання про винуватість підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, допустимість доказів щодо встановлення його винуватості, слідчий суддя вважає, що зміст таких матеріалів свідчить про існування фактів і інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити правопорушення, а отже про існування обґрунтованої підозри у вчиненні останнім інкримінованих кримінальних правопорушень.

За таких обставин, висновок органу досудового розслідування з приводу причетності ОСОБА_5 до вчинення кримінальних правопорушень є достатньо обґрунтованим та не містить чогось очевидно довільного чи свавільного.

В той же час, щодо посилання захисника на відсутність у повідомленні про підозру належних доказів про причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 ч. 5 ст. 27, ч. 4. ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України, слід зазначити, що вказані обставини повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати такі питання та на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для повідомлення такій особі про підозру.

Так, захисником ОСОБА_6 зазначено про те, що повідомлена ОСОБА_5 підозра не підтверджена жодним доказом та не конкретизована.

Як вбачається з матеріалів справи, до підозрюваного ОСОБА_5 у передбаченому законом порядку застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави. Разом з цим, під час розгляду питання про застосування такого запобіжного заходу як судом першої інстанції, так і судом апеляційної інстанції досліджувалися матеріали кримінального провадження, додані слідчим на обгрнтування клопотання про застосування запобіжного заходу, в тому числі протоколи негласних слідчих (розшукових) дій, на які посилається в своїй скарзі захисник, за результатом чого цим матеріалам надавалася оцінка та суди виснували про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 .

В судовому засіданні за клопотанням сторони захисту слідчим суддею були більш детально досліджені протоколи за результатом проведених негласних слідчих дій, а саме аудіо- та відеоконтролю ОСОБА_8 в транспортному засобі «Mercedes E220D» та в будинку АДРЕСА_1 , а також аудіо- та відеоконтролю ОСОБА_10 за вищевказаною адресою та при дослідженні встановлено, що було зафіксовано обговорення планування вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних речовин та сильнодіючих лікарських засобів інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з особою, до якої зверталися « ОСОБА_11 ». Також є зафіксованим, що саме ОСОБА_5 приїздив за вищевказаною адресою до Завірюхи Рузалії на належному йому автомобілі «Тойота Королла». Крім того, такі протоколи містять розмову між ОСОБА_12 та ОСОБА_13 про передачу «Халавдо» грошових коштів за отримані від нього послуги та про його обізнаність з незаконними діями, пов`язаними зі збутом наркотичних засобів.

Твердження захисника про недоведеність, що саме ця особа є підозрюваним ОСОБА_5 є хибним, оскільки, як зазначалось раніше, під час вирішення обґрунтованості підозри слідчий суддя не вирішує питання доведення чи не доведення винуватості особи, а оцінює сукупність отриманих доказів, які вказують на достатньо високу вірогідність причетності даної особи до вчинення кримінальних правопорушень при тому, що в наявних матеріалах не зафіксовано інших осіб, до яких при розмовах підозрювані зверталися як до «Халавдо».

Крім того, слід врахувати, що ідентифікація особи «халавдо» як ОСОБА_5 була підтверджена проведеною фоноскопічною експертизою, згідно висновку від 01.07.2025.

Разом із цим, стороною захисту не надано до суду будь-яких доказів та не зазначено відомостей, які б ставили під сумнів чи спростовували обставини, зафіксовані органом досудового розслідування в матеріалах, що були підставою для повідомлення про підозру.

Також слід зазначити, що відповідно до ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час судового розгляду кримінального провадження.

За правилами ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності; сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Також кримінальним процесуальним законом обумовлено принцип диспозитивності, за яким сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом (ч.1 ст.26 КПК України), а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч.3 ст. 26 КПК України).

Під час судового розгляду стороною захисту не надано доказів на підтвердження своїх доводів, ці обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність достатніх підстав для задоволення вказаної скарги.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши скаргу в межах питань, які були винесені на його розгляд стороною захисту, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного вважає, що скарга захисника на повідомлення про підозру ОСОБА_5 від 30.04.2025 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255 ч. 5 ст. 27, ч. 4. ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 321 КК України не підлягає задоволенню.

На підставі ст. ст. 9, 276-278, 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1