Справа № 712/7569/25
Провадження № 1-кс/712/2825/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Черкаського РУП ГНП в Черкаській області, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого у кримінальному провадженні № 0000039 майна,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшла скарга ОСОБА_3 , яка подана в його інтересах адвокатом ОСОБА_4 , на бездіяльність дізнавача, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000039 від 20.06.2024.

Обставини, якими обґрунтоване клопотання

У скарзі йдеться про те, що 27.05.2025 року в ході проведення обшуку у кримінальному провадженні № 0000039 дізнавачем відділу дізнання Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області ОСОБА_5 вилучено грошові кошти, які належать ОСОБА_3 у загальному розмірі 369 000 грн (118 000 грн + 251 000 грн).

Слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси 30.05.2025 постановлено ухвалу, якою відмовлено в накладенні арешту на зазначені грошові кошти, а отже, згідно з ч. 3 ст. 173 КПК України, ці кошти підлягають негайному поверненню володільцю.

На виконання цієї ухвали адвокатом ініційовано подання заяви до Черкаського районного управління поліції з вимогою про повернення грошових коштів, однак станом на 03.06.2025 ухвала не виконана - кошти заявнику не повернуті.

Дізнавач ОСОБА_5 в усних розмовах повідомив, що нібито 02.06.2025 кошти були передані ним на депозитний рахунок ГУНП в Черкаській області, однак жодного підтверджувального документа надати не зміг. При цьому представники ГУНП в Черкаській області заперечили факт отримання будь-яких коштів у межах зазначеного провадження.

Крім того, скаржник вказує, що в кримінальному провадженні, в межах якого було проведено обшук, ОСОБА_3 не є підозрюваним, а сума встановленої шкоди становить лише 17 000 грн, що ставить під сумнів обґрунтованість вилучення 369 000 грн.

У зв`язку з цим, просить зобов`язати відповідальну особу Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області негайно повернути вказані грошові кошти.

Позиція сторін у судовому засіданні

В судовому засіданні власника майна та його представник не з`явилися, останнім подано заяву про підтримання скарги та її розгляд за їх відсутності.

Представники Черкаської окружної прокуратури та Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області в судове засідання не з`явилися, заяви чи клопотання від них не надходили.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідчий суддя визнав можливим прийняти рішення по суті скарги у відсутність осіб, які не з`явилися, на підставі наданих доказів.

Встановленні обставини, мотиви і оцінка слідчого судді

Дослідивши наявні матеріали, слідчий суддя зазначає про наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого (детектива) в порядку, передбаченому цим Кодексом.

На досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого (детектива), прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу (п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України).

Відповідно до матеріалів скарги, 27.05.2025 в рамках здійснення досудового розслідування кримінального провадження № 0000039 під час проведення обшуку вилучено майно, яке належить ОСОБА_3 , у тому числі готівкові грошові кошти, номіналом у 1 000 грн, в сумі 118 000 грн, готівкові грошові кошти номіналом у 1 000 грн в сумі 251 000 грн.

Слідчим суддею Соснівського районного суду м. Черкаси 30.05.2025 (справа № 712/7277/25) за результатами розгляду клопотання про арешт вилученого майна під час цього обшуку прийнято рішення про часткове його задоволення.

Зокрема, в частині клопотання прокурора про накладення арешту на грошові кошти слідчий суддя вказав, що воно не містить об`єктивних даних, які б вказували на те, що вказане майно може бути використане як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, можливість спеціальної конфіскації майна. Крім того при вирішенні даного клопотання слідчий суддя враховував, що загальна сума вилучених коштів значно перевищує розмір завданої шкоди у кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим, у задоволенні клопотання в частині накладення арешту на грошові кошти 30.05.2025 слідчим суддею відмовлено.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Згідно із ч. 2 ст. 400 КПК України подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, жодних особливих винятків для ухвал про арешт майна (чи відмову в ньому) КПК України не містить.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема ч. 1 і 5 ст. 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Також ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Органом досудового розслідування не надано відомостей та не долучено доказів, в яких наводилися б підстави для подальшого утримання вилучених грошових коштів.

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Так, при постановленні даного рішення слідчий суддя приймає до уваги, що обов`язок доведення існування, тієї обставини, яка вказує на відповідність вилученого майна критеріям, визначеним ч. 2 ст. 167 КПК України, КПК України покладає на слідчого та/або прокурора, а обов`язок перевірки цих обставин - на слідчого суддю при розгляді відповідного клопотання чи скарги, а також враховуючи ту обставину, що однією із засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в матеріалах судового провадження за скаргою даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння ОСОБА_3 вилученими в нього грошовими коштами.

З урахуванням наведеного, а також положень п. 2 ч. 1 ст. 169, ч. 3 ст. 173 КПК України, слідчий суддя наголошує, що вилучене у особи майно підлягає негайному поверненню у разі, якщо судом відмовлено в його арешті, а у сторони обвинувачення відсутнє інше судове рішення, яке встановлює обґрунтованість подальшого утримання цього майна. Таким чином, у разі відсутності ухвали слідчого судді (суду) про арешт майна або іншого судового рішення, що унеможливлює його повернення, тривале утримання вилучених грошових коштів без відповідного процесуального оформлення суперечить вимогам КПК України та порушує права особи на володіння власністю.

Отже, у разі відсутності відповідного судового рішення, що прямо передбачає арешт або іншу форму обмеження прав власника майна, орган досудового розслідування зобов`язаний повернути власнику (володільцю) майно, в арешті якого відмовлено.

Керуючись ст. 173, 175, 303, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

1.Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність дізнавача Черкаського РУП ГНП в Черкаській області, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого у кримінальному провадженні № 0000039 майна задовольнити.

2.Зобов`язати службових осіб Черкаського районного управління поліції ГУНП України в Черкаській області, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження № 0000039, або будь-яких інших службових осіб, до компетенції яких відноситься повернення вилученого майна повернути ОСОБА_3 (РНОКНН НОМЕР_1 ) грошові кошти в сумі 118 000 (сто вісімнадцять тисяч) грн та 251 000 (двісті п`ятдесят одну тисячу), які вилучені 27.05.2025 під час обшуку.

3.Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти цієї ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Повний текст ухвали оголошений о 16 год 30 хв 16.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1