23.06.2025 Справа № 363/2991/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.06.2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгород обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000311 від 12.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Тейково Іванівської області РФ, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, працюючого неофіційно, із задовільним станом здоров`я, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 11.04.2025 близько 20 години 15 хвилин (більш точного часу не встановлено), ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував за адресою: АДРЕСА_3 (будівельний майданчик), разом з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де між останніми стався словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_6 раптово виник умисел, спрямований на нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_6 , реалізуючи свій злочинний умисел, перебуваючи в тому ж місці, в той же час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, з метою нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, діючи умисно, взяв до правої руки кухонний ніж та перебуваючи в положенні стоячи обличчям напроти потерпілого завдав ОСОБА_4 не менш чотирьох ударів лезом ножа, в ділянку живота, грудної клітини та шиї.

Своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , завдав ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаних ран в ділянці живота по лівому фланку по передній аксіальній лінії (дві), від яких відходять ранові канали, що проникають в черевну порожнину (від однієї з ушкодженням тонкої кишки); колото-різаної рани B ділянці грудної клітки ліворуч на 5 см. вище соску по середньоключичній лінії, від якої відходить рановий канал, що проникає в плевральну порожнину, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя у момент їх спричинення; колото-різаної рани по лівій боковій поверхні шиї в ділянці нижньої щелепи, від якої відходить рановий канал, що сліпо закінчується в м`яких тканинах (непроникаюче поранення), яке відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав у повному обсязі, при цьому не оспорюючи фактів викладених у обвинувальному акті.

Потерпілий ОСОБА_4 просив не позбавляти волі обвинуваченого, претензій до обвинуваченого немає.

Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчиненому, і після роз`яснення учасникам судового розгляду положень ч. 3 ст. 349 КПК України, суд з`ясував, що вони правильно розуміють зміст обставин, встановлених у даному кримінальному провадженні та не оспорюють їх, і така позиція є добровільною, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку та отримавши згоду учасників судового провадження на проведення судового розгляду в такому порядку, прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів щодо обставин скоєння обвинуваченим зазначеного кримінального правопорушення, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням характеризуючих матеріалів.

Провівши допит обвинуваченого з дотриманням положень ст. 351 КПК України, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, суд виходить із встановлених положеннями ст. 50 КК України його мети, за якими покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Призначаючи покарання обвинуваченому, судом враховується ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченій, суд визнає щире каяття.

Обставинами, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує, що ОСОБА_6 , раніше не судимий, у вчиненому розкаюється, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, не одружений, із задовільним станом здоров`я, пом`якшуючу обставину та обтяжуючі обставин, відсутність претензій з боку потерпілого, тому суд вважає недоцільним відбування покарання у вигляді позбавлення волі та приходить до переконання про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням у відповідності до ст. 75 КК України.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, необхідно покласти на нього обов`язки, передбачені статтею 76 КК України.

Важливим є те, що звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням буде сприяти його виправленню, вихованню та соціальній реабілітації та не становитиме "особистий і надмірний тягар для особи".

Підстав для обрання більш м`якого або тяжкого покарання суд не знаходить.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових злочинів.

Підсумовуючи викладене, на переконання суду, саме визначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повністю відповідатиме ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та даним про особу обвинуваченого.

Визначене обвинуваченому покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попереднє ув`язнення з 12.04.2025 року до 11.05.2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні, цивільний позов не заявлений.

Запобіжний захід обвинуваченому залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Згідно з ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 100, 110, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 3 (три) роки.

Відповідно до п. 1 ,2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді нічного домашнього арешту залишити без змін до набрання вироком суду законної сили.

Відповідно до ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислювати з моменту проголошення вироку, а саме з 23.06.2025 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , попереднє ув`язнення з 12.04.2025 року до 11.05.2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Вишгородського районного суду Київської області від 17.04.2025 року на:

- ніж зі слідами РБК з кухонного столу вагончика №2;

- гумові капці;

- футболку, шорти та рушник зі слідами РБК;

- скляну пляшку та чотири металеві чарки.

- куртку чорного кольору;

- джинси синьо-темного кольору;

- резинове взуття чорного кольору.

Речові докази, а саме:

- букальний епітелій ОСОБА_4 ;

- змив РБК з трави між вагончиками;

- змив РБК з підлоги вагончику №1;

- ніж зі слідами РБК з кухонного столу вагончика №2;

- гумові капці, футболку, шорти, рушник зі слідами РБК - знищити.

Речові докази, а саме: куртку чорного кольору, джинси синьо-темного кольору, резинове взуття чорного кольору, скляну пляшку та чотири металеві чарки - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Якщо апеляційну скаргу не подано, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ОСОБА_1