Провадження № 1-в/537/29/2025
Справа № 524/1129/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2025 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці подання в.о.начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 про приведення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.03.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

До суду звернулася в.о. Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_3 з поданням, де просить привести вирок Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.03.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Представник Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої подання підтримує, просить розгляд справи проводити у її відсутність та прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Прокурор не заперечував проти задоволення подання.

Засуджений ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання є законним і обґрунтованим та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.03.2019 затверджена угода про примирення між потерпілим ТОВ «АТБ-Маркет» в особі ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_4 , укладену 18.02.2019. Даним вироком ОСОБА_4 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено узгоджене сторонами покарання у виді 1 року обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік з покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання. Вирок суду від 15.03.2019 набрав законної сили та засуджений ОСОБА_4 був поставлений на облік Крюківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Полтавській області.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 6 ст. 3 КК України встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. Підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПК України визначена сума податкової соціальної пільги у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Отже, у 2022 році два неоподаткованих мінімуму доходів громадян для адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень становлять 2481 грн.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 року у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024 року, яким внесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Таким чином внесені Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і Закон має зворотну дію у часі.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн. Вартість викраденого майна, зазначеного у вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.03.2019, на момент вчинення правопорушення ОСОБА_7 становить 525 грн. 97 коп., що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таким чином, діяння, передбачене ст. ст.185 ч. 2 КК України, за вчинення якого ОСОБА_4 був засуджений вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.03.2019, з набранням чинності 09.08.2024 року Закону України № 3886-IX від 18.07.2024 року, не може вважатися кримінальнокараним правопорушенням.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що подання в.о. начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_3 є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись Законом України № 3886-IX від 18.07.2024 року, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Задовольнити подання в.о. начальника Крюківського районного відділу філії Державної установи "Центр пробації" в Полтавській області ОСОБА_3 про приведення вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 06.12.2019 відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 року.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.03.2019 за ст.185 ч.2 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали складено 17.06.2025