КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №753/7904/25 Головуючий у І інстанції - ОСОБА_1 апеляційне провадження №11-сс/824/4685/2025 Доповідач у ІІ інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

Головуючий суддя: ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_5

прокурора: ОСОБА_6

представника: ОСОБА_7

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Києві апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року щодо арешту майна у кримінальному провадженні №0001128 від 25 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - задоволено частково.

Накладено арешт на майно, вилучене 16 травня 2025 року під час проведення обшуку у транспортному засобі BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , який знаходився у тимчасовому користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: телескопічну дубінку, поміщену до спец-пакету RAW0201854, грошові кошти в загальній сумі 5 000 доларів США, мобільний телефон IPHONE 15 PRO MAX IMEI 1 - НОМЕР_3 , IMEI 2 - НОМЕР_4 , мобільний телефон IPHONE 11 IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 - НОМЕР_6 , поміщені до спец-пакету RAW0201852, чорнові записи, військово-облікові документи, копії документів та посвідчення на ім`я третіх осіб, поміщені до спец-пакету QYH0103655.

У задоволенні решти клопотання - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати в частині не накладення арешту на автомобіль «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , трьох мобільних телефонів «Sigma», «Nokia», «Nokia» та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора у повному обсязі.

Уважає оскаржувану ухвалу про часткове задоволення клопотання прокурора такою, що не ґрунтується на вимогах КПК України, слідчим суддею при винесенні ухвали не в достатній мірі враховані обставини, викладені у клопотанні, та твердження прокурора під час судового розгляду.

У мотивування скарги зазначає, що враховуючи отримані в ході досудового розслідування дані, є підстави вважати, що ОСОБА_10 може бути причетний до сприяння за грошову винагороду незаконному отриманню військовозобов`язаними громадянами України військово-облікових документів, що надають право на відстрочку від проходження військової служби, а також дають можливість перетинати державний кордон, окрім того останній за грошову винагороду надає військовозобов`язаним послуги з переведення з військових частин, розташованих поряд з місцями ведення активних бойових дій, до тилових військових частин, розташованих на території центральних областей України.

Зауважує, що прокурором у судовому засіданні повідомлялось, що проведеним розслідуванням установлено, що автомобіль BMW Х6, д.н.з. НОМЕР_7 , фактично перебуває у володінні ОСОБА_10 та враховуючи те, що саме в цьому автомобілі було відшукано речі, які вказують на причетність ОСОБА_10 до вчинення вищевказаних правопорушень, можна зробити обґрунтований висновок про те, що зазначений автомобіль фактично є сховищем для зберігання предметів, за допомогою яких здійснюється протиправна діяльність, у зв`язку з чим слідством прийнято рішення щодо його вилучення та визнання речовим доказом у кримінальному провадженні.

Також указує, що безпосередньо перед початком судового розгляду стороною захисту повідомлялось про намір продажу вказаного речового доказу, у зв`язку з чим є необхідність його збереження шляхом накладення арешту, а також існують реальні підстави вважати, що вказане майно придбано внаслідок злочинної діяльності.

Посилається на те, що злочин, до якого може бути причетний ОСОБА_10 , здійснюється в умовах конспірації, що пояснюється наявністю чималої кількості мобільних телефонів, які потребують ретельного огляду, у тому числі які не є смартфонами (Sigma, Nokia, Nokia), в частині співставлення ІМЕІ мобільних терміналів з SІМ-картами, які перебували у них, та номерами телефонів, з якими велись розмови.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу, думку адвоката ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що подана апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається з наданих суду апеляційної інстанції матеріалів судового провадження, у провадженні слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №001128 від 25 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що на підставі постанови прокурора Дарницької окружної прокуратури міста Києва від 25 березня 2025 року, з метою забезпечення повного досудового розслідування та притягнення до кримінальної відповідальності громадянина ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали досудового розслідування, які стосуються сприяння останнім незаконному переправленню осіб через державний кордон України, виділені в окреме кримінальне провадження.

У подальшому, з управління Головного управління «Д» ДЗНД СБ України, в рамках роботи за кримінальним провадженням, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №0002070 від 01 травня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення частиною третьою статті 332 КК України, в ході опрацювання доручення № від 23 жовтня 2024 року, наданого слідчим Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, отримано інформацію щодо громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , що використовує мобільний телефон: НОМЕР_9 , IМЕІ НОМЕР_10 , який окремо від встановленої групи осіб, за грошову винагороду сприяє незаконному отриманню військовозобов`язаними громадянами України військово-облікових документів, що надають право на відстрочку від проходження військової служби. Крім того, останній за грошову винагороду надає військовозобов`язаним послуги з переведення з військових частин, розташованих поряд з місцями ведення активних бойових дій, до тилових військових частин, розташованих на території центральних областей України.

За отриманою інформацією ОСОБА_11 сприяє виготовленню фіктивних документів військовозобов`язаним громадянам України для ухилення від мобілізації чоловіків призовного віку з метою їх подальшого виїзду за кордон.

Відносно ОСОБА_12 проведено комплекс негласних слідчих (розшукових) дій, за результатом яких інформація, щодо незаконної діяльності ОСОБА_12 знайшла своє підтвердження.

Крім того, з управління Головного управління «Д» ДЗНД СБ України, в рамках роботи за кримінальним провадженням, відомості про яке внесено до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за №000112 від 25 березня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення частиною третьою статті 332 КК України, у ході опрацювання доручення наданого слідчим Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_13 , отримано інформацію, що може мати значення для досудового розслідування.

За наявною інформацією, було встановлено, що за адресами перебування та проживання: за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який також користується транспортним засобом «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , можуть зберігатись речі та документи, що містять відомості про факти та обставини, що встановлюються у кримінальному провадженні №0001128 та можуть бути доказами під час досудового розслідування.

Відповідно до протоколу про проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 01 січня 2025 року відносно ОСОБА_8 зафіксовано розмови з різними особами, основною темою яких є сприяння останнім незаконному отриманню військовозобов`язаними громадянами України військово-облікових документів, що надають право на відстрочку від проходження військової служби. Крім того, ОСОБА_11 за грошову винагороду надає військовозобов`язаним послуги з переведення з військових частин, розташованих поряд з місцями ведення активних бойових дій, до тилових військових частин, розташованих на території центральних областей України.

Згідно інформації з реєстраційної картки транспортного засобу, автомобіль «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_11 , VIN - НОМЕР_2 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_12 від 05 липня 2024 року, належить ОСОБА_9 , яка є дружиною ОСОБА_8 .

На підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м Києва від 01 травня 2025 року було проведено обшук автомобіля марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_7 , під час якого 16 травня 2025 року виявлено та вилучено: телескопічну дубинку, яку поміщено до спец-пакету RAW0201854; грошові кошти в загальній сумі 5 000 доларів США; копії документів на ім?я третіх осіб, поміщено до спец-пакету RAW0201853; п`ять мобільних телефонів («Sigma», «Nokia», «Nokia», «іРhone 15 Pro Max», «іРhone 11»), поміщено до спец-пакету RAW0201852; чорнові записи, військово-облікові документи, копії документів та посвідчення на ім?я третіх осіб, поміщено до спец-пакету QYH0103655 та транспортний засіб «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_7 , для подальшого транспортування та зберігання на спеціальному майданчику Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві.

Постановою слідчого СВ Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві від 16 травня 2025 року вилучені в ході обшуку речі, предмети, документи та транспортний засіб визнані речовими доказами.

19 травня 2025 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001128 від 25 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - задоволено частково.

Накладено арешт на майно, вилучене 16 травня 2025 року під час проведення обшуку у транспортному засобі BMW X6, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , який знаходився у тимчасовому користуванні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: телескопічну дубінку, поміщену до спец-пакету RAW0201854, грошові кошти в загальній сумі 5 000 доларів США, мобільний телефон IPHONE 15 PRO MAX IMEI 1 - НОМЕР_3 , IMEI 2 - НОМЕР_4 , мобільний телефон IPHONE 11 IMEI 1 НОМЕР_5 , IMEI 2 - НОМЕР_6 , поміщені до спец-пакету RAW0201852, чорнові записи, військово-облікові документи, копії документів та посвідчення на ім`я третіх осіб, поміщені до спец-пакету QYH0103655.

У задоволенні решти клопотання - відмовлено.

Відповідно до вимог частини першої статті 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Оскільки вищевказана ухвала слідчого судді згідно доводів апеляційної скарги фактично оскаржена прокурором лише в частині відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме: транспортного засобу «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також трьох мобільних телефонів «Sigma», «Nokia», «Nokia», тому колегія суддів, відповідно до частини першої статті 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах апеляційної скарги та лише щодо арешту вищевказаних предметів та грошових коштів.

Ухвала слідчого судді в частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на інше майно колегією суддів не перевіряється.

З висновками слідчого судді суду першої інстанції щодо відсутності підстав для накладення арешту на транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також на три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia», колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з огляду на наступне.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя згідно статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі «Іатрідіс проти Греції» [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява №48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

У кожному конкретному кримінальному провадженні слідчий суддя, застосовуючи вид обтяження, в даному випадку арешт майна, має неухильно дотримуватись вимог закону. При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому, закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість в тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

За правилами частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно частини десятої статті 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Чинним Кримінальним процесуальним кодексом України передбачено, що арешт на майно з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

За правилами частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Під час апеляційного розгляду колегією суддів установлено, що зазначені вимоги слідчим суддею дотримані не в повному обсязі, оскільки слідчий суддя належним чином не перевірив викладені у клопотанні обставини та дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на майно, а саме: транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia».

Дослідивши доводи клопотання прокурора та матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що встановлені у даному кримінальному провадженні фактичні обставини кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 332 КК України, за яким здійснюється досудове розслідування, містять сукупність підстав та розумних підозр уважати, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку, що майно: транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia», виявлене та вилучене 16 травня 2025 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м Києва від 01 травня 2025 року автомобіля марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_7 , відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути використане як доказ у кримінальному провадженні, могло зберегти на собі сліди злочинів та використовуватися ОСОБА_8 у процесі вчинення кримінального правопорушення, що згідно частини третьої статті 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Крім того, виявлені та вилучені транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , та три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia»визнані у кримінальному провадженні речовими доказами, про що винесено відповідну постанову.

На переконання колегії суддів, прокурором у клопотанні у відповідності до вимог статей 132, 170-173 КПК України доведено, що існують правові підстави для накладення арешту на вилучене 16 травня 2025 року під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м Києва від 01 травня 2025 року автомобіля марки «BMW X6», д.н.з. НОМЕР_7 , майно з метою забезпечення збереження вказаного майна як речового доказу, оскільки у даному кримінальному провадженні є всі підстави вважати, що вказане майно, а саме: транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia» може бути відчужене, приховане, пошкоджене, зіпсоване чи втрачене.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Незастосування в даному випадку заходу забезпечення кримінального провадження може призвести до втрати доказів у провадженні і таким чином позбавить реалізацію мети досудового розслідування та дотримання завдання арешту майна, передбаченого частиною першою статті 170 КПК України.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

З огляду на положення частин другої, третьої статті 170 КПК України майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для накладення арешту на транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також на три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia», виявлені та вилучені 16 травня 2025 року під час проведення обшуку вказаного транспортного засобу, пославшись на те, що прокурором не доведено правову підставу для арешту зазначеного майна та у матеріалах клопотання відсутні протоколи огляду трьох мобільних телефонів «Sigma», «Nokia», «Nokia», які поміщено до спец-пакету RAW0201852, та інші відомості, які можуть містити ідентифікуючі ознаки даних речей та документів.

Колегією суддів не встановлено невідповідності клопотання прокурора про арешт майна вимогам статей 170, 171 КПК України.

З урахуванням наведеного, у відповідності до вимог статей 131-132, 170-173 КПК України, виявлені та вилучені під час проведення обшуку 16 травня 2025 року транспортного засобу автомобіль «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia», підлягають арешту з тих підстав, що вони у встановленому законом порядку визнані речовими доказами у межах кримінального провадження №0001128 від 25 березня 2025 року та відповідають критеріям, передбаченим статтею 98 КПК України.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду в частині вирішення питання щодо арешту транспортного засобу «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також трьох мобільних телефонів «Sigma», «Nokia», «Nokia», колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а ухвала слідчого судді - скасуванню в частині відмови у задоволенні клопотання про арешт майна з постановленням апеляційним судом у цій частині нової ухвали про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане у клопотанні майно, оскільки останнім у повній мірі доведено необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення його збереження як речових доказів у кримінальному провадженні.

Керуючись статтями 170, 171, 173, 376, 407, 418, 422 КПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 04 червня 2025 року в частині відмови у задоволенні клопотання про арешт майна, а саме транспортного засобу «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також трьох мобільних телефонів «Sigma», «Nokia», «Nokia» - скасувати та постановити в цій частині нову ухвалу.

Клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001128 від 25 березня 2025 року про арешт майна в частині накладення арешту на транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 , а також три мобільні телефони «Sigma», «Nokia», «Nokia» - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене 16 травня 2025 року під час проведення обшуку майно, а саме транспортний засіб «BMW Х6», д.н.з. НОМЕР_7 , VIN - НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_9 ; три мобільні телефони: «Sigma», «Nokia», «Nokia», поміщені до спец-пакету RAW0201852.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4