УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000423 від 27.08.2024

ВСТАНОВИЛА

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0000423 від 27.08.2024

Клопотання мотивоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 від 27.08.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_6 , в ході якого було виявлено та вилучено, серед іншого і свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Volkswagen Transporter», серії НОМЕР_2 .

Автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 , як і свідоцтво яке було вилучене та арештоване, разом з тим власник ТЗ не має жодного відношення до обставин, які досліджуються у даному провадженні, арешт на належний йому ТЗ не накладався, проте було арештоване свідоцтво про реєстрацію ТЗ, що не узгоджується із приписами КПК, та порушує право власності ОСОБА_5 .

У судовому засіданні адвокат клопотання підтримав в повному обсязі, просив задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо скасування арешту, разом з тим вказав, що ОСОБА_5 не має відношення до злочину, що розслідується.

Слідча суддя дослідивши матеріали клопотання, документи, заслухавши думку учасників, дійшла до наступного висновку.

Слідчою суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000423 від 27.08.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

11.01.2025 на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, проведено обшук автомобіля марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , в ході якого було виявлено та вилучено, серед іншого і свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Volkswagen Transporter», серії НОМЕР_2 .

Автомобіль марки «Volkswagen Transporter», д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 в його арешті було відмовлено.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положенням ч. 2 ст. 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 3 ст. 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадженні слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, заходи забезпечення кримінального провадження завжди пов`язані із застосуванням примусу у кримінальному процесі. Процесуальний примус у кожному конкретному випадку застосовується у контексті мети, способів, підстав та умов для застосування конкретних заходів примусу.

Клопотання прокурора, яке слугувало підставою арешту майна заявника, мотивоване тим, що накладення арешту на вказане майно є необхідним на даному етапі кримінального провадження, оскільки вказане майно відповідає критеріям ст.98 КПК України.

Статтею 84 КПК України імперативно передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Стаття 22 КПК України передбачає, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Представником власника майна наведено достатньо підстав, які б свідчили про недоцільність продовження застосовування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Volkswagen Transporter», серії НОМЕР_2 , що підтверджується, серед іншого долученими до клопотання матеріалами, які були досліджені під час розгляду клопотання, та поясненнями учасників.

Разом з тим, у судовому засіданні прокурор зазначив, що відомостей про протиправну діяльність ОСОБА_5 виявлено не було, відтак на теперішній час слідча суддя вважає, що подальше утримання органом досудового розслідування свідоцтва про реєстрацію ТЗ «Volkswagen Transporter», серії НОМЕР_2 є недоцільним, у зв`язку із чим клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 7, 98, 170, 173-174, 309,372, 376, 532 КПК України слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2025, справа №761/2228/25 у кримінальному провадженні № 0000423 від 27.08.2024 на свідоцтво про реєстрацію ТЗ «Volkswagen Transporter», серії НОМЕР_2 .

Копія судового рішення негайно після його оголошення вручається слідчому, прокурору. У разі відсутності слідчого, прокурора під час оголошення судового рішення його копія надсилається таким особам не пізніше наступного робочого дня.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідча суддя ОСОБА_7