Справа № 541/3591/24
Провадження № 1-кп/541/81/2025
У Х В А Л А

Іменем України

08 липня 2025 року місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду міста Миргород Полтавської області кримінальне провадження №0000545 від 17.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 , подав клопотання про доручення органу досудового розслідування здійснення слідчих дій щодо події, яка мала місце 17 липня 2024 року.

Клопотання мотивує тим, що слідчим призначено проведення ряду судових експертиз для встановлення технічного стану транспортного засобу та можливості уникнути ДТП. Висновок експерта від 23.09.2024 року № СЕ-19/117-24/15136-ІТ, серед вихідних даних містить твердження, що зіткнення відбулось без гальмування. Експерт проводив розрахунки без врахування того факту, що ОСОБА_6 здійснював заходи для гальмування із несправною гальмівною системою.

Відповідно до висновку експерта від 28.08.2024 року № СЕ-19/117- 24/13347-ІТ, здійснювалось випробування гальмівної системи методом дорожніх випробувань. При перевірці ефективності гальмування автомобіля за допомогою Деселерометра VZМ 300, при швидкості руху автомобіля 20-30 км/год, при завантаженні автомобіля в режимі екстреного гальмування положення повздовжньої осі автомобіля від початку і до завершення гальмування не змінювалось. Це говорить про те, що автомобіль зберігає свій рух під час екстреного гальмування. Зауважив, що показники сповільнення транспортного засобу не є об`єктивними, оскільки під час ДТП в автомобілі знаходились 5 осіб, що безпосередньо впливає на гальмування. Реальну можливість виявити працездатність гальмівної системи можливо тільки в ході проведення відтворення події. В зв`язку з чим, просив суд надати доручення слідчому встановити об`єктивні дані сповільнення автомобіля під час екстреного гальмування.

Відповідно до висновку експерта від 28.08.2024 року, гальмівна система знаходилась у непрацездатному та не справному стані, а отже вихідні дані, в частині наїзду без гальмування не відповідають дійсності. Крім того, експерт у своєму висновку від 23.09.2024 року керувався вихідними даними щодо швидкості транспортного засобу 80 км/год. У свою чергу, слідчий вказав швидкість автомобіля у 80 км/год на підставі показань свідків, які об`єктивно не можуть визначити швидкість автомобіля без використання технічних засобів. Крім того, спідометр автомобіля ОСОБА_6 не працював на момент зіткнення.

Враховуючи вищенаведене просив задовольнити клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання захисника, оскільки вважав його безпідставним, зазначив, що при проведені експертиз, експерту надавалися всі вихідні дані скоєння ДТП, в тому числі вказувалося на повне завантаження автомобіля ( водій та чотири пасажира) під керуванням ОСОБА_6 .

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що момент виникнення небезпеки у водія ОСОБА_6 виник не з початку руху пішохода, як зазначає захисник ОСОБА_7 , а з моменту зупинки транспортного засобу, який зупинився перед пішохідним переходом та перед автомобілем ОСОБА_6 . Зазначив, що проведення даного слідчого експерименту не може вплинути на висновки експертиз, які знаходяться в матеріалах справи.

Потерпілий ОСОБА_8 підтримав думку свого представника.

Прокурор подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, в якому зазначив, що термін дії запобіжного заходу закінчується і на даний час існує ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України. Просив продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на два місяці. Зазначив, що даний запобіжний захід є необхідним, оскільки ОСОБА_6 може переховуватися від суду, злочин, в якому він обвинувачується є тяжким. Вважав за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду, не відлучатися із м.Миргород Полтавської області без дозволу суду, повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Прокурор клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підтримав, просив його задовольнити.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_5 та потерпілий ОСОБА_4 проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу не заперечували.

ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 не заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

В частини клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту суд зазначає наступне.

Статтею 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження, до яких віднесено і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Стаття 177 КПК України встановлює, що наряду з іншим, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні та вчинити інше кримінальне правопорушення, тощо.

Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність постійного місця роботи, тощо.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 суд, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, враховує тяжкість покарання, яке може бути призначено обвинуваченому у випадку доведеності його винуватості у скоєнні кримінальних правопорушень, вік та стан здоров`я обвинуваченого, сімейний та матеріальний стан, що мають значення для прийняття відповідного рішення.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні ряду злочинів, в тому числі тяжкого злочину за скоєння якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років.

15.05.2025 року ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_6 було продовжено запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту строком на два місяці по 13.07.2025.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд, за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Слід зазначити, що застосований до обвинуваченого запобіжний захід має корелюватися із ризиками та їх інтенсивністю, а також особою обвинуваченого, тобто має існувати пропорційність між заходом та мірою обмеження права та дієвості його застосування.

Суд враховує доводи прокурора про тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень, встановлені ризики.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (стаття 2 КПК України).

Враховуючи наведені сторонами доводи у сукупності, відомості про особу обвинуваченого , наявність у нього міцних соціальних зв`язків, суд констатує, що запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту у певний період доби здатний запобігти встановленим ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Такий запобіжний захід буде достатнім для запобігання реалізації встановлених ризиків, а також відповідатиме інтересам обвинуваченого, зокрема при реалізації ними права на працю, а отже становитиме мінімальне за цих обставин втручання у його права.

Крім того, з метою мінімізації ризиків, установлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці обвинуваченого, наявні підстави для покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися з міста Миргород Полтавської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Строк дії обов`язків суд визначає у межах строку дії запобіжного заходу.

З вищевикладених підстав клопотання прокурора підлягає задоволенню.

В частині клопотання захисника ОСОБА_7 про призначення слідчого експерименту суд зазначає наступне.

Відповідно до положень ч.ч.3, 4, 5 ст.333 КПК України, у разі, якщо під час судового розгляду виникне необхідність у встановленні обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії. Під час розгляду клопотання суд враховує значення обставин, про встановлення або перевірку яких просить особа, яка звернулася з ним, можливість їх встановлення або перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та причини, з яких не були здійснені належні дії для їх встановлення чи перевірки на стадії досудового розслідування. В ухвалі суду про доручення проведення слідчої (розшукової) дії зазначається, для з`ясування або перевірки яких обставин і які саме слідчі (розшукові) дії необхідно провести, та встановлюється строк виконання доручення. Слідчі (розшукові) дії, що проводяться на виконання доручення суду, здійснюються в порядку, передбаченому главами 20 та 21 цього Кодексу.

Судом встановлено, що у клопотанні захисник фактично ставить під сумнів висновки експертиз в частині вихідних даних, а саме, що ОСОБА_6 здійснював заходи для гальмування, а також показання свідків, щодо швидкості транспортного засобу - 80 км/год, які об`єктивно не могли визначити швидкість автомобіля без використання технічних замірів, а спідометр автомобіля ОСОБА_6 не працював на момент зіткнення.

Суд вважає , що клопотання захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно висновку експерта від 28.08.2024 року за № СЕ-19/117-24/13347-ІТ проводилося дослідження гальмівної системи автомобіля ВАЗ 21099 ,реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час якого було встановлено що гальмівна система автомобіля знаходилась в непрацездатному та несправному стані та зазначено чим це зумовлене. Також, експерт зазначає, що з технічних причин провести дослідження в повному обсязі та виявити наявність інших несправностей робочої гальмівної системи не представилось можливим.

Згідно висновку експерта від 23.09.2024 року за № СЕ-19/117-24/15136-ІТ зазначено, що водій мав змогу виявити наявність несправностей робочої гальмівної системи автомобіля , шляхом виконання вимог п.п.2.3а),31.1,31.4.1а) ПДР та п.6.4.2ДСТУ 3649:2010.Також зазначено завантаження автомобіля-повне, водій та чотири пасажири.

Таким чином, при проведені експертиз були враховані всі встановлені під час ДТП дані, які відповідають дійсним обставинам справи, тому проведення слідчого експерименту не може вплинути на висновки експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 22, 23, 27, 94, 177, 178, 194, 242, 331, 333, 369, 372 , 392, 394, 395 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби строком на два місяці по 5 вересня 2025.

Заборонити ОСОБА_6 залишати своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 20 години 00 хвилин по 06 годину 00 хвилин наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з м.Миргород Полтавської області без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про доручення органу досудового розслідування здійснення слідчого експерименту - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено 10.07.2025.

СуддяОСОБА_1