Суддя ОСОБА_1
Справа № 626/2636/23
Провадження № 1-кп/644/230/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року Колегія суддів Індустріального районного суду м. Харкова у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Харкова кримінальне провадження №0000161 від 27.07.2023 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дар-Надежда Сахновщинського району Харківської області, громадянина України, освіта - середньо-спеціальна, не одруженого, у відповідності до вимог ст.89 КК України раніше не судимого, не працевлаштованого, який зареєстрований та фактично проживав до затримання за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно Конституції України, Україна є суверенною і незалежною державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною. Перебування на території України підрозділів збройних сил інших держав з порушенням процедури, визначеної Конституцією та законами України, Гаазькими конвенціями 1907 року, IV Женевською конвенцією 1949 року, а також всупереч Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї 1994 року, Договору про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і Російською Федерацією (далі - РФ) 1997 року та іншими міжнародно-правовими актами є окупацією частини території суверенної держави Україна та міжнародним протиправним діянням з усіма наслідками, передбаченими міжнародним правом.

24 жовтня 1945 року набув чинності Статут Організації Об`єднаних Націй, підписаний 26 червня 1945 року, яким фактично створено Організацію Об`єднаних Націй (далі - ООН).

До складу ООН входять Україна, РФ та ще 49 країн-засновниць, а також інші країни світу.

Відповідно до частини 4 статті 2 Статуту ООН, усі Члени вказаної організації утримуються в своїх міжнародних відносинах від погрози силою або її застосування як проти територіальної недоторканності або політичної незалежності будь-якої держави, так і будь-яким іншим чином, несумісним із цілями Об`єднаних Націй.

Декларацією Генеральної Асамблеї ООН № 36/103 від 9 грудня 1981 року про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав та резолюціями - № 2131 (XX) від 21 грудня 1965 року, що містить Декларацію про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав та про захист їх незалежності та суверенітету; № 2625 (XXV) від 24 жовтня 1970 року, що містить Декларацію про принципи міжнародного права, що стосуються дружніх відносин і співробітництва між державами відповідно до Статуту ООН; № 2734 (XXV) від 16 грудня 1970 року, що містить Декларацію про зміцнення міжнародної безпеки, та № 3314 (XXIX) від 14 грудня 1974 року, що містить Визначення агресії, - установлено, що жодна з держав не має права здійснювати інтервенцію чи втручання у будь-якій формі або з будь-якої причини у внутрішні та зовнішні справи інших держав. Цими ж міжнародними документами закріплено обов`язок держав: утримуватися від озброєної інтервенції, підривної діяльності, військової окупації, здійснення сприяння, заохочення чи підтримки сепаратистської діяльності; не допускати на власній території навчання, фінансування та вербовки найманців чи засилання таких найманців на територію іншої держави.

Крім того, у статтях 1-5 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН від 14 грудня 1974 року № 3314 (XXIX) серед іншого визначено, що ознаками агресії є:

- застосування збройної сили державою проти суверенітету, територіальної недоторканності чи політичної незалежності іншої держави;

-застосування збройної сили державою в порушення Статуту ООН.

Будь-яке з наступних діянь, незалежно від оголошення війни, кваліфікується як акт агресії:

-вторгнення або напад збройних сил держави на територію іншої держави або будь-яка військова окупація, який би тимчасовий характер вона не мала, яка є результатом такого вторгнення або нападу, або будь-яка анексія із застосуванням сили території іншої держави або частини її;

-бомбардування збройними силами держави території іншої держави або застосування будь-якої зброї державою проти території іншої держави;

-блокада портів або берегів держави збройними силами іншої держави;

-напад збройними силами держави на сухопутні, морські або повітряні сили, або морські та повітряні флоти іншої держави;

-застосування збройних сил однієї держави, що знаходяться на території іншої держави за угодою з приймаючою державою, у порушення умов, передбачених в угоді, або будь-яке продовження їх перебування на такій території після припинення дії угоди;

-дія держави, яка дозволяє, щоб її територія, яку вона надала в розпорядження іншої держави, використовувалася цією іншою державою для здійснення акту агресії проти третьої держави;

-засилання державою або від імені держави збройних банд, груп, іррегулярних сил або найманців, які здійснюють акти застосування збройної сили проти іншої держави, які мають настільки серйозний характер, що це є рівносильним наведеним вище актам, або її значна участь у них.

Жодні міркування будь-якого характеру, чи то політичного, економічного, військового чи іншого характеру, не можуть слугувати виправданням агресії.

Крім того, принципи суверенної рівності, поваги прав, притаманних суверенітету, незастосування сили чи погрози силою, непорушності кордонів, територіальної цілісності держав, мирного врегулювання спорів та невтручання у внутрішні справи держав були закріплені також у Заключному акті Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 1 серпня 1975 року, який підписаний СРСР, правонаступником якого є РФ.

Всупереч вказаним нормам міжнародного гуманітарного права президент Російської Федерації ОСОБА_8 , а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади РФ, діючи всупереч вимогам п. п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV), від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил РФ на територію України.

У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16 липня 1990 року (далі - Декларація) вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах.

Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

24 серпня 1991 року Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено Акт проголошення незалежності України, яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. Згідно з указаним документом, територія України є неподільною та недоторканною.

Незалежність України визнали держави світу, серед яких і РФ.

31 травня 1997 року, відповідно до положень Статуту ООН і зобов`язань згідно із Заключним актом Наради з безпеки і співробітництва в Європі, Україна та РФ уклали Договір про дружбу, співробітництво і партнерство між Україною і РФ (ратифікований Законом України від 14 січня 1998 року №13/98- ВР та Федеральним Законом РФ від 2 березня 1999 року № 42-ФЗ). Відповідно до статей 2 - 3 зазначеного Договору, РФ зобов`язалася поважати територіальну цілісність України, підтвердила непорушність існуючих між ними кордонів та зобов`язалася будувати відносини одна з одною на основі принципів взаємної поваги, суверенної рівності, територіальної цілісності, непорушності кордонів, мирного врегулювання спорів, незастосування сили або погрози силою, у тому числі економічні та інші способи тиску, права народів вільно розпоряджатися своєю долею, невтручання у внутрішні справи, додержання прав людини та основних свобод, співробітництва між державами, сумлінного виконання взятих міжнародних зобов`язань, а також інших загальновизнаних норм міжнародного права.

Відповідно до опису і карти державного кордону, які є додатками до Договору між Україною та РФ про українсько-російський державний кордон від 28 січня 2003 року (ратифікований РФ 22 квітня 2004 року), територія Автономної Республіки Крим, м. Севастополя, Донецької і Луганської областей відноситься до території України.

Статтями 1-2 Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою. Суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Згідно зі статтею 5 Конституції України, носієм суверенітету та єдиним джерелом влади в Україні є народ. Народ здійснює владу безпосередньо і через органи державної влади та органи місцевого самоврядування.

Право визначати і змінювати конституційний лад в Україні належить виключно народові і не може бути узурповане державою, її органами або посадовими особами.

Відповідно до статті 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 73 Конституції України визначено, що виключно всеукраїнським референдумом вирішуються питання про зміну території України.

Відповідно до статей 132-134 Конституції України територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території. До складу України входять: Автономна Республіка Крим, Вінницька, Волинська, Дніпропетровська, Донецька, Житомирська, Закарпатська, Запорізька, Івано - Франківська, Київська, Кіровоградська, Луганська, Львівська, Миколаївська, Одеська, Полтавська, Рівненська, Сумська, Тернопільська, Харківська, Херсонська, Хмельницька, Черкаська, Чернівецька, Чернігівська області, міста Київ та Севастополь. Місто Севастополь має спеціальний статус, Автономна Республіка Крим (далі - АР Крим) є невід`ємною складовою частиною України і в межах повноважень, визначених Конституцією України, вирішує питання, віднесені до її відання.

З метою зміни меж території та державного кордону України під безпосереднім керівництвом та контролем невстановлених на цей час представників влади та збройних сил РФ, 18 березня 2014 року в односторонньому порядку незаконно включено до складу РФ території АР Крим та м. Севастополь, 7 квітня 2014 року на території України в межах Донецької області створено терористичну організацію «донецька народна республіка» (далі - «днр»), а 27 квітня 2014 року в межах Луганської області - терористичну організацію «луганська народна республіка» (далі - «лнр»), у складі яких утворені незаконні збройні формування.

Контроль та координація діяльності цих терористичних організацій, як і їх фінансове та матеріальне забезпечення, у тому числі зброєю, боєприпасами, військовою технікою, здійснюється представниками влади та збройних сил РФ.

Так звані «донецька народна республіка» і «луганська народна республіка» є стійкими об`єднаннями невизначеної кількості осіб (більше трьох), створені з метою здійснення терористичної діяльності, у межах яких здійснено розподіл функцій, встановлено правила поведінки, обов`язкові для цих осіб під час підготовки і вчинення терористичних актів, а тому у відповідності до ст. 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» є терористичними організаціями.

У подальшому, з метою створення приводів для ескалації конфлікту і спроби виправдання своєї агресії перед громадянами України, що проживають на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей, а також АР Крим, громадянами РФ та світовою спільнотою, у лютому 2022 року керівниками терористичних організацій «днр/лнр» оголошено так звану мобілізацію на окупованій території Донецької області, а 21 лютого 2022 року РФ визнано «донецьку народну республіку» та «луганську народну республіку» незалежними державами.

22 лютого 2022 року президент РФ направив до ради федерації звернення про використання збройних сил РФ за межами РФ, яке було задоволено.

24 лютого 2022 року приблизно о 5 годині 00 хвилин президент РФ оголосив про рішення розпочати повномасштабну військову агресію проти України.

У подальшому збройні сили РФ, які діяли за наказом керівництва РФ, вторглись на територію Україну шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно увійшли на територію Україну через державні кордони України в Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснила збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили окупацію частин вказаної території, чим змінили межі території та державного кордону України в порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі людей та інших тяжких наслідків. Аналогічні дії були вчинені підрозділами терористичних організацій так званих «днр/лнр», які увійшли у склад збройних сил РФ.

24 лютого 2022 року указом Президента Володимира Зеленського № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнногостану», введено воєнний стан на всій території України, а Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», затверджено зазначений Указ. Правовий режим воєнного стану продовжувався неодноразово Указами Президента України, які затверджувались відповідними Законами України та триває на даний час.

На території Донецької області функціонує інформаторська мережа, яка організована та створена для збору інформації розвідувального характеру з метою подальшого проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

Так, громадянин України ОСОБА_7 , постійно проживаючи в м. Красноград Харківської області, діючи умисно, в інтересах іноземної держави, країни-агресора - російської федерації та її представників, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, не виконавши своїх обов`язків громадянина України, визначених ст. 17 та ст. 65 Конституції України, у невстановлений слідством час, але не пізніше 06.05.2022 увійшов до складу агентурно-інформаторської мережі на території Донецької та Луганської областей, яка здійснює збір інформації розвідувального характеру, з метою подальшої передачі її представникам країни-агресора для проведення розвідувально-підривної діяльності проти України.

Для безпосереднього виконання свого злочинного задуму обвинувачений ОСОБА_7 та інші учасники агентурно-інформаторської мережі використовували додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», за допомогою якого передавали отриману розвідувальну інформацію.

До вказаної агентурно-інформаторської мережі окрім обвинуваченого ОСОБА_7 також входили особи, матеріали у відношенні яких виділені в окреме провадження.

Зокрема, особа 1, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, використовуючи аккаунт « ОСОБА_9 » (Telegram id НОМЕР_1 , зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_2 ) систематично відпрацьовував завдання особі 2, матеріали у відношенні якої також виділені в окреме провадження, (Telegram id НОМЕР_5, зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_3 ) щодо отримання інформації про переміщення, рух, точне розташування підрозділів Збройних сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості. Після чого останній на виконання вищевказаного завдання особи1, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, залучив до збору розвідувальної інформації обвинуваченого ОСОБА_7 , який проживав на підконтрольній прифронтовій території Харківської області та міг проводити розвідувальну діяльність.

Так, на виконання свого злочинного умислу та відповідно до попередньої домовленості з особою 2, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, та невстановленими на даний час особами із незаконних збройних формувань, діяльність яких контролюється представниками рф, обвинувачений ОСОБА_7 , проживаючи у м. Красноград Харківської області, збирав та в подальшому передавав актуальну на час її надання інформацію щодо переміщення та точного розташування підрозділів техніки Збройних Сил України, розміщених на даному напрямку, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості.

Так, 06.05.2022 обвинувачений ОСОБА_7 з використанням власного мобільного терміналу, на якому встановлено додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», використовуючи аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з ім`ям користувача ОСОБА_10 , абонентський номер НОМЕР_4 , діючи умисно, надіслав ОСОБА_11 , (Telegram id НОМЕР_5 , абонентський НОМЕР_3 ), інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додаток «карти Google» із точними координатами щодо розташування особового складу та військової техніки Збройних сил України у Красноградському районі Харківської області з можливістю ідентифікувати на місцевості.

08.07.2022 обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, підшукував осіб із числа не законних збройних формувань, діяльність яких контролюється представниками рф, з метою надання інформації щодо переміщення дорогами та залізничним сполученням, точного розташування підрозділів та техніки Збройних Сил України, в інтересах іноземної держави, країни-агресора - російської федерації та її представників, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Крім того, 20.08.2022 обвинувачений ОСОБА_7 з використанням власного мобільного терміналу, на якому встановлено додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» використовуючи аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з ім`ям користувача ОСОБА_10 , абонентський номер НОМЕР_4 , надіслав особі2, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, (Telegram id НОМЕР_5, абонентський номер НОМЕР_3 ), інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними координатами щодо переміщення особового складу та військової техніки Збройних Сил України в Красноградському районі Харківської області з можливістю ідентифікувати на місцевості.

Також, 21.08.2022, обвинувачений ОСОБА_7 з використанням власного мобільного терміналу, на якому встановлено додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram» використовуючи аккаунт « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з ім`ям користувача ОСОБА_10 , абонентський номер НОМЕР_4 , надіслав особі 2, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, Telegram id НОМЕР_5, абонентський номер НОМЕР_3 ), деталізовану інформацію щодо видів військової техніки Збройних Сил України та інформацію у вигляді знімків екрану мобільного телефону додатку «карти Google» із точними їх координатами в Красноградському районі Харківської області з можливістю ідентифікації на місцевості. Вищевказану розвідувальну інформацію особа, матеріали у відношенні якої виділено в окреме провадження, передавав учасникам незаконних збройних формувань, діяльність яких контролюється представниками рф, а саме невстановленій особі, яка використовує додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», зареєстрований за номером мобільного телефону НОМЕР_6 під псевдонімом « ОСОБА_12 », ім`я користувача « ОСОБА_13 ».

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, не визнав в повному обсязі, від дачі пояснень відмовився відповідно до ст.63 Конституції України.

Незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення -злочину доведена доказами і ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності.

Допитаний у судовому засіданні в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_14 повідомив, що до інформаційно-агентурної мережі на територіях Луганської, Донецької та Харківської областей входили ОСОБА_11 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 . В рамках контролю йому стало відомо від ОСОБА_11 , що з початку повномасштабного вторгнення і до 28-29.04.2023 ОСОБА_7 через месенджер «Телеграм» передавав локації ЗСУ. В ході спілкування з ОСОБА_11 , який є кумом обвинуваченого ОСОБА_7 , він дізнався, що ОСОБА_7 передавав мітки, де знаходилася техніка ЗСУ.

Оцінюючи зазначені покази свідка з точки зору належності та допустимості, колегія суддів вважає, що вказаним критеріям вони відповідають при тому, що в цілому вони є логічними, послідовними та такими, які взаємоузгоджуються між собою та з наступними письмовими доказами, які були зібрані в ході досудового розслідування і дослідженими в судовому засіданні , а саме:

- постановою прокурора від 27.07.2023 з КП № 0000168 від 19.09.2022 матеріали стосовно ОСОБА_7 виділено в окреме провадження та присвоєно новий номер згенерований ЄРДР - №0000161 від 27.07.2023, (а.с.4, т.2);

- повідомленням начальника 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Вінницькій області від 11.04.2023, надане на виконання доручення старшого слідчого в ОВС СВ УСБУ у Вінницькій області в рамках КП № 0000168 від 19.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, відповідно до якого, в ході виконання доручення було отримано дані щодо осіб, причетних до вчинення вказаного кримінального правопорушення: так, ОСОБА_16 за допомогою мобільного месенджеру «Telegram» під псевдонімом « ОСОБА_17 » систематично вів переписку з особою під іменем « ОСОБА_9 », User ID НОМЕР_1 . Встановлено, що вказаний User ID НОМЕР_1 використовується гр. ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (уродженець м. Моспине Пролетарського району Донецької області, фактично проживає в АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_2 ). Зокрема, ОСОБА_15 у своєму особистому спілкуванні з ОСОБА_16 , в т.ч. через мобільні месенджери та соціальні мережі, повідомляв відомості щодо місць дислокації в/с ЗС України, надавав інформацію про базування та переміщення Сил оборони. Водночас, отримано дані про те, що ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (уродженець РФ, зареєстрований в АДРЕСА_3 , фактично проживає в Росії, тел.: НОМЕР_3 ), через власних знайомих з числа мешканців Харківської та Донецької області збирав інформацію про базування та переміщення Сил оборони та передавав її ОСОБА_18 . Крім того, встановлено наступних осіб, які виступають інформаторами ОСОБА_19 , серед яких - ОСОБА_20 (особа встановлюється, тел.: НОМЕР_7 , на вказаний номер зареєстрований профіль у соцмережі «Вконтакте» з назвою « ОСОБА_21 » (НОМЕР_19), також на даний номер зареєстрований аккаунт «ІНФОРМАЦІЯ_2» у месенджері «Телеграм» та «ОСОБА_32» у «Вайбері»). ОСОБА_7 у період з травня-серпень 2022 року передавав ОСОБА_22 та ОСОБА_18 інформацію про місцезнаходження особового складу та військової техніки неподалік м. Красноград Харківської області, (а.с.5-6, т.2);

-повідомленням начальника 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ у Вінницькій області від 28.04.2023, з якого вбачається, що 28.04.2023 в ході проведення слідчих дій були затримані в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що повідомлено близьких родичів затриманих, (а.с.20, т.2);

- ухвалою Вінницького апеляційного суду від 28.07.2023 надано дозвіл на використання результатів негласних слідчих (розшукових) дій, здобутих у ході розслідування іншого кримінального провадження № 0000168 від 19.09.2022 у кримінальному провадженні № 0000161 від 27.07.2023, (а.с.47, т.2), а саме:

- протоколу № 53/5/1/103-1576т від 26.04.2023 року,

- протоколу № 53/5/1/103- 1583т від 27.04.2023 року,

- протоколу № 53/5/1/103-1947т від 25.05.2023 року,

- протоколу № 53/5/1/103-2095т від 01.06.2023 року,

- протоколу № 53/5/1/103-2197т від 07.06.2023 року

- з додатками DVD-R № 97/1158т від 11.05.2023 року,

- MHI № 97/1191 від 28.04.2023 року,

- DVD-R№ 97/1111т від 21.04.2023 року,

- CD-R №97/1253 від 25.05.2023 року,

- DVD-R № 97/1109 від 21.04.2023 року;

- протоколом обшуку від 28.04.2023 з фототаблицею за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000168 внесеного до ЄРДР 19.09.2022, в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «Samsung» Duos з IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 та сім-карткою з номером НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки Xiaomi з IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 та сім-картками з номерами НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ; фрагменти розламаних телефонів марки Xiaomi та Meizu, які належать ОСОБА_7 в поліетиленовому пакеті «АТБ», (24-29,т.2) ;

- протоколом огляду предметів від 20.07.2023. В ході огляду мобільного телефону Samsung Duos, яким користувався ОСОБА_7 , виявлено інформацію, що має значення для з`ясування обставин даного кримінального провадження. Тому в ході огляду було здійснено фотографування екрану телефона із зазначеною інформацією та відображено у протоколі. В ході огляду встановлено, що у слоті для розміщення сім-карт вищевказаного телефону знаходяться: сім-карта оператора мобільного зв?язку «Лайфселл» з маркуванням « НОМЕР_14 ». Також, отримано дані щодо IMEI 1- НОМЕР_8 , IMEI 2 - НОМЕР_15 . Крім того, встановлено дані щодо номеру - НОМЕР_4 . Під час огляду мобільного телефону, яким користувалась ОСОБА_24 , в телефонній книзі встановлено наявність контакту « ОСОБА_25 » із наступним дентифікатором - номер телефону НОМЕР_4 . Крім того, в телефонній книзі встановлено наявність контакту « ОСОБА_26 » із наступним ідентифікатором - номер телефону НОМЕР_16 , НОМЕР_17 , (а.с.39-44, т.2);

- протоколом за результатами проведення НС(Р)Д у КП № 0000168 від 19.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України від 26.04.2023, відповідно до якого знято інформацію з електронних інформаційних систем за ознакою: обліковий запис інтернет-сервісу «Telegram», зареєстрований за абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , телеграм-акаунт « ОСОБА_9 ». Також встановлено чат переписки ОСОБА_15 із ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який користується обліковим записом «Telegram», під іменем « ОСОБА_27 », зареєстрованим за допомогою мобільного номеру телефону НОМЕР_3 . Вказаний чат зафіксовано у вигляді скрінів та стенограми, (а.с.56, 57-203, т.2);

-протоколом за результатами проведення НС(Р)Д у КП № 0000168 від 19.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України від 27.04.2023, відповідно до якого знято інформацію з електронних інформаційних систем за ознакою: обліковий запис інтернет-сервісу «Telegram», зареєстрований за абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , телеграм-акаунт « ОСОБА_9 ». Також встановлено чат переписки ОСОБА_15 із особою, зареєстрованою в Телеграмі під псевдонімом « ОСОБА_13 » (акаунт зареєстрований на номер НОМЕР_6 , ім?я користувача ОСОБА_28 ). Вказаний чат зафіксовано у вигляді скрінів та стенограми, (а.с.204, 205-250, т.2; а.с. 1-59, т.3).

-протоколом за результатами проведення НС(Р)Д у КП № 0000168 від 19.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України від 25.05.2023 з фототаблицею до нього, відповідно до якого встановлено, що громадянин України ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , , проживаючи на тимчасово окупованій території Донецької області, підтримуючи дружні та довірчі відносини із особами, зареєстрованими з Донецькій та Харківській областях, залучив їх до збору та передачі інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та поточного розташування підрозділів Збройних сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на даному напрямку фронту, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості, які в подальшому передає представникам спецслужб та збройних сил Російської Федерації для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження. Встановлено, що до вказаної агентурно-інформаторської мережі ОСОБА_15 залучив ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його рідного брата ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , а також інших осіб. Роль і дії кожного із залучених осіб описані в даному протоколі. Зокрема, отримано відомості щодо передачі ОСОБА_11 , ОСОБА_23 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 та їх зв?язками інформації розвідувального характеру щодо переміщення, руху та поточного розташування підрозділів Збройних сил України та інших підрозділів Сил оборони України, розміщених на напрям фронту в Донецькій та Харківській областях, з можливістю ідентифікувати їх на місцевості, які в подальшому передавали представникам спецслужб та збройних сил російської федерації для коригування та наведення артилерійського вогню, ракетних ударів та іншого вогневого ураження, (а.с.60-74, т.3);

-протоколом за результатами проведення НС(Р)Д у КП № 0000168 від 19.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України від 01.06.2023, відповідно до якого було розглянуто отримані матеріали за результатами проведення відділом оперативного документування - аудіоконтролю особи. Проведення заходів аудіоконтролю особи здійснювалось відповідно до ст. 260 КПК України, на підставі ухвали слідчого судді Вінницького апеляційного суду щодо проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю відносно ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Негласна слідча (розшукова) дія проводилась з 28.04.2023 по 29.04.2023. Матеріали негласної слідчого (розшукового) заходу зафіксовано на цифровий носій. Так, при відкритті аудіозаписів отримано запис розмов в приміщенні УСБУ у Вінницькій області, між ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та старшим слідчим в ОВС слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області, зміст яких викладено у цьому протоколі, (а.с.104-134, т.3);

-протоколом за результатами проведення НС(Р)Д у КП № 0000168 від 19.09.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України від 07.06.2023, відповідно до якого знято інформацію з електронних інформаційних систем за ознакою: обліковий запис інтернет-сервісу «Telegram», зареєстрований за абонентським номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 . В месенджері «Telegram» ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (який зареєстрований за номером НОМЕР_3 , телеграм-акаунт « ОСОБА_30 ») наявні контакти ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (« ОСОБА_31 », НОМЕР_18 ), ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_8 («ОСОБА_26», НОМЕР_4 , ім`я користувача « ОСОБА_10 ») та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_3 («ОСОБА_33», НОМЕР_20). Зазначену інформацію зафіксовано у вигляді скрінів, (а.с.134-147, т.3).

Інформація з досліджених судом протоколів міститься також на долучених до них DVD-R дисках.

Дослідивши у судовому засіданні надані докази, колегія суддів дійшла висновку про те, що вони є належними, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність та можливість чи неможливість використання інших доказів.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності.

Надаючи кримінально-правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 , колегія суддів враховує, що державна зрада - це діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, зокрема, шляхом надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Кваліфікуючою ознакою якої за ч.2 ст.111 КК України є вчинення цих дій в умовах воєнного стану.

Термін «підривна діяльність» вживається в Деклараціях Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй про недопустимість інтервенції та втручання у внутрішні справи держав від 09.12.1981 № 36/103 та про неприпустимість втручання у внутрішні справи держав, обмеження їх незалежності й суверенітету від 21.12.1965 № 2131 (ХХ) та інших.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає у сприянні їх можливим чи дійсним зусиллям заподіяти шкоду державній безпеці України.

Загалом вчинення будь-яких діянь, які створюють загрози національній безпеці України, може бути розцінене як підривна діяльність проти України. Згідно з законодавством України загрози національній безпеці - це наявні та потенційно можливі явища і чинники, що негативно впливають на стан національної безпеки, ускладнюють реалізацію національних інтересів України у зовнішньополітичній і внутрішньополітичній сферах, у сфері державної безпеки, в економічній, соціальній та гуманітарній, науково-технологічній, екологічній, інформаційній та воєнній сферах.

Надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги у проведенні підривної діяльності проти України полягає в будь-якій допомозі у проведенні підривної діяльності проти інтересів України.

При цій формі немає значення, як діяла особа - за завданням іноземної держави чи з власної ініціативи.

Ознака «на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України» визначає суб`єктивну спрямованість дій винного і не є характеристикою суспільно небезпечних наслідків діяння.

Мотиви державної зради та факт заподіяння вказаної шкоди немає значення для кваліфікації діяння за ст. 111 КК України.

Закінченим злочин у цій формі є з моменту вчинення відповідного діяння, яким особа надала допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

З урахуванням наведеного вище, керуючись принципами належності та допустимості доказів, їх переконливості, а також оцінюючи їх з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_7 доведена перед судом поза розумним сумнівом і його дії підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України у формі надання іноземній державі , іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

За оцінкою в сукупності досліджених по кримінальному провадженню доказів, вину ОСОБА_7 за обставинами, викладеними в обвинувальному акті за ч.2 ст.111 КК України, колегія суддів вважає доведеною.

Обставин, які пом`якшують покарання, як і обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд керується вимогами ст. 50 та ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, який віднесений до категорії особливо тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який непрацевлаштований, у відповідності до вимог ст. 89 КК України не має судимості, обліку у нарколога чи психіатра не перебуває.

За таких обставин суд вважає, що з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових злочинів і досягнення інших цілей покарання, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на певний строк в межах санкції статті обвинувачення з конфіскацією усього належного йому на праві власності майна.

Враховуючи викладене, суд вважає, що призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів,оскільки такий вид покарання, на думку суду, зможе виправити останнього, попередити вчинення ним нових злочинів і відповідає принципу індивідуалізації та співмірності.

З урахуванням вказаних обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе виключно лише в умовах ізоляції від суспільства.

Строк відбування покарання обвинуваченому слід рахувати з 28.04.2023 , тобто з дати фактичного затримання.

У відсутність клопотань з боку учасників кримінального провадження про зміну, скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого під час досудового розслідування і продовженого ухвалами слідчого судді і суду під час судового провадження, суд не вбачає підстав для зміни запобіжного заходу до набрання вироком законної сили.

Процесуальні витрати відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Долю речових доказів необхідно вирішити з урахуванням положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 375 КПК України, колегія судів, -

У Х В А Л И Л А:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.111 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

Початок строку покарання рахувати з дати затримання ОСОБА_7 - з 28.04.2023, зарахувавши йому у відбуття покарання час тримання його під вартою із розрахунку день попереднього ув`язнення за день позбавлення волі.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_7 у виді тримання під вартою, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений ухвалами Вінницького міського суду Вінницької області від 04 травня 2023 року на майно, яке вилучено під час обшуку 28.04.2023, за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0000168 внесеного до ЄРДР 19.09.2022.

Речові докази, які знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів СВ Управління СБУ в Харківській області, а саме:

- мобільний телефон марки «Samsung» Duos з IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 та сім-карткою з номером НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон марки Xiaomi з IMEI1: НОМЕР_10 , IMEI2: НОМЕР_11 та сім-картками з номерами НОМЕР_12 та НОМЕР_13 ;

- фрагменти розламаних телефонів марки Xiaomi та Meizu, які належать ОСОБА_7 в поліетиленовому пакеті «АТБ» - по набранню вироком законної сили - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3