Справа № 180/767/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Марганець клопотання прокурора Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.307, ч.1 ст.263, ч.1 ст.263-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

14.05.2025 року до суду надійшло клопотання, в якому прокурор ОСОБА_3 просила продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, посилаючись на те, що існують ризики невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що у разі визнання ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких він обвинувачується, йому може бути призначено покарання у виді позбавлення волі строком від 9 до 12 років, що може спонукати його виїхати за межі м.Марганця Дніпропетровської області, у зв`язку з чим органи досудового розслідування не зможуть контролювати поведінку обвинуваченого, та що може призвести до втрати зв`язку з даною особою. Також, під час досудового розслідування допитано свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які в ході допитів надали свідчення про те, що ОСОБА_4 зберігає наркотичну речовину, та у разі незастосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зможе продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується. Більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть запобігти вказаним ризикам.

В судовому засіданні прокурор підтримала своє клопотання і просила його задовольнити.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт. Зазначив, що ніколи не ухилявся та за першим викликом з`являвся до слідчого та до суду.

Захисник ОСОБА_5 підтримав свого підзахисного. Повідомив, що обвинувачений має дружину, двох неповнолітніх дітей, батьків, батько є інвалідом. Сім`я і батьки потребують підтримки зі сторони ОСОБА_4 , і батько обвинуваченого просив визначити місце домашнього арешту для ОСОБА_4 - за за адресою свого проживання, а саме: за адресою: АДРЕСА_1 .

Заслухавши думки учасників процесу, суд приходить до такого.

Статтею 331 КПК України встановлено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до положень ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Судом встановлено, що до ОСОБА_4 застосовано та було продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку з наявністю ризиків, передбачених п.1, п.5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду та ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

На даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Так, відповідно до п.36 рішення ЄСПЛ у справі «Москаленко проти України» суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є достатньо підстав вважати, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим, він зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Також, обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, оскільки офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, і хоча раніше не судимий, однак в проваджені Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто йому не вперше інкримінується вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, ОСОБА_4 пред`явлено обвинувачення у вчиненні декількох тяжких кримінальних правопорушень.

Разом з тим, суд вважає за можливе змінити ОСОБА_4 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт у зв`язку з тим, що хоча ризик ухилення від суду існує, однак, дійсно, під час перебування під домашнім арештом зобов`язань, покладених на нього слідчим суддею, обвинувачений не порушував, сумлінно з`являвся до суду за викликом під час судового розгляду інших кримінальних проваджень відносно нього, має міцні соціальні зв`язки: одружений та має на утримані двох неповнолітніх дітей і батьків, один з яких є інвалідом, і батько просив визначити ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та гарантував виконання ОСОБА_4 обов`язків, встановлених судом.

Крім того, суд приймає до уваги, що ОСОБА_4 буде знаходиться під домашнім арештом за місцем проживання його батьків, що мінімізує ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення, аналогічного тому, в якому він обвинувачується.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. ст.ст.177, 181, 369-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора відмовити.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- за першим викликом чи вимогою з`являтися до суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із м.Марганець, без дозволу судді;

- утримуватись від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні стосовно нього.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Визначити строк дії ухвали по 11 вересня 2025 року включно.

Ухвалу направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» та до відділення поліції № 1 Нікопольського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області для виконання, прокурору для контролю за виконанням.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1