Справа № 740/1556/25
Провадження № 1-кп/740/308/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

-прокурора ОСОБА_3 ,

-потерпілої ОСОБА_4 ,

-представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

-обвинуваченого ОСОБА_6 ,

-захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Ніжині клопотання потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Басань Бобровицького району Чернігівської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, пенсіонера, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до ЄРДР за № 0000781 від 04 листопада 2024 року, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 03.11.2025 близько 16 години 59 хвилин, керуючи автомобілем марки Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Шевченка м. Ніжин, зі швидкістю 44,9-48,7 км/год, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, розташованого біля будинку №113 та позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2 «Пішохідний перехід», а також дорожньою розміткою 1.14.1 «зебра», порушив вимоги п.п. 2.3 б), 18.1 ПДР, п. 2.3 б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний. бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу, не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п.18.1, водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека, а саме: діючи необережно, проявив неуважність, не вжив своєчасних заходів для зупинки керованого ним транспортного засобу, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу з ліва на право відносно напрямку руху автомобіля, внаслідок чого керований ним автомобіль марки Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_2 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4 .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, а саме: поєднана краніо-скелетна травма, повний розрив латеральної колатеральної зв`язки лівого колінного суглобу із фрагментом голівки малогомілкової кістки, пошкодження передньої схрещеної лівої зв`язки, забійної рани лобно-тім`яної ділянки голови, забій лівого плечового суглобу, відривний перелом голівки лівої малогомілкової кістки зі значним зміщенням уламків, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, стійкий цефалгічний синдром, травматичний надлом 21 зуба, які в сукупності, як наслідок одного травматичного процесу в умовах дорожньо-транспортної пригоди за ознакою тривалості розладу здоров`я на строк більше ніж 21 добу, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості.

У даній дорожній обстановці водій ОСОБА_6 порушив вимоги пунктів 2.3 б) 18.1 ПДР, які знаходиться у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді отримання ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесних ушкоджень, які настали в результаті дорожньо-транспортної пригоди.

01 липня 2025 року до суду надійшло клопотання від потерпілої ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 у зв`язку з примиренням та закриття кримінального провадження.

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 підтримала своє клопотання, просила кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 за ч.1 ст.286 КК України, закрити, оскільки вона примирилася з обвинуваченим, претензій матеріального чи морального характеру не має, що підтверджується написаною нею розпискою, наслідки закриття провадження у справі їй зрозумілі.

Прокурор ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав, викладених у ньому, оскільки обвинувачений вперше вчинив необережний нетяжкий злочин, примирився з потерпілою та відшкодував їй завдані збитки у повному обсязі.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти закриття відносно нього кримінального провадження, наслідки закриття провадження по даному кримінальному провадженні йому також зрозумілі, додавши, що збитки потерпілій відшкодовані повністю, вину визнає повністю, дтп вчинив з необережності.

Захисник адвокат ОСОБА_7 підтримав закриття кримінального провадження за примиренням обвинуваченого з потерпілою, зазначив, що кошти всі відшкодовані, окрім витрат держави на лікування, які обвинувачений теж відшкодував би, якби знав суму.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим є вчинення нею вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину.

Згідно п.4 постанови Пленуму Верховного Суду № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням з потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Так, відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжких злочинів.

Судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє і не оспорює формулювання обвинувачення та правову кваліфікацію своїх дій за ч. 1 ст. 286 КК України, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні цього кримінального правопорушення, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої позиції підозрюваного, а відтак діяння, яке поставлено йому у провину, дійсно мало місце, і воно отримало правильну кримінально-правову оцінку.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, та підставу звільнення від кримінальної відповідальності, який вперше вчинив кримінальне правопорушення, що підтверджується вимогою від 15.11.2024, примирився з потерпілою та повністю відшкодував заподіяні збитки, про що свідчить позиція потерпілої у судовому засіданні.

Таким чином, оскільки визначені кримінальним законом (ст. 46 КК України) умови звільнення від кримінальної відповідальності обвинувачений виконано та їх правдивість ні в кого з учасників процесу не викликає сумнівів, суд дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України.

За таких обставин, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Процесуальні витрати по справі за проведення судової експертизи відповідно 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи, що ухвалою слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області 05.11.2024 було накладено арешт на майно, суд приходить до висновку про необхідність скасування арешту на підставі ч.4 ст.174 КПК України.

Керуючись ст. 29, 46 КК України, ст. 100, 124, 284, 288, 369-372, 392-395 КПК України, суд

ухвалив:

Звільнити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.286 КК України на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000781 від 04 листопада 2024 року, відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити із звільненням ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілою.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 23 479 (двадцять три тисячі чотириста сімдесят дев?ять) гривень 05 копійок.

Речові докази: автомобіль марки Toyota Corolla, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні на майданчику тимчасового зберігання транспортних засобів Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області за адресою: Чернігівська область, м. Ніжин, вул. С.Прощенка, 22, повернути власнику.

Ухвалу слідчого судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05.11.2024, якою накладено арешт на автомобіль марки Toyota Corolla, р. н. НОМЕР_1 , скасувати.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали підписано 02 липня 2025 року.

Суддя ОСОБА_1