БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 1-кс/356/3/25
Справа № 356/507/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

19.05.2025 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області заяву судді Березанського міського суду Київської області ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні, внесеному 14.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Березанського міського суду Київської області перебуває вказане вище кримінальне провадження, яке згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 розподілено головуючому судді ОСОБА_3

04.04.2025 до канцелярії Березанського міського суду Київської області надійшла заява судді ОСОБА_3 про самовідвід у даному кримінальному провадженні, обґрунтована тим, що вказане вище кримінальне провадження № 0001029 від 14.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, надійшло до Березанського міського суду Київської області 22.07.2024 та згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілено головуючому судді ОСОБА_5 .

Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області ОСОБА_5 від 12.08.2024 обвинувальний акт у вказаному вище кримінальному провадженні направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності як таке, що надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, визначених ч. 1 ст. 32 КПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.08.2024 у задоволенні подання голови Березанського міського суду Київської області від 13.08.2024 відмовлено з тих підстав, що згідно з обвинувальним актом місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є 71 км+300 м автодороги М-03, сполученням Київ-Харків у напрямку до м. Харків, що територіально відноситься до Березанської міської громади Броварського району Київської області. Однак у поданні голови суду та ухвалі суду від 12.08.2024 йдеться про територіальні межі м. Березань Київської області, у той час як в обвинувальному акті вказується про Березанську міську громаду Броварського району Київської області.

20.11.2024 голова Березанського міського суду Київської області повторно звернувся до Київського апеляційного суду з поданням про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001029 від 14.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до іншого суду, проте ухвалою Київського апеляційного суду від 04.12.2024 у задоволенні подання було відмовлено з тих підстав, що обставини, наведені у поданні як підстави для передачі кримінального провадження до іншого суду, зокрема те, що відрізок дороги М-03 з 53 по 73 км проходить через територіальні межі Баришівського району Баришівської територіальної громади, на які поширюється територіальна юрисдикція Баришівського районного суду Київської області, не підтверджується наданими матеріалами справи, та матеріали кримінального провадження повернуто до Березанського міського суду Київської області.

12.02.2025 головуючий суддя ОСОБА_5 заявила самовідвід у даному кримінальному провадженні, який ухвалою Березанського міського суду Київської області було задоволено та відведено суддю ОСОБА_5 від розгляду кримінального провадження.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 вказану судову справу розподілено головуючому судді ОСОБА_3 .

З аналізу обвинувального акту вбачається, що місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є 71 км+300 м автодороги М-03, сполученням Київ-Харків у напрямку до м. Харків, що, як вказано в обвинувальному акті «територіально відноситься до Березанської міської громади Броварського району Київської області».

Проте лише відрізок автодороги М-03 сполученням Київ-Харків-Довжанський з 74 км по 77 км розташований у межах м. Березань Київської області.

З урахуванням вказаного, а також положень п. 3-1 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій та статус суддів», кримінальне провадження № 0001029 від 14.12.2023 надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, так як 71 км+300 м автодороги М-03 сполученням Київ-Харків не належить до територіальних меж м. Березань, виключно на які поширюється юрисдикція Березанського міського суду Київської області.

З огляду на викладене, з метою недопущення істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 75, ч. 1 ст. 80 КПК України заявляє по даному кримінальному провадженню самовідвід.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.04.2025 заяву про самовідвід розподілено судді ОСОБА_1 .

Суддя ОСОБА_3 10.04.2025 через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що пояснень у судовому засіданні у відповідності до ч. 3 ст. 81 КПК України давати не бажає, заяву про самовідвід підтримує та просить розглянути без його участі (а.к.п.29).

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, 19.05.2025 подав до суду заперечення щодо відводу, у яких зазначив, що жодних визначених ст.ст. 75-76 КПК України підстав для самовідводу судді ОСОБА_3 сторона обвинувачення не вбачає, сумнівів у його професійності чи неупередженості не має. Крім того, наголосив, що учасники наполягали на розгляді зазначеного кримінального провадження саме Березанським міським судом Київської області у зв`язку з вчиненням кримінального правопорушення на території Березанської ОТГ. За наведених обставин, просив у задоволенні заяви судді ОСОБА_3 про самовідвід відмовити, визнати неявку прокурора у судове засідання поважною у зв`язку із зайнятістю останнього в іншому судовому процесі та провести розгляд за відсутності прокурора.

Інші учасники кримінального провадження, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, захисник ОСОБА_6 14.05.2025 подав до суду заяву, в якій просив судовий розгляд проводити за його та обвинуваченого відсутності, при вирішенні заяви про самовідвід покладався на розсуд суду, потерпілий ОСОБА_7 02.04.2025 подав до суду заяву, в якій просив розгляд кримінального провадження проводити за його відсутності.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, розглянувши подану заяву про самовідвід, проаналізувавши матеріали кримінального провадження з наявними в них документами, прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що 22.07.2024 до Березанського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному 14.12.2023 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001029 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.07.2024 розподілено головуючому судді ОСОБА_5 (а.к.п.14).

Як вбачається зі змісту обвинувального акту у даному кримінальному провадженні, внесеному 14.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029, місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є 71 км+300 м автодороги М-03 сполученням Київ-Харків у напрямку до м. Харків, що, як вказано в обвинувальному акті, територіально відноситься до Березанської міської громади Броварського району Київської області.

Згідно з відповіддю виконавчого комітету Березанської міської ради Київської області від 01.10.2019 № 9-20-1868, відрізок автодороги М-03 сполученням Київ-Харків-Довжанський з 74 км по 77 км розташований у межах міста Березань Київської області (а.к.п.29).

Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області ОСОБА_5 від 12.08.2024 обвинувальний акт у вказаному вище кримінальному провадженні направлено до Київського апеляційного суду для визначення підсудності як таке, що надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, визначених у ч. 1 ст. 32 КПК України (а.к.п.32-33).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.08.2024 у задоволенні подання голови Березанського міського суду Київської області від 13.08.2024 про вирішення питання щодо направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001029 від 14.12.2023 до іншого суду відмовлено з тих підстав, що згідно з обвинувальним актом місцем вчинення інкримінованого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, є 71 км+300 м автодороги М-03, сполученням Київ-Харків у напрямку до м. Харків, що територіально відноситься до Березанської міської громади Броварського району Київської області. Однак у поданні голови суду та ухвалі суду від 12.08.2024 йдеться про територіальні межі м. Березань Київської області, у той час як в обвинувальному акті вказується про Березанську міську громаду Броварського району Київської області (а.к.п.48-50).

20.11.2024 голова Березанського міського суду Київської області повторно звернувся до Київського апеляційного суду з поданням про направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0001029 від 14.12.2023 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, до іншого суду в межах юрисдикції Київського апеляційного суду (а.к.п.64-66).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.12.2024 у задоволенні вказаного подання було відмовлено з тих підстав, що обставини, наведені у поданні як підстави для передачі кримінального провадження до іншого суду, зокрема, те, що відрізок дороги М-03 з 53 по 73 км проходить через територіальні межі Баришівського району Баришівської територіальної громади, на які поширюється територіальна юрисдикція Баришівського районного суду Київської області, не підтверджується наданими матеріалами справи, та матеріали кримінального провадження повернуто до Березанського міського суду Київської області (а.к.п.72-73).

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.02.2025 вказану судову справу № 356/507/24 передано головуючому судді ОСОБА_5 для продовження розгляду (а.к.п.76).

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 02.04.2025 заяву судді ОСОБА_5 про самовідвід у даному кримінальному провадженні № 0001029 від 14.12.2023 задоволено, відведено суддю від розгляду кримінального провадження, ухвалено визначити суддю, на розгляд якого передається дане кримінальне провадження, в порядку, встановленому ч. 3 ст. 35 КПК України (а.к.п.77-78,85-86,108-109).

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.04.2025 вказану судову справу № 356/507/24 розподілено головуючому судді ОСОБА_3 .

Так, право кожного на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріплено у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

У своєму рішенні по справі «Фельдман проти України» Європейський суд з прав людини порушенням ст. 6 Конвенції визнав незабезпечення суддею достатніх гарантій для виключення будь-якого розумного сумніву з приводу його безсторонності (заяви № 76556/01 та 38779/04, рішення від 08.04.2010, п. 97).

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, схвалених резолюцією № 2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (заява № 4785/02, рішення від 10.12.1999, п. 66), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24.02.1993 року, серія А, № 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява № 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII).

У своєму рішенні від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» (заява № 33949/02, п. 53) Європейський суд з прав людини зазначає, що правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (див. рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26). Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland) та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" (Castillo Algar v. Spain), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Відповідно до роз`яснень ЄСПЛ у справах «Мікаллеф проти Мальти», «Мезнарич проти Хорватії», в демократичному суспільстві суди повинні вселяти довіру. Тому кожен суддя, у відношенні якого маються щонайменші сумніви в неупередженості, зобов`язаний вийти з процесу.

Згідно з п. 12 висновку № 1 (2001) Консультативної ради європейських судів для Комітету Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів при винесенні судових рішень. Судова влада повинна користуватися довірою не тільки зі сторони сторін в конкретному розгляді, але і зі сторони суспільства в цілому. І суддя повинен бути не тільки реально вільним від будь-якого невідповідного зв`язку, упередженості або впливу, але він повинен бути вільним від цього і в очах розумного спостерігача. Інакше довіру до незалежної судової влади буде підірвано.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням суду є здійснення правосуддя на засадах верховенства права, забезпечення кожному права на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою.

Статтями 75, 76 КПК України передбачено чіткий перелік підстав, за яких суддя не може брати участь у кримінальному провадженні.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Відвід повинен бути вмотивованим. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження (ч.ч. 3, 5 ст. 80 КПК України).

Положеннями ч. 1 ст. 32 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 412 КПК України порушення правил підсудності є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а тому являється безумовною підставою для скасування судового рішення.

Так, постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17.07.2020 № 807-IX в п.п. 10 п. 1, п.п. 10 п. 3 у Київській області ліквідовано Баришівський, Білоцерківський, Богуславський, Бориспільський, Бородянський, Броварський, Васильківський, Вишгородський, Володарський, Згурівський, Іванківський, Кагарлицький, Києво-Святошинський, Макарівський, Миронівський, Обухівський, Переяслав-Хмельницький, Поліський, Рокитнянський, Сквирський, Ставищенський, Таращанський, Тетіївський, Фастівський, Яготинський райони та утворено, зокрема, Броварський район (з адміністративним центром у місті Бровари) у складі територій Баришівської селищної, Березанської міської, Броварської міської, Великодимерської селищної, Зазимської сільської, Згурівської селищної, Калинівської селищної, Калитянської селищної територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 12.06.2020 № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" відповідно до абзацу першого пункту 7-1 розділу V Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про місцеве самоврядування в Україні затверджено Березанську об`єднану територіальну громаду з адміністративним центром у м. Березань, до якої увійшли Березанська, Лехнівська (Баришівський район), Недрянська

(Баришівський район), Пилипчанська (Баришівський район), Садівська (Баришівський район), Ярешківська (Баришівський район), Яблунівська (Баришівський район) територіальні громади.

Згідно рішення Березанської міської ради Київської області від 28.12.2016 № 245-28-VІІ «Про добровільне об`єднання територіальних громад», прийнято рішення об`єднатися з територіальними громадами міста Березань (Березанської міської ради), сіл Леляки, Семенівка (Семенівської сільської ради), села Пилипче (Пилипчанської сільської ради), села Садове (Садівської сільської ради), села Ярешки (Ярешківської сільської ради), села Недра (Недрянської сільської ради), села Лехнівка (Лехнівської сільської ради), сіл Григорівка, Дубове, Хмельовик, Яблуневе (Яблунівської сільської ради) в Березанську територіальну громаду з центром у місті Березань.

Відповідно до положень п. 3-1 розділу 12 "Прикінцеві та Перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що до набрання чинності законом України щодо зміни системи місцевих судів на території України у зв`язку з утворенням (ліквідацією) районів відповідні місцеві суди продовжують здійснювати свої повноваження у межах територіальної юрисдикції, визначеної до набрання чинності Постановою Верховної Ради України "Про утворення та ліквідацію районів" від 17 липня 2020 року № 807-IX, але не довше ніж один рік з дня припинення чи скасування воєнного стану на території України, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Таким чином, на момент надходження до Березанського міського суду Київської області обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному 14.12.2023 в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001029 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, територіальна юрисдикція Березанського міського суду Київської області поширюється виключно на територіальні межі міста Березань.

З урахуванням вказаного, а також положень п. 3-1 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про судоустрій та статус суддів», кримінальне провадження № 0001029 від 14.12.2023 надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності, так як 71 км+300 м автодороги М-03 сполученням Київ-Харків не входить в адміністративно-територіальні межі міста Березань.

Доводи прокурора, на які він посилається у своїх запереченнях, за своїм змістом не стосуються обґрунтувань, наведених у заяві про самовідвід, тому до уваги судом не беруться як безпідставні.

Відповідно до статті 1 Кодексу суддівської етики, затвердженого ХІ черговим з`їздом суддів України 22.02.2013, суддя повинен бути прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також дотримання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Суддя має докладати всіх зусиль до того, щоб на думку розсудливої, законослухняної та поінформованої людини його поведінка була бездоганною (ст. 3 Кодексу суддівської етики).

Враховуючи вказане, проаналізувавши доводи, наведені в заяві про самовідвід, суд доходить висновку про їх обґрунтованість, тому з метою унеможливлення допущення істотних порушень кримінального процесуального закону, а також сумнівів обставин, які викликають сумнів у його неупередженості та можливості ухвалення суддею об`єктивного та справедливого рішення у справі, а також забезпечення довіри до судової влади, заяву про самовідвід слід задовольнити.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 80-81, 369-372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді ОСОБА_3 про самовідвід у кримінальному провадженні - задовольнити.

Відвести суддю ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження, внесеного 14.12.2023 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001029 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Визначити суддю (суддів), на розгляд якого (яких) передається дане кримінальне провадження, у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 КПК України.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1