Справа № 308/1397/24
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгород в порядку спеціального судового провадження кримінальне провадження №0000146, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.10.2023 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Нова Збур`ївка, Голопристанського району, Херсонської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, -

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИВ:

З метою відсічі військовій агресії рф 24.02.2022 Указами Президента України, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану», постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено відповідними Указами Президента України, затверджених Верховною радою України, зокрема Указом Президента України від 26 липня 2023 року №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», яким строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб затвердженого Законом України від 27.07.2023.

Починаючи з 24.02.2022 вся територія Скадовського району тимчасово окупована представниками збройних формувань держави-агресора російської федерації (далі за текстом - зф держава-агресор рф).

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 (в редакції від 07.05.2022, далі за текстом - Закон №1207-VII), тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Тимчасова окупація російською федерацією територій України, визначених частиною першою статті 3 цього Закону, незалежно від її тривалості, є незаконною і не створює для російської федерації жодних територіальних прав.

Тимчасово окупованою територією, відповідно до п.7 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII, є частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації російської федерації.

Відтак, Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 «Про затвердження Переліку територій на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією», вся територія Каховського району Херсонської області внесена до вказаного переліку територіальних громад, розташованих в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).

Після остаточної військової окупації частини населених пунктів Каховського району Херсонської області, представниками збройних формувань російської федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.

Продовжуючи встановлення тотального контролю та розповсюджуючи свою владу на захоплених військовим шляхом територіях Каховського району Херсонської області, представники збройних формувань рф, діючи за підтримки місцевих колаборантів, окупаційної адміністрації та інших лояльних до держави-агресора верств місцевого населення здійснили захоплення органів державної влади, державних та комунальних підприємств, органів місцевого самоврядування, а також закладів освіти, які розташовані на території району, серед яких - Опорний заклад освіти «Новозбур`ївський ліцей» Голопристанської міської ради Херсонської області, який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Нова Збур`ївка, вул. Центральна, буд. 147.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи на території с. Нова Збур`ївка, Голопристанського району, Херсонської області, яке з 24.02.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді вчителя біології опорного закладу освіти «Новозбур`ївський ліцей» Голопристанської міської ради Херсонської області, який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Нова Збур`ївка, вул.Центральна, буд. 147, діючи умисно, та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне невдоволене ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, прийняв пропозицію від осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно залишився працювати в окупованому та підконтрольному окупаційній владі навчальному закладі на посаді директора так-званого ««Государственного бюджетного образовательного учреждения Херсонской области» Новозбурьевской школы №1 Голопристанского муниципального округа».

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора підконтрольного окупаційній владі навчального закладу ««Государственное бюджетное образовательное учреждения Херсонской области» Новозбурьевская школа №1 Голопристанского муниципального округа», який був створений на базі Новозбур`ївського ліцею Голопристанської міської ради Херсонської області, не пізніше 27 липня 2022 року розпочав організацію навчального процесу у підпорядкованому йому навчальному закладі.

Так, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, організовуючи навчально-виховний процес підпорядкованого йому навчального закладу з метою підтримання окупаційної влади та створення образу так званого «руского мира» проводив агітацію серед вчителів з метою оформлення документів на прийом їх на роботу та місцевого населення з метою запису та відвідування місцевими дітьми школи.

Надалі ОСОБА_5 , маючи на меті формування в молодого покоління Голопристранського району Херсонської області світогляду проросійської спрямованості, організовуючи навчально-виховний процес в підпорядкованому йому навчальному закладі вивісив російських прапори, та здійснював під час зборів пропаганду проходження дітьми, які мали бути зараховані до школи, відповідних навчальних курсів відповідно до програми навчання рф.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 «Федерального закона "Об образовании в Российской Федерации"» від 29.12.2012 № 273-ФЗ (далі - закон № 273-ФЗ) в освітніх організаціях освітня діяльність здійснюється на державній мові російської федерації, якщо цією статтею не встановлено інше. Викладання та вивчення державної мови російської федерації в рамках освітніх програм, що мають державну акредитацію, здійснюються відповідно до федеральних державних освітніх стандартів та освітніх стандартів.

Відповідно до п. 6 ст. 2 закону № 273-ФЗ федеральний державний освітній стандарт - сукупність обов`язкових вимог до освіти певного рівня та (або) до професії, спеціальності та напряму підготовки, затверджених залежно від рівня освіти федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері загальної освіти, або федеральним органом виконавчої влади, що здійснює функції з вироблення та реалізації державної політики та нормативно-правового регулювання у сфері вищої освіти.

Окрім цього, відповідно до ч. 1 ст. 2 «Федерального закона «Об особенностях правового регулирования отношений в сферах образования и науки в связи с принятием в Российскую Федерацию Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и образованием в составе Российской Федерации новых субъектов - Донецкой Народной Республики, Луганской Народной Республики, Запорожской области, Херсонской области и о внесении изменений в отдельные законодательные акты Российской Федерации» рівні загальної освіти та середньої професійної освіти, встановлені в Донецькій Народній Республіці та Луганській Народній Республіці до дня їх прийняття до Російської Федерації, прирівнюються до встановлених Федеральним законом від 29 грудня 2012 року № 273-ФЗ "Про освіту в Російській Федерації" рівнів загального освіти та середньої професійної освіти.

Таким чином, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказівкою ОСОБА_5 , в підконтрольному окупаційній владі ««Государственное бюджетное образовательное учреждения Херсонской области» Новозбурьевская школа №1 Голопристанского муниципального округа» було запроваджено навчання російською мовою, видано навчальні посібники, а серед предметів, які викладаються, обов?язковою є російська мова.

Продовжуючи діяти на шкоду національній безпеці України та діючи в інтересах окупаційної влади російської федерації ОСОБА_5 , не пізніше 22 грудня 2022 року, здійснив ряд дій, спрямованих на реєстрацію підпорядкованого йому навчального закладу в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб російської федерації, відповідно до якого внесені відомості щодо юридичної особи - ««Государственное бюджетное образовательное учреждения Херсонской области» Новозбурьевская школа №1 Голопристанского муниципального округа», директором якого є ОСОБА_5 .

Підтримуючи окупацію російською федерацією Херсонської області, вступивши у змову з представниками окупаційної адміністрації та діючи на виконання вказівок її представників, ОСОБА_5 перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану та надає допомогу представникам іноземної держави у здійсненні підривної діяльності проти України шляхом забезпечення функціонування закладу освіти, навчання у яких проводиться за програмами освіти російської федерації, а освітньо-виховний процес здійснюється на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 111 КК України, а саме державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Дане кримінальне провадження, як на етапі досудового розслідування, так і під час судового розгляду, здійснювалось за відсутності обвинуваченого (in absentia), який показань суду не надавав.

ЄСПЛ визнає, що хоча право обвинуваченого бути судимим у його присутності в Конвенції прямо не згадується, воно має «першорядне значення». Під час слухання людина володіє таким процесуальним правом як право фізично постати перед судовим посадовцем («Мулен проти Франції» (3710/406), (2010) §118; «Оджалан проти Туреччини» (46221/99), Велика палата (2005) §103; «Медведєв проти Франції» (3394/03), Велика палата (2010) §118). Право обвинувачених на особисту присутність вимагає, щоб влада досить завчасно інформувала їх самих (а також їх захисників) про дату і місце слухань, викликала їх до суду.

Водночас, обвинувачений може добровільно відмовитися від здійснення свого права бути присутнім на судових слуханнях, […]; супроводжуватися дотриманням гарантій, відповідних важливості такого рішення; і не повинна вступати в протиріччя з громадським інтересом («Колоцца проти Італії» (9024/80), (1985) §28; «Пуатрімоль проти Франції» (14032/88), (1993) §31; «Ермі проти Італії»(18114/02), Велика палата (2006) §73).

До початку судового процесу за відсутності обвинуваченого суд зобов`язаний переконатися, що обвинувачений був […] повідомлений про судовий розгляд, […]. Контрольні механізми в галузі прав людини, які вважають судовий розгляд in absentia допустимим у виняткових обставинах, передбачають, що в цьому випадку суди зобов`язані ще суворіше дотримуватися права обвинуваченого на захист. До таких прав також відноситься право на допомогу адвоката, навіть якщо обвинувачений відмовився особисто бути присутнім на суді […] («Пелладоах проти Нідерландів» (16737/90), (1994) §41; «Пуатрімоль проти Франції» (14032 / 88), (1993) §34).

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом.

Так, ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024 року, надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000146, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.10.2024 року за підозрою громадянина України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

28.09.2023 у кримінальному провадженні №0000146, відомості про яке внесено до ЄРДР 11.10.2024 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, яке у відповідності до вимог ст. ст. 135, 276-278 КПК України опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Постановами слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБ України в Закарпатській області від 31.10.2023 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оголошено в розшук.

З відповіді Управління Державної міграційної служби України в Закарпатській області від 21.01.2024 встановлено, що громадянин ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованим з 05.02.2021 за адресою: АДРЕСА_1 . Відомості про звернення, щодо відмови від громадянства України відсутні.

З інформації начальника 1 відділу ГВ ЗНД №71/122/8-121 на виконання доручення №58/6-112 встановлено, що органом досудового розслідування здійснено відповідні заходи, серед іншого отримано дані, що ОСОБА_5 на даний час перебуває на тимчасово окупованій території - Херсонська область, м.Генічевськ.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 липня 2024 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні №0000146 від 31.10.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 Кримінального кодексу України.

Обвинувачений ОСОБА_5 будучи обізнаним, що відносно нього розпочато кримінальне провадження, що йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та обвинувальний акт відносно нього перебуває на розгляді в суді, в судові засідання неодноразово не з`явився.

Судом вживалися заходи для виклику обвинуваченого для забезпечення доступу до правосуддя, у зв`язку із чим він викликалася в судові засідання в порядку ст. 323 КПК України. Так, повістки про його виклик на кожне судове засідання були опубліковані у засобах масової інформації загальнодержавної сфери у виданні «Урядовий кур`єр», на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

У матеріалах справи містяться документи на підтвердження завчасних належних викликів обвинуваченого до слідчого, прокурора (на стадії досудового розслідування) та суду. Текст повідомлення про підозру опубліковано на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, що свідчить про те, що обвинувачений мав підстави усвідомлювати, що відносно нього розпочато кримінальне провадження. Обвинувачений мав можливість бути обізнаним із усіма своїми правами, в тому числі, на захист та доступ до правосуддя. Процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надавались захиснику.

У той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію ним свого невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.

Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника, який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Закарпатській області.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_7 здійснювала активні дії, спрямовані на захист обвинуваченого, а саме приймала участь у дослідженні доказів, виступала у судових дебатах. Також, захисник була ознайомлена із матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи наведене, суд вважає, що стороною обвинувачення та судом вживалися достатні заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням здійснення спеціального досудового розслідування та спеціального судового провадження.

Прокурор під час судових дебатів серед іншого вказав, що всі обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 кримінального правопорушення (злочину) були всебічно досліджені органом досудового слідства, перевірені судом під час судового розгляду і знайшли своє підтвердження. Дії обвинуваченого кваліфіковано вірно, а вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України повністю підтверджується сукупністю досліджених судом належних та допустимих доказів. Прокурор просив визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України та призначити йому покарання в межах санкції вказаної статті у виді позбавлення волі на строк 15 років, з конфіскацією усього належного йому майна.

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_7 під час судових дебатів просила призначити своєму підзахисному покарання, враховуючи відсутність обтяжуючих обставин, у виді позбавлення волі строком на десять років. Також зазначила, що вважає неналежними доказами допити свідків, оскільки з досліджених відеозаписів не встановлено, що свідки попереджені про кримінальну відповідальність.

Вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України підтверджується зібраними по справі доказами, яким в ході судового розгляду було надано належну оцінку і які були дослідженні судом в повному обсязі, а саме:

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 31.10.2023 за №0000146, про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 28.10.2022 за №0000056, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, який підтверджує факт внесення відомостей до ЄРДР та початок проведення досудового розслідування, з якого виділені матеріали відносно ОСОБА_5 ;

- повідомленням керівника ТКГ «Болград» СБ України ОСОБА_8 «про вчинення кримінального правопорушення» №4298-22вх від 28.10.2022 року про виявлені ознаки кримінального правопорушення, за яким ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Нова Збур`ївка, Голопристанського району, Херсонської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , прийняв пропозицію окупаційної влади Херсонської області та був призначений на посаду директора загальноосвітньої школи с.Нова Збур`ївка, вчиняє дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у дошкільному закладі освіти с.Нова Збур`ївка;

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024, якою надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000146, відомості про яке 31.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Нова Збур`ївка Голопристанського району Херсонської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України ;

- ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.01.2024, якою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у рамках кримінального провадження № 0000146, відомості про яке 31.10.2023 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

- протоколом огляду від 16.08.2023 року, проведеним слідчим в ОВС слідчого відділу Управління СБУ в Закарпатській області ОСОБА_9 з оптичним диском DVD-R та фотоматеріалом доданим до протоколу, згідно якого об`єктом огляду є сторінка в мережі за посиланням: ІНФОРМАЦІЯ_2 а саме сторінка під назвою Політхаб. В ході огляду якої було оглянуто сайт за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_3 , та встановлено, що громадянин ОСОБА_5 , зареєстрував у державних органах рф, так звану ГБОУ ХЕРСОНСКОЙ ОБЛАСТИ «НОВОЗБУРЬЕВСКАЯ ШКОЛА №1 ГОЛОПРИСТАНСКОГО МУНИЦИПАЛЬНОГО ОКРУГА", та став її керівником. Поряд з цим, на вказаній сторінці знаходилось посилання на Інтернет сторінку ІНФОРМАЦІЯ_4 де також знаходилась інформація щодо діяльності Новозбур`ївської школи №1, та її керівника ОСОБА_5 . Надалі, слідчим було оглянуто додаток «Telegram», за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_5 в ході огляду якого було встановлено, що гр. ОСОБА_5 , був призначений директором від окупаційної влади у Новозбур`ївському ліцеї.

В подальшому слідчим було оглянуто інтернет ресурс за посиланням https://investigator.org.ua/ua/news-2/246864/, та встановлено, що на вказаному сайті розміщено статтю під назвою: «З чотирнадцяти шкіл Голопристанської громади Херсонщини окупанти змогли відкрити лише три» Так, в даній статі серед іншого зазначено наступне: На Херсонщині з чотирнадцяти шкіл Голопристанської територіальної громади Скадовського району російські окупанти змогли відкрити лише три Не можуть вони похвалитися й достатньою кількістю учнів та вихованців у дитсадках. Водночас місцеві жителі продовжують масово виїжджати на підконтрольну українську територію. «Нам відомо, що з 14 навчальних закладів вони змогли відкрити ліцеї №1 і №2 в ОСОБА_10 та Новозбур`ївський ліцей. Однак, замість навчального процесу там створили лише його імітацію. Достатньої кількості вчителів, які б могли навчати дітей бодай за якимись навчальними програмами, нема. Тому, приміром, у Голопристанському ліцеї №2 вони змогли запустити лише два класи. Кепські справи у окупантів і з набором дітей до дошкільних закладів. Вони відкрили дитсадок №1 у ОСОБА_10 . Це великий заклад, у ньому одночасно може перебувати 350 дітей. Але окупанти змогли набрати там лише 11 вихованців.»

В Новозбур`ївському ліцеї окупанти призначили «директором» місцевого вчителя біології, фізики і астрономії ОСОБА_5 . Сприяла в доборі всіх цих «кадрів» інша колаборантка - ОСОБА_11 . Колись вона очолювала відділ освіти, культури, молоді та спорту колишньої Голопристанської райдержадміністрації, а нині працює «начальницею відділу освіти» вже в окупаційній «адміністрації». Як розповіли мешканці Голої Пристані, окупанти погрозами змушують батьків віддавати своїх дітей до захоплених ними навчальних закладів. Через це багато людей виїжджають на підконтрольну українську територію. (Зображення №11-16).

Додатками до вказаного протоколу огляду від 16.08.2023 року є оптичний носій інформації - диск «DVD-R». Судом переглянуто DVD-R диск із вказаним відеозаписом, зміст якого відповідає змісту, зафіксованому в протоколі;

- протоколами допиту свідків, які були допитані в порядку ч. 11 ст. 615 КПК України, в додатку до яких додані DVD-R диск із відеозаписом допитів, які були переглянуті в судовому засіданні та зміст яких відповідає змісту, зафіксованому в протоколах, зокрема:

- свідка ОСОБА_12 від 27.08.2023, яка повідомила, що знає ОСОБА_5 , який на даний час є директором школи в селі Нова Збурївка, де навчалась її дитина. До окупації ОСОБА_5 працював учителем. Що саме викладав не знає. Свідок також повідомила, що ОСОБА_5 агітував вчителів до співпраці з окупаційною владою і направлення на навчання до російської федерації. Також ним проводилась агітація, щоб батьки віддавали дітей до навчальних закладів. На скільки відомо свідку ОСОБА_5 добровільно погодився на призначення директором школи;

- свідка ОСОБА_13 від 17.08.2023, який повідомив, що до 25 серпня 2022 року перебував у селі Нова Збурївка та працював у місті Гола Пристань Скадовського району Херсонської області. Виїхав до Запоріжжя 26.08.2022. Знає ОСОБА_5 особисто, він працював вчителем в 1-й школі в селі Нова Збурївка. Після окупації ОСОБА_5 став директором школи. Проводив наради з учителями на яких примушував останніх переходити на бік російської федерації, пропонував посади в школі. На батьківських зборах зобов`язував батьків приводити дітей до школи. Свідок також стверджує, що як директор школи ОСОБА_5 постійно фігурував з учасниками окупаційної влади. ОСОБА_5 добровільно погодився на призначення директором школи;

- свідка ОСОБА_14 від 17.08.2023, який повідомив, що до 25 серпня 2022 року перебував у селі Нова Збурївка та працював у пожежній частині. Після окупації ОСОБА_5 став директором школи. Стверджує, що бачив як ОСОБА_5 з деякими мешканцями села встановлювали на школі російський прапор і казав, що «росія тут навсєгда». Агітував батьків віддавати дітей до школи, водити на навчальні курси для підготовки на російську тематику.

Під час проведення референдуму пропагував односельчанам голосувати на референдумі. Цей відеоролик, стверджує свідок, він особисто бачив. На ньому ОСОБА_5 також казав, що є директором школи, добровільно зайняв цю посаду;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2023 за участі свідка ОСОБА_12 із фото таблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії, з якого вбачається, що із свідком було проведено впізнання за 4 фотознімками. Свідок повідомила, що впізнала особу на фотозображенні №2 як ОСОБА_5 . Згідно довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання на фото №2 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.08.2023 за участі свідка ОСОБА_13 із фото таблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії, з якого вбачається, що із свідком було проведено впізнання за 4 фотознімками. Свідок повідомила, що впізнала особу на фотозображенні №2 як ОСОБА_5 . Згідно довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання на фото №2 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.08.2023 за участі свідка ОСОБА_15 із фототаблицею, довідкою та компакт-диском з відеозаписом проведення процесуальної дії, з якого вбачається, що із свідком було проведено впізнання за 4 фотознімками. Свідок повідомила, що впізнала особу на фотозображенні №1 як ОСОБА_5 . Згідно довідки про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання на фото №1 зображений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

Крім цього, судом досліджено заяву ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про видачу паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 , та відповідь ГУДМС у Закарпатській області від 21.01.2024, згідно якої за наявними обліками Управління Державної міграційної служби України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 , який видано 11.03.1999 року Голопристанським МВ УМВС в Херсонській області. Інформація щодо виходу/припинення громадянства України стосовно вказаного громадянина відсутні.

Вказане підтверджує, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України.

Окрім того, допустимість вищенаведених доказів підтверджується долученими процесуальними документами:

- постановою першого заступника Генерального прокурора ОСОБА_16 про доручення здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування від 26.07.2023, згідно якого здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України, у кримінальному провадженні №0000056 від 28.10.2022 доручено слідчому відділу УСБУ в Закарпатській області;

- постановою слідчого в ОВС 1-го відділення СВ УСБУ в Закарпатській області від 28.09.2023 про зміну правової кваліфікації кримінального провадження №0000056 від 28.10.2022;

- постановою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_17 про виділення матеріалів досудового розслідування від 31.10.2023, якою постановлено виділити із матеріалів досудового розслідування №0000056 від 28.20.2022, за ознаками складів кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 111 КК України матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України;

Аналізуючи зібрані у кримінальному провадженні та досліджені під час судового розгляду докази в сукупності за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального правопорушення, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд визнає їх належними та допустимими доказами для використання в процесі доказування, оскільки ці докази містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні та становлять предмет доказування, передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінальним процесуальним законодавством.

Недопустимості доказів згідно вимог ст. ст. 87-89 КПК України судом не встановлено, оскільки всі докази встановлені, зібрані та перевірені органом досудового розслідування, та судом, відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства України. Істотних порушень прав та свобод людини, визначених ст. 87 КПК України, судом не встановлено. Досліджені в судовому засіданні письмові докази відповідають вимогам щодо їх отримання, проведення та оформлення, складені уповноваженими процесуальними особами відповідно, узгоджуються між собою, та не викликають сумнівів у суду. Порушень вимог КПК України, які б могли спростувати висновки суду під час розгляду справи, судом встановлено не було.

Дослідивши і перевіривши в ході судового розгляду протоколи допиту свідків, хід і результати допиту яких фіксувалися за допомогою технічних засобів відеофіксації, у відповідності до вимог ч.11 ст. 615 КПК України, які є процесуальними джерелами доказів, суд дійшов висновку, що такі можуть бути використані як докази, є конкретними та узгоджуються із сукупністю інших доказів, які судом покладено у вирок.

Під час судового розгляду стороною захисту не заявлялось клопотання щодо визнання будь-яких доказів сторони обвинувачення очевидно недопустимими. Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами з боку обвинувачення та захисту, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений КПК України, суду надано не було.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, повинен вирішити, зокрема, питання: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 111 КК України визначено відповідальність за державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, шпигунство, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України. Частиною 2 цієї статті передбачено відповідальність за вчинення тих самих діянь в умовах воєнного стану.

Суб`єкт злочину спеціальний - ним може бути лише громадянин України.

З суб`єктивної сторони державна зрада характеризується прямим умислом.

Конкретні мотиви і мета не є обов`язковими ознаками державної зради і можуть бути різними.

Склад цього злочину побудований як формальний, тому законодавцем для притягнення до кримінальної відповідальності не передбачено настання певних наслідків у разі вчинення державної зради, оскільки надання іноземній державі, іноземній організації або їхнім представникам допомоги в проведенні підривної діяльності, є закінченим з моменту, коли громадянин України почав надавати конкретну допомогу зазначеним вище суб`єктам у проведенні цієї діяльності.

Згідно з ч. 2 ст. 24 КК України прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Тобто, варто зазначити, що у складі кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, важливе значення має добровільність (якщо особа здійснювала відповідні дії не добровільно, а під примусом (байдуже яким), склад правопорушення відсутній).

Так, дослідженими доказами достовірно встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи на території с.Нова Збур`ївка, Голопристанського району, Херсонської області, яке з 24.02.2022 та на час повідомлення про підозру є тимчасово окупованою російською федерацією територією України, перебуваючи на посаді вчителя біології опорного закладу освіти «Новозбур`ївський ліцей» Голопристанської міської ради Херсонської області, який розташований за адресою: Херсонська область, Скадовський район, село Нова Збур`ївка, вул. Центральна, буд. 147, діючи умисно, та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями російської федерації, маючи проросійські погляди та критичне невдоволене ставлення до діючої законної влади в Україні, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, прийняв пропозицію від осіб із числа представників збройних формувань та окупаційної адміністрації держави-агресора та добровільно залишився працювати в окупованому та підконтрольному окупаційній владі навчальному закладі на посаді директора так-званого ««Государственного бюджетного образовательного учреждения Херсонской области» Новозбурьевской школы №1 Голопристанского муниципального округа».

ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді директора підконтрольного окупаційній владі навчального закладу ««Государственное бюджетное образовательное учреждения Херсонской области» Новозбурьевская школа №1 Голопристанского муниципального округа», який був створений на базі Новозбур`ївського ліцею Голопристанської міської ради Херсонської області, не пізніше 27 липня 2022 року розпочав організацію навчального процесу у підпорядкованому йому навчальному закладі.

ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, організовуючи навчально-виховний процес підпорядкованого йому навчального закладу з метою підтримання окупаційної влади та створення образу так званого «руского мира» проводив агітацію серед вчителів з метою оформлення документів на прийом їх на роботу та місцевого населення з метою запису та відвідування місцевими дітьми школи.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, за вказівкою ОСОБА_5 , в підконтрольному окупаційній владі ««Государственное бюджетное образовательное учреждения Херсонской области» Новозбурьевская школа №1 Голопристанского муниципального округа» було запроваджено навчання російською мовою, видано навчальні посібники, а серед предметів, які викладаються, обов?язковою є російська мова.

Підтримуючи окупацію російською федерацією Херсонської області, вступивши у змову з представниками окупаційної адміністрації та діючи на виконання вказівок її представників, ОСОБА_5 перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану та надає допомогу представникам іноземної держави у здійсненні підривної діяльності проти України шляхом забезпечення функціонування закладу освіти, навчання у яких проводиться за програмами освіти російської федерації, а освітньо-виховний процес здійснюється на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей.

Крім того, з огляду на вік обвинуваченого, рівень освіти, очевидно, що останній усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, тобто діяла з прямим умислом.

Дослідивши надані стороною обвинувачення протоколи допиту свідків, результати яких у відповідності до вимог ч.11 ст. 615 КПК України, зафіксовано за допомогою відеофіксації, суд приходить до висновку, що і показаннями свідків підтверджується добровільність зайняття ОСОБА_5 посади директора підконтрольного окупаційній владі навчального закладу ««Государственное бюджетное образовательное учреждения Херсонской области» Новозбурьевская школа №1 Голопристанского муниципального округа», який був створений на базі Новозбур`ївського ліцею Голопристанської міської ради Херсонської області. Реалізуючи свій злочинного умисел ОСОБА_5 , організовуючи навчально-виховний процес підпорядкованого йому навчального закладу з метою підтримання окупаційної влади та створення образу так званого «руского мира», проводив агітацію серед вчителів з метою оформлення документів на прийом їх на роботу та місцевого населення з метою запису та відвідування місцевими дітьми школи.

Саме за вказівкою ОСОБА_5 в підконтрольному окупаційній владі ввіреного йому навчального закладу було запроваджено навчання російською мовою, видано навчальні посібники, а серед предметів, які викладаються, обов?язковою є російська мова.

Підтримуючи окупацію російською федерацією Херсонської області, вступивши у змову з представниками окупаційної адміністрації та діючи на виконання вказівок її представників, ОСОБА_5 перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану та надає допомогу представникам іноземної держави у здійсненні підривної діяльності проти України шляхом забезпечення функціонування закладу освіти, навчання у яких проводиться за програмами освіти російської федерації, а освітньо-виховний процес здійснюється на засадах возвеличення російської федерації, схвалення окупації України, а також виховання молодого покоління з ненавистю до українських історико-культурних цінностей.

Докази того, що ОСОБА_5 примушували до зайняття посади в незаконній установі, створеній на тимчасово окупованій території за встановлених вище судом обставин, відсутні. Ніяких об`єктивних даних, які б свідчили про те, що до ОСОБА_5 застосовувався фізичний та/або психічний примус, внаслідок застосування яких/якого обвинувачений вчинив інкриміновані йому дії, суду не надано.

З досліджених судом доказів, зазначених вище, встановлено, що ОСОБА_5 діяв добровільно, а будь-які докази, що її примушували до вчинення таких дій, за встановлених вище судом обставин, відсутні. Не надано суду і жодних доказів, які б прямо чи опосередковано свідчили про можливість виконання інкримінованих ОСОБА_5 дій з метою виконання законного наказу або розпорядження. Отже, правові підстави вважати про наявність обставин, що виключають кримінальну протиправність діяння ОСОБА_5 , у суду відсутні.

Всебічно вивчивши матеріали кримінального провадження та безпосередньо дослідивши кожний наданий доказ як окремо, так їх сукупність у взаємозв`язку, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується належними та допустимими доказами, такими, що узгоджуються між собою, та доведена поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищевикладене та фактичні обставини справи, суд вважає доведеним, що в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: державна зрада, тобто діяння, умисно вчиненого громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, що вчинене в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів (ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_5 судом не встановлено.

Також, при призначенні обвинуваченій покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, вчиненим умисно, в період дії воєнного стану, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність злочину, дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, за інформацією комунального некомерційного підприємства «Херсонський обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Херсонської області на обліку у вказаному закладі не перебуває.

Виходячи з наведеного, враховуючи підвищену суспільну небезпеку вчиненого обвинуваченим злочину проти основ національної безпеки України в умовах воєнного стану, який посягає на захист життєво важливих інтересів громадян, суспільства та держави, на її суверенітет, територіальну цілісність, недоторканість та обороноздатність, а також на суспільні відносини, які забезпечують саме існування України як суверенної, незалежної, демократичної і правової держави та дані про особу винної, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, достатнє і необхідне для його виправлення та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, в межах санкції ч.2 ст.111 КК України, у виді позбавлення волі, на строк 15 років, з конфіскацією майна, оскільки суд, застосовуючи принцип індивідуалізації покарання, переконаний, що таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 додаткове покарання у виді конфіскації майна, суд враховує положення ч. 2 ст. 59 КК України, відповідно до яких конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу. Зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинив злочин проти основ національної безпеки України і санкція ч. 2 ст. 111 КК України безальтернативно передбачає конфіскацію майна, суд вважає за необхідне призначення додаткового покарання у виді конфіскації усього належного йому на праві приватної власності майна.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обрано ухвалою слідчого судді від 12.01.2024 у вигляді тримання під вартою до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 368, 373-374, 395 КПК України, ст. ст. 12, 50, 65, 111КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рахувати з моменту його фактичного затримання.

Обраний запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Виконання вироку в частині затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 покласти на Управління Служби безпеки України в Закарпатській області.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його оголошення учасниками процесу до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику обвинуваченої.

Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3