печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000403 від 07.03.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна,-

В С Т А Н О В И В :

29.07.2025 адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду у м. Києві зі скаргою, в порядку п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на бездіяльність слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000403 від 07.03.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000403 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 17.04.2025 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, та розпочав його незаконне зберігання з метою подальшого незаконного збуту.

У зазначеному кримінальному провадженні 13.05.2025 відповідно до ст. 276 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

13.05.2025 проведено обшук автомобіля марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, в ході обшуку, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2025 клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 07.03.2025 - повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Будь яких рішень Печерського районного суду про арешт майна транспортний засіб марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - відсутні.

ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, не допитано в якості свідка. При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи.

В матеріалах кримінального провадження не міститься жодних доказів щодо відношення ОСОБА_4 до скоєних кримінальних правопорушень, також відсутні докази, які вказують, що автомобіль зберігає на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На даний час тимчасово вилучене майно, автомобіль марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_2 , власнику ОСОБА_4 , не повернутий.

Представник особи, в інтересах якої подано скаргу в судове засідання не з`явився, адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд скарги за його відсутності.

Представник Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлявся належним чином, заяв, клопотань, заперечень до суду не надходило.

Вивчивши скаргу та дослідивши письмові докази, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до висновку.

Згідно з ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Так, за своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Разом з тим, слідчий суддя при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Така позиція узгоджується із частиною 5 статті 9 КПК України, відповідно до якої кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у рішенні по справі «Жушман проти України» зазначається - «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності».

Судовим розглядом встановлено, що у провадженні слідчого відділу Печерського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових за №0000403 від 07.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. ч. 1, 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не пізніше 17.04.2025 у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у невстановленої в ході досудового розслідування особи, придбав особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, та розпочав його незаконне зберігання з метою подальшого незаконного збуту.

У зазначеному кримінальному провадженні 13.05.2025 відповідно до ст. 276 КПК України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

13.05.2025 проведено обшук автомобіля марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 .

Так, в ході обшуку, було виявлено та вилучено: транспортний засіб марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 .

Відповідно до ухвали Печерського районного суду м. Києва від 09.06.2025 клопотання прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000403 від 07.03.2025 - повернуто прокурору та встановлено строк в сімдесят дві години для усунення недоліків.

Будь які рішення Печерського районного суду про арешт транспортного засобу марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , відсутні.

ОСОБА_4 у зазначеному кримінальному провадженні не повідомлено про підозру, не допитано в якості свідка. При виникненні питання про обмеження права власності у кримінальному провадженні, особа, яка не є підозрюваною, набуває статусу третьої особи.

В матеріалах кримінального провадження не міститься жодних доказів щодо відношення ОСОБА_4 до скоєних кримінальних правопорушень, також відсутні докази, які вказують,що автомобіль зберігає на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

На даний час тимчасово вилучене майно, автомобіль марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , власнику ОСОБА_4 , не повернутий.

Стаття 167 КПК України, встановлює, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до ст. 169 КПК України, вилучене майно є тимчасово вилученим та має бути повернуте особі, у якої вони вилучені у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171 та ч. 6 ст. 173 КПК України, а саме: за клопотанням слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано протягом 48 годин після вилучення майна, в іншому випадку вилучене майно має бути негайно повернуте особі, у якої воно було вилучено.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

У зв`язку із здійсненням досудового розслідування у вищевказаному кримінальному провадженні, 13.05.2025 слідчими групи слідчих проведено обшук у порядку ст. 234 КПК України.

При здійсненні кримінального провадження органом досудового розслідування має бути неухильно дотримано загальні засади кримінального провадження, встановлені ст.ст. 7, 8 КПК України, в тому числі верховенство права, законність та недоторканість права власності.

Згідно із ч. 2 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Разом з тим, вимоги передбачені ч. 1 ст. 100 КПК України виконані стороною обвинувачення не були, тобто речовий доказ не повернутий його володільцю.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична чи юридична особа має право на повагу до своєї власності. Жоден не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом та загальними принципами міжнародного права.

Із змісту положень ст. 236 КПК України вбачається, що вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Проте, стороною обвинувачення не доведено, що вилучене майно під час обшуку має відношення до кримінального провадження, разом з цим, ухвалою про надання дозволу на проведення обшуку не було надано дозвіл на вилучення транспортного засобу.

Окрім того, арешт на тимчасово вилучене майно під час проведення обшуку 13.05.2025, в порядку та на підставах, передбачених ч. 5 ст. 171 КПК України, накладено у передбаченому законом порядку не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість поданої скарги щодо бездіяльності, яка полягає у неповерненні вилученого майна, оскільки, вбачається порушення права власника на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, а відтак скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000403 від 07.03.2025, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчого слідчого відділу Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_5 , або іншу уповноважену особу Печерського управління поліції ГУ Національної поліції у м. Києві, що здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000403 від 07.03.2025, повернути тимчасово вилучене майно, а саме: транспортний засіб марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вилучений 13.05.2025 під час обшуку автомобіля марки Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 - власнику.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1