Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/2171/25
номер провадження 1-кс/695/623/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 рокум. Золотоноша

Слідчий суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша клопотання дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні, яке внесено 14.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло дізнавача СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Золотоніської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні, яке внесено 14.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 14.09.2024 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що остання 02.08.2024 самовільно надала в користування власний транспортний засіб марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 » громадянину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканцю АДРЕСА_1 , та в подальшому звернулась до ОСОБА_6 для того, щоб отримати назад транспортний засіб, але вище зазначений транспортний засіб по даний час не отримала.

За даним фактом внесено відомості до ЄРДР 14.09.2024 року за № 0000486 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

На теперішній час існує достатня сукупність підстав та розумних підозр вважати, що транспортний засіб марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 » був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, як зазначила ОСОБА_5 , що ОСОБА_6 , в період часу з 02.08.2024 не надає можливості користуватися вище зазначеним транспортним засобом.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 встановлено, що автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 » на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача Золотоніського РВП ОСОБА_3 від 19.05.2025 року автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 » визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Про важливість вказаного речового доказу свідчить те, що він зберігає на собі сліди, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

З урахуванням вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, недопущення зміни, перетворення, знищення, а також з метою забезпечення збереження речових доказів, орган дізнання вважає за доцільне накласти арешт на: автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

У судове засідання прокурор та дізнавач не прибули. Від дізнавача до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності прокурора та дізнавача, на задоволенні клопотання наполягає.

Власник автомобіля ОСОБА_5 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд клопотання без її участі, проти задоволення клопотання не заперечує.

Вивчивши клопотання та дослідивши додані до нього матеріали слідчий суддя зазначає про таке.

Згідно ч.1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим суддею встановлено, що СД Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області за процесуального керівництва Золотоніської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000486, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 встановлено, що автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 » на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача Золотоніського РВП ОСОБА_3 від 19.05.2025 року автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 » визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України - заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Враховуючи, що автомобіль є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, то застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст.98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Таким чином, на підставі викладеного вище, слідчий суддя проходить до висновку, що клопотання є таким, що підлягає до задоволення повністю.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчим суддею не встановлено.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Порядок зберігання арештованого майна визначено положеннями «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», який затверджено постановою КМ України від 19.11.2012 №1104, та «Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду», затвердженої наказом № 51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити повністю.

У рамках кримінального провадження №0000486 від 14.09.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, накласти арешт на автомобіль марки «DAEWOO NUBIRA», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , із забороною його відчуження, розпорядження та користування до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Ухвала підлягає до негайного виконання .

Копію ухвали направити власнику майна та володільцю.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1