КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №11-кп/824/4221/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року суддя Київського апеляційного суду ОСОБА_2 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 392-395 КПК України і на наявність перешкод для відкриття апеляційного провадження апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року, клопотання про закриття кримінального провадження № 0000241, внесеного до ЄРДР 29.11.2012 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення) - залишено без задоволення.

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, обвинувачена ОСОБА_3 подала апеляційні скарги, в яких просила скасувати ухвалу і закрити кримінальне провадження.

Перевіривши апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_3 , вважаю, що у відкритті провадження за поданими апеляційними скаргами обвинуваченої слід відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, а також на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується його прав, свобод, законних інтересів, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Стаття 129 Конституції України гарантує право на апеляційний перегляд справи, а не кожного окремого судового рішення в межах кримінального провадження, у відповідності з чим КПК України визначає, в яких випадках і які рішення слідчих суддів, судів першої інстанції підлягають перегляду в апеляційному порядку.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів влади, місцевого самоврядування, посадових і службових осіб забезпечується в порядку, визначеному процесуальним законом, про що йдеться в офіційному тлумаченні положень ч. 2 ст. 55 Конституції України, викладеному в рішенні Конституційного Суду України від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме:

1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу;

2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру;

3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Положення частини другої статті 392 щодо унеможливлення окремого апеляційного оскарження ухвали суду про продовження строку тримання під вартою, постановленої під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду № 4-р/2019 від 13.06.2019 . Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Ухвали суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, підлягають апеляційному оскарженню в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Положення ст. 284 КПК України передбачають, що лише ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відтак, положення КПК України не передбачають можливості оскарження рішення суду, постановленого до ухвалення судового рішення по суті,про відмову у задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження.

Таким чином, ухвала Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року, якою клопотання обвинуваченої ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження залишено без задоволення, окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, вважаю, що у відкритті апеляційного провадження за апеляційними скаргамиобвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року, слід відмовити, оскільки в даному випадку апеляційні скарги подані на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Відмовити у відкритті провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_3 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 22 квітня 2025 року, якоюзалишено без задоволення клопотання про закриття кримінального провадження № 0000241, внесеного до ЄРДР 29.11.2012 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченої за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України (в редакції Закону на момент вчинення кримінального правопорушення).

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_2