УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2025 року

м. Київ

справа № 953/11890/24

провадження № 51-615впс25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати

Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

у режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданніклопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження (справа № 953/11890/24) за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361-2 Кримінального кодексу України (далі - КК), з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Встановив:

До Верховного Суду в порядку, передбаченому ст. 34 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), надійшло вказане вище клопотання прокурора, обґрунтоване тим, що останнім за часом кримінальним правопорушенням, вчинення якого інкриміновано ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , є організація несанкціонованого збуту інформації з обмеженим доступом, яка зберігається в електронно-обчислювальних машинах (комп`ютерах), автоматизованих системах, комп`ютерних мережах або на носіях такої інформації, створеної та захищеної відповідно до чинного законодавства, вчиненого організованою групою повторно. Місцем вчинення такого діяння, на переконання прокурора, є АДРЕСА_1 , що належить до територіальної юрисдикції Київського районного суду м. Харкова, і цей суд має здійснювати розгляд провадження стосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора про підтримання внесеного подання, захисника та обвинуваченого, які заперечили щодо передачі кримінального провадження до іншого суду, вивчивши наявні матеріали провадження, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду дійшла висновку, що вказане вище клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК кримінальне провадження може бути передано на розгляд до іншого суду, якщо до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності.

Приписами ч. 1 ст. 32 КПК визначено, зокрема, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. У разі якщо було вчинено кілька кримінальних правопорушень, кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено більш тяжке правопорушення, а якщо вони були однаковими за тяжкістю, - суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено останнє за часом кримінальне правопорушення.

Частиною 3 ст. 34 КПК передбачено, зокрема, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду апеляційної інстанції до іншого вирішується колегією суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду за поданням суду апеляційної інстанції або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

З наявних у Суду матеріалів провадження вбачається, що питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів, у порядку, передбаченому ст. 34 КПК, вже розглядалося Касаційним кримінальним судом Верховного Суду. Ухвалою від 25 лютого 2025 року Суд задовольнив подання Харківського апеляційного суду та направив кримінальне провадження (справа № 953/11890/24) за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361-2 КК з Київського районного суду м. Харкова до Солом`янського районного суду м. Києва. Рішення Суд обґрунтував тим, що відповідно до обвинувального акту місце вчинення всіх діянь, інкримінованих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , не було встановлено досудовим розслідуванням, тобто конкретного місця вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченими з обвинувального акту не вбачається.

Отже, питання територіальної підсудності у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було вже вирішене Верховним Судом. Водночас Суд зауважує, що відповідно до ч. 5 ст. 34 КПК спори про підсудність між судами не допускаються.

Також колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до обвинувального акту інкриміновано вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361-2 (нетяжкий злочин) та ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362 (тяжкий злочин) КК, і місце вчинення останнього, яке є більш тяжким кримінальним правопорушенням, орган досудового розслідування згідно з обвинувальним не встановив. Беручи до уваги наведене, а також приписи ст. 32 КПК безпідставними є доводи прокурора щодо необхідності врахування Судом вчинення останнього за часом кримінального правопорушення, яке є менш тяжким злочином, під час вирішення питання про направлення кримінального провадження до Київського районного суду м. Харкова.

За таких обставин безґрунтовними є твердження прокурора щодо наявності підстав для направлення кримінального провадження відповідно до приписів п. 1 ч. 1 ст. 34 КПК до Київського районного суду м. Харкова.

Таким чином, колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду не вбачає підстав для задоволення клопотання прокурора ОСОБА_5 та направлення зазначеного вище кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції різних апеляційних судів.

Керуючись ст. 34, ч. 2 ст. 369 КПК, Верховний Суд

постановив:

Клопотання прокурора ОСОБА_5 про направлення кримінального провадження (справа № 953/11890/24) за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 3 ст. 362, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 28 ч. 2 ст. 361-2 КК, з Солом`янського районного суду м. Києва до Київського районного суду м. Харкова залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3