У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, стосовно:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хутори Черкаського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,

обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Садове Снігурівського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Полтава, проживає за адресою: АДРЕСА_5 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_6 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Поселянівка Олександрівського району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_7 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець с. Рацеве Чигиринського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_8 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка м. Талас, Киргизія, проживає за адресою: АДРЕСА_8 , громадянка України,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець смт. Вільшана Городищенського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_9 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженець м. Городище Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_10 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_11 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_12 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , уродженець м. Ромни Сумської області, проживає за адресою: АДРЕСА_13 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

клопотання захисника ОСОБА_19 про зупинення та виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, клопотання захисника ОСОБА_20 про повернення тимчасово вилученого майна,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_21 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ,

захисників ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_19 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 ,

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області знаходиться вказане кримінальне провадження.

28 липня 2025 року на електронну адресу суду захисником ОСОБА_19 , який діє в інтересах ОСОБА_16 подано клопотання про зупинення кримінального провадження від 15.01.2023 року № 0000018 в частині обвинувачення ОСОБА_16 до звільнення останнього з військової служби.

Через канцелярію суду 28 липня 2025 року прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_21 подала клопотання про продовження строку тримання під вартою, з визначення розміру застави, стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 від 21.07.2025, а також клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 від 21.07.2025.

Через канцелярію суду 22 липня 2025 року адвокатом ОСОБА_20 , який діє в інтересах ОСОБА_33 подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 та ключів від нього.

Через систему «Електронний суд» 24 липня 2025 року захисником ОСОБА_34 , яка діє в інтересах ОСОБА_14 подано клопотання про зміну запобіжного заходу.

Стосовно клопотання захисника ОСОБА_19 , який діє в інтересах ОСОБА_16 про зупинення кримінального провадження, суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотання захисника ОСОБА_19 , який діє в інтересах ОСОБА_16 про зупинення кримінального провадження від 15.01.2023 року № 0000018 в частині обвинувачення ОСОБА_16 до звільнення останнього з військової служби зазначено, що згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19 червня 2025 року № 171, солдата ОСОБА_16 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, ІНФОРМАЦІЯ_15 , призначено на посаду гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 . З 19 червня 2025 року зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 , вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом за тарифним розрядом 5 у сумі 2 820,00 гривень. На підтвердження чого захисником надано: копію витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19 червня 2025 року № 171 та копію довідки видану військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства охорони України від 08.07.2025 №1666.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_19 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , підтримав подане клопотання, просив виділити в окреме провадження та зупинити кримінальне провадження від 15.01.2023 року № 0000018 в частині обвинувачення ОСОБА_16 , до звільнення останнього з військової служби.

Прокурор та інші учасники судового провадження не заперечували стосовно задоволення вказаного клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Розглянувши клопотання захисника ОСОБА_19 про зупинення та виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_16 , колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно з ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків передбачених цим Кодексом.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, затвердженого Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжено і наразі триває.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Відповідно до ч. 1 ч. 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.

Судом на підставі наявних у справі даних з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_16 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; призначений наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 19 червня 2025 року № 171 на посаду гранатометника 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 військової частими НОМЕР_3 . ОСОБА_16 слід вважати таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з посадовим окладом за тарифним розрядом 5 у сумі 2820,00 гривень. Указана обставина підтверджується копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 19 червня 2025 року № 171 та копією довідки видану військовою частиною НОМЕР_2 Міністерства охорони України від 08.07.2025 №1666.

Відповідно до ч. 1 ст. 334 КПК України матеріали кримінального провадження, у тому числі матеріали щодо кримінального проступку та щодо злочину, можуть об`єднуватися в одне провадження або виділятись в окреме провадження ухвалою суду, на розгляді якого вони перебувають, згідно з правилами, передбаченими ст. 217 КПК України.

Частинами 3, 4 ст. 217 КПК України визначено, що у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо одна особа підозрюється у вчиненні кількох кримінальних правопорушень або дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень. Матеріали досудового розслідування не можуть бути виділені в окреме провадження, якщо це може негативно вплинути на повноту досудового розслідування чи судового розгляду.

Згідно з положеннями ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб.

З метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, колегія суддів доходить висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_19 про виділення в окреме провадження та зупинення кримінального провадження в частині обвинувачення стосовно ОСОБА_16 обґрунтоване й підлягає задоволенню, оскільки проходження останнім військової служби під час дії воєнного стану унеможливлює його участь у судовому розгляді кримінального провадження, що є підставою для зупинення судового провадження до його звільнення з військової служби.

Дані, які б вказували, що ці матеріали не можуть бути виділені в окреме провадження, з огляду на те, що це може негативно вплинути на повноту судового розгляду на даний момент не встановлені.

Щодо судового провадження відносно інших обвинувачених, то відповідно до вимог ст. 335 КПК України, таке слід продовжити у загальному порядку згідно норм Кримінального процесуального законодавства України.

Стосовно клопотань прокурора про продовження дії запобіжних заходів та клопотань захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу, суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотань про продовження дії запобіжних заходів прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_21 зазначає, що ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2025 продовжено дію запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою на строк до 03.08.2025 стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 з визначенням розміру застави. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2025 продовжено дію запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_14 на строк до 03.08.2025. Прокурор посилається у клопотаннях на те, що на даний час ризики, які були підставою для обрання та неодноразового продовження запобіжних заходів стосовно обвинувачених не зменшились та не перестали існувати, а саме: обвинувачені можуть переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, незаконно впливати на свідків чи обвинувачених, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачуються (п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе в повному обсязі запобігти настанню вказаних ризиків. Фактичні обставини кримінальних правопорушень, інкримінованих обвинуваченим свідчать про наявність конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає над принципом поваги до свободи особистості та кореспондується з визначеними КПК України конкретними підставами та метою запобіжних заходів. Злочини, які інкримінуються обвинуваченим, вчинені у складі злочинної організації, що в свою чергу свідчить про те, що усі члени цієї організації були обізнані з можливими наслідками у випадку викриття їх злочинної діяльності правоохоронними органами, проте все одно продовжували здійснювати незаконне виготовлення зберігання перевезення з метою збуту та збут наркотичних засобів та психотропних речовин в особливо великих розмірах, тобто здійснювали злочинну діяльність свідомо, зухвало, з порушення нормальної життєдіяльності громадського суспільства та, розповсюджуючи небезпечні речовини, які є наркотичними засобами та психотропними речовинами невизначеному колу осіб. Просить продовжити стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, з визначенням розміру застави, а також відносно ОСОБА_14 у вигляді цілодобового домашнього арешту на строк 2 (два) місяці.

У судовому засіданні прокурор подані клопотання про продовження запобіжних заходів підтримала, посилаючись на викладені в них обставини, просила їх задовольнити.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_24 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_10 ,подав письмові заперечення проти клопотання про продовження запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 та просив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості клопотання. Захисник посилався на те, що у клопотанні прокурора наведена інформація про існування ризиків передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 ч.1 ст. 177 КПК України, але всупереч вимогам статей 184, 199 КПК України, не викладені обставини, на підставі яких прокурор дійшла висновку про наявність цих ризиків, при цьому містить лише одне обґрунтування - тяжкість можливого покарання. Захисник вказував на рішення ЄСПЛ зазначив, що згідно з пунктом 3 ст. 5 Конвенції зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри вже не є підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання під вартою, крім того, обвинувачений має зареєстроване місце проживання та міцні соціальні зв`язки. З огляду на наведене, захисник ОСОБА_24 просив звільнити обвинуваченого з-під варти в залі суду негайно, або обрати запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, а в разі задоволення клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури, просив зменшити розмір застави.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_29 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_12 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_12 , обґрунтовуючи свою позицію тим, що ризики не відображають суті за обставин викладених в клопотанні прокурора, невмотивовані та не знайшли свого підтвердження. Також вказав, що до кримінальної відповідальності обвинувачений раніше не притягувався. Захисник просив зменшити розмір застави, а саме до 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_25 , позицію якої підтримав обвинувачений ОСОБА_6 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 з тих підстав, що ризики, на які посилається сторона обвинувачення, перестали мати суспільне значення, а покладені процесуальні обов`язки у разі зменшення розміру застави забезпечать належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Захисник клопотала про долучення до матеріалів справи клопотання про зменшення розміру застави. Захисник ОСОБА_25 вказала, що обвинувачений має хвору матір похилого віку, якою може опікуватися лише обвинувачений та її сусіди. Захисник просила зменшити розмір застави, а саме до 120 (сто двадцять) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_23 , позицію якого підтримала обвинувачена ОСОБА_13 , просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно своєї підзахисної. Захисник указав, що клопотання є формальним, в частині ризиків необґрунтоване, наголошував на значних проблемах зі здоров`ям обвинуваченої, крім того, розмір застави не є співмірним з фінансовим становищем ОСОБА_13 . Захисник просив розглянути можливість обрання менш тяжкого запобіжного заходу не пов`язаний з триманням під вартою.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_26 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_18 , просив вирішити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно свого підзахисного на розсуд суду.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_35 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_17 , вважав клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_17 необґрунтованим, просив відмовити у його задоволенні. Захисник указав, що тяжкість інкримінованого правопорушення не може бути безумовною підставою для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тому просив про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, з покладеним на обвинуваченого процесуальних обов`язків, а в разі задоволення клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури, зменшити розмір застави до мінімального.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_22 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_8 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно свого підзахисного та клопотав про долучення до матеріалів справи письмових заперечень. Вважає клопотання таким, що не підлягає задоволенню з тих підстав, що обґрунтування кожного ризику є лише припущенням та не підтверджується жодними матеріалами справи. Так, ризик переховування від органів досудового слідства та суду обґрунтовано підозрою у вчиненні особливо тяжких злочинів, а у разі визнання його винним це може спонукнути його до втечі на непідконтрольну територію України або за кордон. Отже, прокурор у самому обґрунтуванні наявності ризику приходить до припущення, а не до конкретних доказів існування цього ризику. Крім того в Україні діє військовий стан, а ОСОБА_8 є особою призивного віку та не може без дозволу уповноваженого державного органу перетнути кордон, а сполучення з непідконтрольними територіями в Україні відсутні. Щодо ризику незаконного впливу на свідків чи інших підозрюваних у кримінальному проваджені прокурором наводиться припущення, що обвинувачений може вчинити дії щодо вмовлянь, залякування або підкупу зазначених осіб, аналогічно стосується й ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення нових злочинів і продовження вже існуючого, тому з врахуванням цих обставин та міцних соціальних зв`язків, захисник просив розглянути можливість обрання менш тяжкого запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, а в разі задоволення клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури, просив зменшити розмір застави, а саме до 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_36 , позицію якого підтримав обвинувачений ОСОБА_9 , заперечував проти задоволення клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_9 та вважав клопотання таким, що не підлягає задоволенню з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких доказів. Захисник клопотав про долучення до матеріалів справи копії довідок про доходи матері та батька, тому, враховуючи матеріальний стан сім`ї обвинуваченого, захисник просив розглянути можливість зменшення розміру застави, а саме до 80 (вісімдесят) розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_37 , позицію якої підтримав обвинувачений ОСОБА_14 , заперечувала проти задоволення клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури про продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці стосовно ОСОБА_14 , підтримала подане раніше клопотання про зміну запобіжного заходу. Захисник вказала, що сторона обвинувачення не надала доказів на підтвердження існуючих ризиків, а щодо впливу на свідків у кримінальному провадженні, пояснила, що цього можна уникнути, поклавши на обвинуваченого обов`язок утримання від спілкування. Захисник наголосила, що обвинувачений офіційно працевлаштований та має зразкову процесуальну поведінку, має двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, тому клопотала про зміну запобіжного заходу на домашній арешт у нічну пору доби.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо клопотань прокурора про продовження дії запобіжних заходів та клопотання захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2025 продовжено стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 03 серпня 2025 року (включно) з визначенням розміру застави.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до положень ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до змісту ч. 3 ст. 199 КПК України, однією з підстав для продовження строку тримання під вартою є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Суд, розглядаючи клопотання, враховує щодо кожного з обвинувачених обставини, передбачені ст. 178 КПК України - вік та стан їх здоров`я, соціальні зв`язки, наявність чи відсутність судимостей, тяжкість покарання, що загрожує в разі визнання їх винуватими в інкримінованих їм кримінальних правопорушеннях, стадію судового розгляду.

При з`ясуванні питання щодо наявності ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинувачених, на які посилалася прокурор у клопотаннях про продовження строку дії запобіжного заходу, та чи переважають характеризуючі дані щодо осіб обвинувачених ці ризики, колегія суддів враховує те, що ризиком є подія або дія, яка може настати або вчинитися з високим ступенем ймовірності, вірогідність яких має оцінюватись у сукупності з обґрунтованістю (підозри) обвинувачення та вагомістю доказів на (її) його підтвердження, мірою покарання, яка загрожує у разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованих діянь.

Суд вважає, що прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливості обвинуваченими ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 переховуватись від суду, незаконно впливати на інших обвинувачених, свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому вони обвинувачуються.

Заявлений прокурором стосовно кожного з обвинувачених ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду) є актуальним, оскільки обвинувачені, усвідомлюючи тяжкість можливого покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років з конфіскацією майна, яке їм загрожує у разі визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, можуть переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Враховуючи стадію судового розгляду, а також те, що не допитані свідки у кримінальному провадженні, обвинувачені знають особисто один одного, що дає підстави суду вважати обґрунтованим ризик незаконного впливу на свідків чи інших обвинувачених у цьому ж провадженні, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованим та недоведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом. Станом на час розгляду клопотань прокурора досудове розслідування завершене, докази, які можуть вказувати на винуватість обвинувачених зібрані, а сам факт ймовірності вчинення обвинуваченими дій, спрямованих на створення штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ними у подальшому захисних версій, прокурором доведено не було.

Ризик, передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України - вчинення обвинуваченими іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому вони обвинувачуються, обґрунтовується тим, що обвинувачені можуть і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, оскільки суду не подано підтверджень щодо наявності у обвинувачених постійного місця роботи, а отже і сталого джерела доходів, що може стати підставою для продовження вчинення кримінальних правопорушень. Крім того, суд враховує можливість обвинувачених вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вони обвинувачуються у систематичному вчиненні кримінальних правопорушень.

Злочини в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів це діяння, які створюють загрозу заподіяння шкоди або створюють фактичну шкоду здоров`ю невизначеному колу осіб, що підтверджує наявність об`єктивного суспільного інтересу в даному кримінальному провадженні.

Враховуючи вказані факти, суд вважає, що зміна запобіжного заходу обвинуваченим на домашній арешт, не лише не зможе запобігти ризикам, передбаченим кримінальним процесуальним законодавством України, але й може зашкодити суспільному інтересу.

Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про застереження, які б унеможливлювали перебування обвинувачених під вартою та стороною захисту в судовому засіданні такі відомості не надані.

Крім того, при вирішенні клопотань сторони захисту про зміну запобіжних заходів стосовно обвинувачених на домашній арешт суд бере до уваги, що жодних нових доказів про те, що ризики відпали, зменшилися і є неактуальними, сторона захисту не надала. З огляду на таке, суд дійшов висновку, що клопотання сторони захисту про зміну запобіжних заходів обвинуваченим з тримання під вартою на домашній арешт не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 та п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Ухвалами Черкаського районного суду Черкаської області від 17.04.2025, 05.06.2025 під час продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою було визначено розмір застави обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , як альтернативного запобіжного заходу.

Так, колегією суддів визначено розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 з урахуванням того, що він обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 255 (керівництво злочинною організацією), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, обставини кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченого, його майнового та сімейного стану, наявності ризиків - 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб; ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , враховуючи те, що вони обвинувачуються, зокрема, за ч. 2 ст. 255 (участь у злочинній організації), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, обставини кримінальних правопорушень, даних про осіб обвинувачених, їх майнового та сімейного стану, наявності ризиків - 250 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; ОСОБА_13 , з урахуванням того, що вона обвинувачується, зокрема, за ч. 2 ст. 255 (участь у злочинній організації), ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, обставини кримінальних правопорушень, даних про особу обвинуваченої, її вік та стан здоров`я (наявність хронічних захворювань), майновий та сімейний стан - 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оцінивши доводи захисників обвинувачених про зменшення розміру застави, суд зауважує на тому, що розмір застави повинен відповідати тяжкості інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, а також ступеню довіри щодо належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Враховуючи фактичні обставини кримінальних правопорушень, беручи до уваги наявність встановлених в рамках даного кримінального провадження ризиків, зважаючи на тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , колегія суддів доходить висновку, що зменшення розміру застави не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинувачених, а тому підстав для зміни розміру застави та задоволення клопотань захисників відсутні.

Розглядаючи заявлене клопотання прокурора відносно обвинуваченого ОСОБА_14 про продовження строку запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та клопотання захисника ОСОБА_32 , яка діє в інтересах ОСОБА_14 , про зміну запобіжного заходу, суд приходить до такого.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 05.06.2025 продовжено стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 03 серпня 2025 року (включно), заборонивши залишати місце свого проживання (роботи).

Встановлені судом ризики, передбачені ст. 177 КПК України, що стали підставою для обрання ОСОБА_14 запобіжного заходу, не зменшилися і виправдовують застосування обраного запобіжного заходу, зокрема, ризик переховування від суду, незаконного впливу на свідків чи обвинувачених, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому обвинувачується.

Суд вважає необґрунтованим та недоведеним стороною обвинувачення існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений ОСОБА_14 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом з огляду на те, що досудове розслідування завершене, докази, які можуть вказувати на винуватість обвинуваченого зібрані, а сам факт ймовірності створення обвинуваченим штучних доказів та підбурення осіб, які не були свідками кримінального правопорушення до дачі завідомо неправдивих свідчень на підтвердження висунутих ним у подальшому захисних версій, прокурором не доведено.

Беручи до уваги вищезазначені ризики, та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, те, що ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного із незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, враховуючи початкову стадію судового провадження, суд вважає, що на теперішній час запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим і співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_14 характеру та тяжкості діяння, яке йому інкримінується, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя, зокрема, переховуванням від суду.

Саме такий запобіжний захід може як запобігти імовірним ризикам, так і забезпечити належну поведінку обвинуваченого в процесі розгляду кримінального провадження судом. Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_14 процесуальних обов`язків під час розгляду в суді кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, клопотання прокурора про продовження строків тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 з визначенням розміру застави підлягають задоволенню, а клопотання сторони захисту про зміну запобіжних заходів стосовно обвинувачених з тримання під вартою на домашній арешт та зменшення розміру застави - задоволенню не підлягають. Клопотання прокурора про продовження стосовно ОСОБА_38 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підлягає задоволенню, а клопотання захисника ОСОБА_32 про зміну запобіжного заходу- задоволенню не підлягає.

Стосовно клопотання адвоката ОСОБА_20 , який діє в інтересах ОСОБА_33 , про повернення тимчасово вилученого майна, суд зазначає таке.

В обґрунтування клопотання адвоката ОСОБА_20 , який діє в інтересах ОСОБА_33 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 та ключів від нього зазначено, що органом досудового розслідування на виконання ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києві від 05.01.2024 по справі № 759/180/24 вилучено в ОСОБА_33 транспортний засіб (автомобіль) марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 . Вищевказаний автомобіль було вилучено разом із ключами та доставлено для зберігання до спеціального майданчику Головного слідчого управління Національної поліції України. Як зазначає адвокат, аналіз ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києві від 05.01.2024 по справі № 759/180/24, зокрема резолютивної частини не свідчить про те, що на автомобіль було накладено арешт. Посилається на те, що зі змісту листа Святошинського районного суду м. Києва від 18.03.2025 № 01/356/2025 вбачається, що згідно відомостей комп`ютерної програми «Д-3» арешт на автомобіль ухвалою слідчого судді або будь-яким іншим судовим рішенням - не накладався. Автомобіль, який на даний час перебуває у розпорядженні Головного слідчого управління Національної поліції України, має статус тимчасово вилученого майна. Враховуючи викладене, вважає, що автомобіль підлягає до негайного повернення його власнику - ОСОБА_39 .

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_20 подане клопотання про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 та ключів від нього підтримав, просив задовольнити в повному обсязі, виходячи за обставин наведених у ньому.

У судовому засіданні власник майна ОСОБА_40 підтримав клопотання про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 та ключів від нього, просив задовольнити в повному обсязі, посилаючись на особисту необхідність в його користуванні. На питання прокурора повідомив про те, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_7 , щодо передачі транспортного засобу в користування сповістив, що інколи передавав йому ключі, а 08 січня 2024 року перегнав автомобіль на станцію для технічного обслуговування.

У судовому засіданні прокурор просила відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_20 про повернення тимчасово вилученого майна - автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 та ключів. Зауважила, що дійсно на вказаний транспортний засіб арешт не накладався, а його вилучення було прямо передбачено ухвалою суду про надання дозволу на проведення обшуку. Разом з тим у матеріалами кримінального провадження підтверджується факт користування автомобілем обвинуваченим ОСОБА_7 , зокрема клопотала про долучення доказів для їх дослідження. Крім того зазначила, що вказане майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши думку учасників, суд приходить до такого.

Суд установив, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2024 надано дозвіл слідчим на проведення обшуку автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 , в ухвалі вказано майно, що підлягає вилученню, в тому числі знаряддя вчинення злочину - автомобіль марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 та ключів від нього.

11.01.2024 старшим слідчим СУ ГУНП в Черкаській області було здійснено обшук автомобіля маркиLexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 . Відповідно до протоколу обшуку, в ході його проведення було вилучено вказаний автомобіль та ключі від нього.

Як повідомила прокурор у судовому засіданні вказаний автомобіль був визнаний речовим доказом про, що наявна в матеріалах кримінального провадження постанова.

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вилученого автомобіля є ОСОБА_41 , який в судовому засіданні зазначив, що він є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_7 .

У своєму клопотанні адвокат ОСОБА_20 ставить питання про повернення автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 його власнику, остільки вважає, що такий є тимчасово вилученим майном та на нього не накладено арешт.

Так, відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Частиною другою зазначеної статті передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони відповідають одній з ознак п.1-4 вказаної статті.

При цьому, оцінка підстав віднесення певного майна до категорії тимчасово вилученого в розумінні ст. 167 КПК України залежить також від процесуального порядку його одержання органом досудового розслідування.

Статтею 168 КПК України передбачено випадки за яких можливо тимчасово вилучати майно, зокрема згідно з ч.2 цієї статті тимчасове вилучення здійснюється під час обшуку.

Вказана слідча дія відповідно до ст. 234 КПК України проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій, з-поміж іншого, мають міститися відомості про речі та документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п.6 ч.2 ст. 235 КПК України).

Отже, необхідність зазначення таких відомостей узгоджується із тим, що під час розгляду клопотання про надання дозволу на обшук слідчий/прокурор, серед іншого, має довести достатність підстав вважати, що відповідні речі та документи мають значення для досудового розслідування, відомості, які в них містяться, можуть бути доказами під час судового розгляду, а також, можливість перебування таких речей та документів у зазначеному житлі чи іншому володінні особи ( п.2-4 ч.5 ст.234 КПК України).

Враховуючи зазначене, при вирішенні питання про дозвіл на проведення обшуку, здійснюється судовий контроль за втручанням у право власності осіб, зокрема щодо конкретного обсягу майна, яке має значення для конкретного кримінального провадження та яке за умови подальшого дотримання встановлених законом правил отримання доказової інформації із таких речей і документів та її фіксування забезпечуватиме правомірність утримання такого майна органом досудового розслідування.

У зв`язку із цим, статтею 236 КПК України, якою встановлено порядок проведення обшуку, розрізнено статус майна, яке може вилучатися під час такої слідчої дії. Така різниця у статусі обумовлена відмінностями у подальшому процесуальному оформленні майна у кримінальному провадженні і, відповідно, відмінністю в питанні повернення власнику.

Так, положення ч. 7 ст. 236 КПК України передбачає, що предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Тож законодавцем визначено, що тимчасово вилученим майном під час обшуку є майно, яке: не входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку; не відноситься до предметів, які вилучені законом з обігу.

Таким чином, оскільки ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2024 (справа №759/180/24) було надано дозвіл на вилучення автомобіля маркиLexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 , то суд приходить до висновку, що даний автомобіль не є тимчасово вилученим майном.

Суд враховує висновки, висловлені у постанові ККС ВС від 23 січня 2020 року у справі № 457/1485/13-к, відповідно до яких КПК України не передбачає необхідність накладення арешту на речі та документи, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі на проведення обшуку.

Таким чином, для повернення майна в порядку ст. 169 КПК України, необхідно довести, що відповідне майно, відносно якого порушується питання про його повернення, не входило до переліку майна, на яке слідчим суддею прямо надано дозвіл на відшукання та вилучення в ухвалі про проведення обшуку.

Крім того, в обвинувальному акті вказаний автомобіль марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 , зазначено як знаряддя вчинення злочину.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вказаний автомобіль та ключі від нього відповідають критеріям ст. 98 КПК України та є речовими доказами.

Матеріали кримінального провадження судом будуть досліджуватися на стадії дослідження доказів під час судового засідання. На даний час будь-які речові чи письмові докази, що стосуються вказаного автомобіля не досліджувались, а тому є ймовірність його приховування чи відчуження.

Таким чином, оскільки майно, про повернення якого просить адвокат ОСОБА_20 може бути використане як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, на даний час відсутні законні підстави для повернення майна, дозвіл на вилучення якого наданий у передбаченому законом порядку та яке визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

З огляду на таке, в задоволенні клопотання, поданого адвокатом ОСОБА_20 , який діє в інтересах ОСОБА_42 про повернення тимчасово вилученого майна - слід відмовити.

Керуючись ст. 167, 168, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 201, 217, 235, 236, 334, 335, 369-372, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника ОСОБА_19 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_16 , задовольнити.

Виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_16 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України.

Виділенню підлягають наступні документи:

- копія обвинувального акта;

- копія реєстру матеріалів досудового розслідування;

- оригінал розписки про отримання копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Копію ухвали та виділені матеріали щодо ОСОБА_16 передати до канцелярії суду для реєстрації.

Виділеному кримінальному провадженню присвоїти окремий номер провадження.

Зупинити судове провадження у виділеному кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000018 від 15.01.2023, по обвинуваченню ОСОБА_16 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, до звільнення з військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 повідомити суд про звільнення ОСОБА_16 з військової служби.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) грн.

Продовжити стосовно ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) грн.

Продовжити стосовно ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) грн.

Продовжити стосовно ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) грн.

Продовжити стосовно ОСОБА_13 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 80 (вісімдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Продовжити стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Продовжити стосовно ОСОБА_12 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) грн.

Продовжити стосовно ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто 27 вересня 2025 року (включно), з визначенням розміру застави 250 (двісті п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 757 000 (сімсот п`ятдесят сім тисяч) грн.

Покласти на обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , у разі внесення застави, обов`язки:

1. прибувати на кожну вимогу суду для участі в судових засіданнях;

2. не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстровані, проживають чи перебувають, без дозволу суду;

3. повідомляти суд та прокурора про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4. утриматись від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими, у вказаному кримінальному провадженні;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити обвинуваченим, що у разі невиконання ними покладених обов`язків, застава буде звернена в дохід держави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави (реквізити для сплати застави - отримувач ТУ ДСАУ у Черкаській області, код 26261092, банк отримувача ДКСУ у м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача: UA0003652, призначення платежу: застава згідно з ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області, № справи, за обвинуваченого/обвинувачену, ПІБ платника застави).

У задоволенні клопотань захисників та обвинувачених про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави шляхом зменшення розміру застави та на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, задовольнити.

Продовжити стосовно ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, тобто до 27 вересня 2025 року (включно), заборонивши залишати місце свого проживання (роботи) за адресою: АДРЕСА_9 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_14 , наступні обов`язки:

??1. заборонити відлучатися з місця проживання (роботи) за адресою: АДРЕСА_9 , без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (окрім випадків надання йому невідкладної медичної допомоги);

??2. прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду у визначений ним час;

3. утримуватися від спілкування з свідками та іншими обвинуваченими в даному кримінальному провадженні;

4. повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи;

5. здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України в`їзд в Україну.

Клопотання адвоката ОСОБА_20 , який діє в інтересах ОСОБА_33 про повернення тимчасово вилученого майна автомобіля марки Lexus, моделі RX 350, державний номер НОМЕР_1 та ключі від нього - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Відповідно до ч. 3 ст. 395 КПК України особа, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали складено 04 серпня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3