Справа № 489/5502/25
Провадження № 1-кп/489/777/25
Інгульський районний суд міста Миколаєва
Ухвала

іменем України

16 вересня 2025 року місто Миколаїв

Інгульський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження №0000589 від 02.06.2025

за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Христофорівки Баштанського району Миколаївської області, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей, який проходить військову службу за контрактом на посаді навідника військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Солдат ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем за контрактом та проходячи військову службу на посаді навідника військової частини НОМЕР_1 , 01.06.2025 близько 15:25 год, керуючи технічно справним автомобілем марки «Кіа К5», реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався у світлий час доби, по сухій, чистій, асфальтобетонній, освітленій природнім освітленням проїзній частині просп. Миру, зі сторони вул. Новозаводської в напрямку вул. Космонавтів.

Продовжуючи рух в обраному напрямку, при наближенні до будинку №72, водій ОСОБА_3 в порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3, Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, із відповідними змінами та доповненнями (далі - ПДР України), а саме: будучи зобов`язаним знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, розуміючи, що його дії не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю громадян, проявив неуважність, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни, під час виникнення небезпеки для руху у вигляді пішохода ОСОБА_6 , якого він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався зліва направо у невстановленому для переході місці по відношенню до автомобіля.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді забійних ран обличчя, правої кисті, перелому нижньої третини правої ліктьової кістки. По ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_3 вимог пунктів п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 12.3 ПДР України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю. Пояснив, що 01.06.2025 приблизно о 15:25 год їхав від залізничного вокзалу до площі Перемоги по просп. Миру в крайній лівій смузі руху. День був ясний, дорога суха, видимість не була обмежена. Швидкість автомобіля були 40-45 км/год. Потерпілий переходив дорогу поза межами пішохідного переходу, обвинувачений його не помітив, почув звук удару у водійські двері, одразу зупинився, вибіг до потерпілого, надав його допомогу та викликав поліцію і швидку допомогу. Відвідував потерпілого в лікарні, вибачився перед ним, надав допомогу продуктами харчування та грошовими коштами в розмірі 3000 грн. Потерпілий ніякої іншої компенсації не вимагав, добровільно написав розписку про відсутність претензій, визнав і свою вину в тому, що переходив дорогу в невстановленому місці.

У судовому засіданні 16.09.2025 обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим, оскільки він примирився з ним та повністю відшкодував заподіяну шкоду.

Потерпілий неодноразово викликався в судові засідання, отримує телефонограми, повістка, направлена поштою, повернулася без вручення адресату. Про примирення з обвинуваченим свідчить розписка потерпілого про відсутність претензій до обвинуваченого та повне відшкодування шкоди. Копія розписки долучена до матеріалів справи, а оригінал оглянуто судом у судовому засіданні. Протягом судового розгляду справи, потерпілий, достеменно знаючи про судовий розгляд, не висловив іншої позиції.

Прокурор не заперечувала проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілим. Обвинувачений вчинив необережний нетяжкий злочин, не судимий, відшкодував шкоду потерпілому.

Вислухавши учасників, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно зі ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення належить до категорії необережних нетяжких злочинів та не відноситься до корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, а також до порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», такою, яка вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

При розгляді клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні необережного нетяжкого злочину, примирився з потерпілим та відшкодував йому заподіяну шкоду. При цьому обвинувачений згідно з вимогою про судимість є несудимим.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 1 ст. 286 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Таким чином, встановлені судом обставини є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження.

Цивільний позов не заявлявся.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України, суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою. Відповідно до висновку, сформованого у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі № 598/1781/17, суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, з обвинуваченого підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Отже, з ОСОБА_3 необхідно стягнути в дохід держави витрати за проведення експертиз у загальній сумі 10696,80 грн.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись статтями 284, 286, 370, 372 КПК України, суд

постановив:

Кримінальне провадження №0000589 від 02.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.

Речовий доказ:

- автомобіль марки «Кіа К5», реєстраційний номер НОМЕР_2 вважати повернутим фактичному володільцю ОСОБА_3 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів Миколаївського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в сумі 10696,80 грн (десять тисяч шістсот дев`яносто шість грн 80 коп.).

На ухвалу протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Інгульський районний суд міста Миколаєва.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1