У Х В А Л А

Справа № 126/2558/24

Провадження № 1-кп/126/162/2025

19 травня 2025 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого, адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000436 від 23.05.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В проваджені Бершадського районного суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 , у вчиненні ним злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження раніше обраного обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 60 діб, обґрунтовуючи його наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 просив в задоволенні клопотання прокурора відмовити, застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений, ОСОБА_4 , висловив аналогічну позицію.

Суд, розглянувши клопотання прокурора, заслухавши думку учасників кримінального провадження, оглянувши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що неможе перевищувати двох місяців.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

При вирішенні питання про необхідність ув`язнення особи вагомою підставою є ризик переховування цієї особи від правосуддя та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. При цьому переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують.

Як вбачається з матеріалів справи, встановивши наявність обґрунтованих підстав, 24.05.2024, ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 24.05.2024 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який неодноразово було продовжено, ухвалами слідчого судді.

До спливу строку тримання під вартою обвинуваченого, ОСОБА_4 прокурор звернувся до суду з клопотанням про його продовження, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ст.. 177 КПК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_4 інкримінується злочин, який є особливо тяжким злочином проти життя та здоров`я особи, та у випадку визнання останнього винним за фактом умисного вбивства, передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, що вже само по собі може бути підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та суду, про що також викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії».

Також, обґрунтованість цього ризику полягає в тому,що ОСОБА_4 офіційно ніде не працевлаштований,адреси реєстрації та фактичного місця проживання відрізняються, та може змінити місце проживання, тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від слідства та суду на території України та за її межами, чим унеможливить досягнення завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Крім того, враховуючи позицію Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» де закріплено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину ОСОБА_4 , у зв`язку з чим, при обранні більш м`якого запобіжного заходу, останній буде мати можливість впливати на свідків з метою спонукання змінити показання, чим перешкоджатиме встановленню всіх обставин кримінального правопорушення.

Наявність ризику, передбаченого пунктом 5 обґрунтовується тим, що враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 наявні усі підстави вважати, що перебуваючи на свободі обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність, а саме: вчинити інший тяжкий чи особливо тяжкий злочин, відносно інших осіб.

При вирішенні питання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій, судом враховується, що ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст.177 КПК України, продовжують існувати.

Підставою продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що обвинувачений матиме можливість: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити новий злочин, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи, що передбачені п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України ризик продовжує існувати, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 в разі визнання винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу недостатнє для запобігання зазначеним вище ризикам, тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 331, 369, 372 КПК України, суд,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м.Бершадь, Вінницької області та жителю АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, у вигляді тримання під вартою продовжити на 60 днів до 17.07.2025 року, включно.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.06.2019 року.

Суддя ОСОБА_1