МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 945/417/25
Провадження 1-кп/945/493/25
УХВАЛА

Іменем України

06 травня 2025 року Миколаївський районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ;

прокурора ОСОБА_3 ;

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ;

потерпілих: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у судовому засіданні в місті Миколаєві, під час розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 310 КК України, клопотання захисника про зняття арешту з майна,

встановив:

У провадженні Миколаївського районного суду Миколаївської області на розгляді перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000060 від 05.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 310 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого звернувся до суду з клопотанням про зняття арешту з мобільного телефону марки Redmi A1, чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , який був вилучений під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого. Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.02.2025 на телефон накладено арешт.

У клопотанні захисник посилався на те, що ОСОБА_5 має інвалідність і потребує контакту з лікарями, а тому через відсутність мобільного телефону позбавлений цієї можливості.

Клопотання просив задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що мобільний телефон визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом та не заперечував щодо повернення мобільного телефону марки Redmi A1 обвинуваченому. Також, долучив до матеріалів кримінального провадження ухвалу слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.02.2025 про накладення арешту на майно.

Обвинувачений ОСОБА_5 клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Потерпілі не заперечували щодо задоволення клопотання.

Суд, вислухавши думку сторін у кримінальному провадженні та дослідивши матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

У відповідності до ст.2 КПК України завданням кримінального провадження визначено захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права, законність, недоторканність права власності, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередність дослідження показань, речей і документів (ч. 1 ст. 7 КПК України).

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (з протоколами до неї) та практики Європейського Суду з прав людини, втручання в право особи на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Крім того, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти шляхом ужиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Отже, стаття 1 Першого протоколу, яка спрямована на захист особи від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідних заходів, спрямованих на захист права власності (рішення у справі «Броньовський проти Польщі»). Заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Лонрот проти Швеції»).

Зі змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що мобільний телефон марки Redmi A1, чорного кольору, що належить ОСОБА_5 і який був вилучений під час особистого обшуку, визнаний у кримінальному провадженні речовим доказом. Ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області на вищевказаний мобільний телефон, з метою збереження речового доказу, накладено арешт.

На даний час розпочато судовий розгляд кримінального провадження по суті, з`ясовано позицію обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення, встановлено порядок дослідження доказів.

Враховуючи викладене, з метою дотримання «справедливого балансу» між потребами судового розгляду та правом власності особи, беручи до уваги відсутність даних про те, що зміна місця зберігання вказаного мобільного телефону може негативно вплинути на хід судового розгляду, суд дійшов висновку про можливість часткового задоволення клопотання сторони захисту шляхом зміни місця зберігання та передачі вказаного мобільного телефону власнику, що дозволить забезпечити більш сприятливі умови для зберігання арештованого майна та запобігання його псуванню.

При цьому, передача мобільного телефону на відповідальне зберігання власнику, без скасування арешту, не перешкоджатиме завданням кримінального провадження, і не порушуватиме право особи володіти майном.

Скасування арешту з майна може унеможливити проведення його огляду у судовому засіданні та, відповідно, унеможливить встановлення всіх обставин справи і виконання завдань кримінального провадження, яке відповідно до ст.2 КПК України полягає, серед іншого, в забезпеченні повного судового розгляду.

З урахуванням тієї стадії, на якій перебуває судове провадження на час подачі клопотання, положень ст.ст.332, 333 КПК України, мети збереження речових доказів, з якою було накладено арешт, суд приходить до висновку, що наявність арешту на мобільному телефоні марки Redmi A1, чорного кольору, що належить ОСОБА_5 є пропорційним обмеженням права власності, яке забезпечує справедливу рівновагу між вимогами загальних інтересів суспільства та вимогами захисту основних прав людини, здійснюється відповідно із законом, переслідує легітимну мету, а саме забезпечення повного судового розгляду та реалізації загальних засад кримінального провадження, є необхідним у демократичному суспільстві.

За таких обставин, суд вважає, що потреба у подальшому застосуванні арешту на майно не відпала, а тому клопотання захисника підлягає задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ч.4 ст.173, ст.174, 333, 369-372, 392 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання захисника задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07.02.2025 мобільний телефон марки Redmi A1, чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , із сім картою НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_5 , а саме в частині заборони користування вище вказаним мобільним телефоном.

В іншій частині в задоволенні клопотання захисника відмовити.

Змінити місце зберігання арештованого мобільного телефону марки Redmi A1, чорного кольору IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та передати вказаний мобільний телефон на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , з покладенням на нього обов`язків забезпечити зберігання вказаного речового доказу до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Попередити ОСОБА_5 про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження вказаного вище арештованого майна.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та підписано 07 травня 2025 року о 08 год. 45 хв.

Суддя ОСОБА_9

07.05.2025