Справа № 331/4212/25
Провадження № 1-кс/331/1472/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду клопотання слідчого 2-го відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенанта юстиції ОСОБА_3 про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000905 від 16.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий 2-го відділення слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 лейтенант юстиції ОСОБА_3 звернулася до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя з клопотанням, яке погоджене прокурором, про арешт майна за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000905 від 16.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом УСБУ Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000905 від 16.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , починаючи з 02 грудня 2022 року, перебуваючи на території міста Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області, яке з 26.02.2022 є тимчасово окупованою територією представниками збройних формувань держави-агресора Російської Федерації (далі - зф держави-агресора РФ), діючи умисно, із власних корисливих мотивів та з метою підтримання окупаційної влади, встановленої збройними формуваннями Російської Федерації, маючи проросійські погляди та критичне ставлення до діючої законної влади в Україні, усвідомлюючи протиправність своїх дій, прийняв пропозицію невстановлених осіб із числа представників окупаційної влади м. Токмака Запорізької обл., добровільно зайняв посаду дільничного уповноваженого поліції відділу дільничних уповноважених поліції і по справах неповнолітніх Управління внутрішніх справ по м. Токмак та Токмацькому району у незаконному правоохоронному органі - т.зв. Управлінні внутрішніх справ по м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області, яку продовжив займати у реформованому незаконному правоохоронному органі - т.зв. відділі Міністерства внутрішніх справ Російської Федерації «Токмацький» (мовою оригіналу - «Отдел Министерства внутрених дел Российской Федерации «Токмакский»), створеному на тимчасово окупованій території міста Токмак Токмацької міської територіальної громади Пологівського району Запорізької області.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, виконуючи функціональні обов`язки в інтересах окупаційної влади на займаній посаді дільничного уповноваженого поліції відділу дільничних уповноважених поліції і по справах неповнолітніх Управління внутрішніх справ по м. Токмак та Токмацькому районі у незаконному правоохоронному органі - т.зв. Управлінні внутрішніх справ м. Токмак і Токмацькому району Головного управління внутрішніх справ в Запорізькій області (мовою оригіналу - «Управление внутрених дел по г. Токмак и Токмакскому району Главного управления внутренних дел по Запорожской области»), маючи відповідні владні повноваження, виконував накази та розпорядження щодо належного забезпечення дотримання законів Російської Федерації на ввіреній ділянці роботи відповідно до посади дільничного в незаконному правоохоронному органі.

19.06.2025 слідчим СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135 ч. 8, 276-278 КПК України складено та 20.06.2025 належним чином повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Також слідчий звертає увагу на те, що санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, за якою ОСОБА_4 повідомлено про підозру, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Тому, з урахуванням санкції ч. 7 ст. 111-1 КК України орган досудового розслідування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 170 КПК України повинен вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, з метою його конфіскації.

Зокрема, досудовим розслідуванням встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває транспортний засіб «DAEWOO LANOS» 2008 року, бежевого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_1 » та VIN-кодом - « НОМЕР_2 », та легковий причіп « НОМЕР_3 » 2013 року, сірого кольору, з номерним знаком - « НОМЕР_4 » та VIN-кодом - « НОМЕР_5 ».

У той же час, за твердженням слідчого, наразі у органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що наявні ризики відчуження та знищення наведеного вище майна з метою унеможливлення застосування до нього заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна та подальшої його конфіскації. Тому орган досудового розслідування вважає за доцільне здійснити розгляд цього клопотання без повідомлення підозрюваного та сторони захисту з метою запобігання настанню негативних наслідків для кримінального провадження.

У судове засідання слідчий ОСОБА_3 не з`явилася, але надала заяву про розгляд клопотання без її участі, клопотання підтримала та просила його задовольнити.

Власник майна та його захисник у судове засідання не викликалися відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, дійшов таких висновків.

Із матеріалів справи встановлено, що у провадженні слідчого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 знаходиться кримінальне провадження № 0000905 від 16.06.2025 за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України.

19.06.2025 слідчим СВ ІНФОРМАЦІЯ_3 за погодженням із процесуальним керівником у кримінальному провадженні - прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відповідно до вимог ст.ст. 111, 135 ч. 8, 276-278 КПК України складено та 20.06.2025 належним чином повідомлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя від 24.07.2025 у кримінальному провадженні № 0000905 від 16.06.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Із реєстраційної картки ТЗ NZA: НОМЕР_9 встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, номер та серія знака: НОМЕР_1 ; дата реєстрації: 09.04.2014; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_6 ; VIN: НОМЕР_2 .

Крім того, із реєстраційної картки ТЗ NZA: НОМЕР_7 встановлено, що у власності підозрюваного ОСОБА_4 перебуває легковий причіп ЛЕВ 183121, номер та серія знака: НОМЕР_4 ; дата реєстрації: 13.07.2013; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_8 ; VIN: НОМЕР_5 .

Слідчим суддею враховано, що згідно із ч.2 ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Вказана норма також узгоджується зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватись відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Згідно із ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

За змістом ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

В абз. 1 ч. 4 ст.170 КПК України передбачено, що у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Тобто, за змістом вказаних положень закону арешт може бути накладено слідчим суддею на майно яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

При вирішенні питання про накладення арешту на майно, яке перебуває у власності ОСОБА_4 , слідчий суддя також враховує згідно із ч.2 ст. 173 КПК України: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Із матеріалів, долучених до клопотання, вбачається, що стороною кримінального провадження відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України доведено наявність правових підстав для накладення арешту на майно ОСОБА_4 , оскільки на даний час ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.7 ст.111-1 КК України, а санкція ч.7 ст.111-1 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна або без такої. Тобто, у випадку постановлення обвинувального вироку суду майно ОСОБА_4 може бути конфісковано в дохід держави.

Тому з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання на майно підозрюваного ОСОБА_4 має бути накладений арешт.

При цьому, розумність та співрозмірність обмеження права власності, яке матиме місце при накладенні арешту на дане майно, на переконання слідчого судді, відповідає завданням кримінального провадження і не матиме негативних наслідків для його власника.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Тому, керуючись ст. ст. 170, 172, 173, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на майно, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме: на транспортний засіб марки DAEWOO LANOS, номер та серія знака: НОМЕР_1 ; дата реєстрації: 09.04.2014; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_6 ; VIN: НОМЕР_2 , та на легковий причіп ЛЕВ 183121, номер та серія знака: НОМЕР_4 ; дата реєстрації: 13.07.2013; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу: НОМЕР_8 ; VIN: НОМЕР_5 .

Роз`яснити, що згідно зі ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1