Справа № 527/2256/25
провадження № 1-кс/527/460/25
УХВАЛА

29 липня 2025 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - слідчої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчої - ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине клопотання слідчої слідчого відділення відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Полтавській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Глобинської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000400, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09.07.2025, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Шепелівка Глобинського району Полтавської області, українка, громадянка України, з середньою освітою, офіційно не працює, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України,

ВСТАНОВИВ :

29 липня 2025 року до суду надійшло вищевказане клопотання.

Клопотання мотивовано тим, що досудовим розслідуванням установлено, що в січні 2025 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_3 , у ОСОБА_6 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням у тіло малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, з метою отримання грошових коштів.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , перебуваючи з малолітньою ОСОБА_7 в сімейних відносинах, як мати та дочка, являючись особою, яка повинна займатись її вихованням, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи власні дії, ігноруючи загально прийняті норми моралі та поведінки у суспільстві, нехтуючи правом особи на статеву свободу та статеву недоторканість, користуючись безпорадним станом, який виражався в тому, що малолітня потерпіла не розуміла сутність та характер вчинюваних щодо неї дій та не могла чинити опір через свій малолітній вік, відсутність рівня інтелектуального розвитку, знаючи про можливість настання тяжких наслідків у вигляді психологічних травм, вчиняла дії сексуального характеру, не пов`язані із проникненням в її тіло, які виражались в неодноразовому торканні та терті по зовнішніх геніталіях малолітньої ОСОБА_7 , а також повного оголення тіла (свого та дитини) з метою отримання грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється в умисному вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи (сексуальне насильство), вчинені щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

29.07.2025 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, повідомлено про підозру ОСОБА_6 .

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненніОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України підтверджується: рапортом про вчинення кримінального правопорушення від 01.07.2025; протоколом огляду від 10.07.2025; рапортом оперуповноваженого ВКП в Полтавській області ОСОБА_8 ; протоколом обшуку від 29.07.2025; протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 від 29.07.2025;

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду, зважаючи на той факт, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років; знищити, або сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, так як ОСОБА_6 має доступ до своїх соціальних мереж, онлайн акаунтів, з яких здійснювалось правопорушення, тому може знищити відеозаписи на яких зображено факт насильства над дитиною та листування з невідомими особами в яких є відеозаписи оголеної дитини;незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, так як підозрювана перебуває у родинних стосунках зі свідками та являється матір`ю малолітньої потерпілої, у зв`язку з чим підозрювана може залякати дитину та в подальшому впливати на її покази. Резонансність справи та суспільний резонанс: кримінальне правопорушення набуло громадського розголосу через особливу жорстокість, вчинення його матір`ю щодо власної дитини, а також у зв`язку з віком потерпілої (6 років). Ця обставина збільшує ризики тиску на слідство, спроб уникнення відповідальності через вплив або дискредитацію потерпілої сторони; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, з огляду на специфіку обставин і особу підозрюваної, не виключається ризик повторного вчинення дій, що становлять загрозу для малолітньої, особливо у разі збереження доступу до неї або проживання разом.

Враховуючи зазначені вище ризики і наявність обґрунтованої підозри, застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

Посилаючись на викладене, наявність ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України та неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та тяжкість покарання, слідчий просив обрати щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримували, посилаючись на обставини та підстави, викладені в ньому, прохали його задовольнити.

При допиті в судовому засіданні підозрювана ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала, заперечувала щодо задоволення клопотання. Захисник підтримав позицію підозрюваної.

Суд, розглянувши клопотання, долучені до нього матеріали, заслухавши слідчого по справі, підозрюваного та його захисника, вислухавши думку прокурора, дійшов висновку про необхідність задоволення даного клопотання, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 09 липня 2025 року розпочато кримінальне провадження №0000400 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

29 липня 2025 року ОСОБА_6 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України.

Подане до суду клопотання про обрання запобіжного заходу відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором, подане до суду у строк, передбачений ст. 192 КПК України.

Копія клопотання та матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, у відповідності до ч. 2 ст. 184 КПК України, вручені підозрюваній ОСОБА_6 .

Відповідно до припису ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 у справі «Гарькавий проти України» зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє до Франції» від 26 червня 1991 р. зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

У відповідності до вимог ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя переконався, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 153 КК України, яке є тяжким злочином, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років.

Досліджені додані до клопотання матеріали вказують на наявність вагомих фактів, які стали причиною виникнення підозри. Не вдаючись в оцінку даних доказів, та інших, зібраних на досудовому слідстві, слідчий суддя в той же час враховує об`єктивний характер встановлених фактів і приходить до висновку, що підозра підтверджується доказами, які є достатніми на даному етапі досудового розслідування.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим, залежить від обставин.

Слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинення тяжкого кримінального правопорушення, не має міцних соціальних зв`язків, ніде не працює, раніше не судима. Відомостей про стан здоров`я обвинуваченої, які б унеможливлювали утримання її під вартою, учасниками кримінального провадження суду не надано.

За викладених обставин, слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, або сховати, спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, запобігання спробам вчинити інші кримінальні правопорушення.

Враховуючи наявність вищезазначених ризиків, беручи до уваги обставини, передбачені ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Даних щодо неможливості застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за станом здоров`я слідчому судді не надано.

Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного з моменту затримання.

Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність та доцільність застосування до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу - тримання під вартою строком на 60 днів, який рахувати з моменту її взяття під варту, а саме з 17.00 год 29 липня 2025 року.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя не визначає розмір застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-197, 202, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Термін тримання під вартою ОСОБА_6 рахувати з моменту взяття під варту з 17 год 00 хв 29 липня 2025 року.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 закінчується о 17.00 год 26 вересня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Повний текст ухвали оголошено в судовому засіданні 01 серпня 2025 року о 08.00 год в залі судового засідання Глобинського районного суду Полтавської області (місцезнаходження: 39000, Полтавська область, Кременчуцький район, м. Глобине, вул. Центральна, буд. 183/23).

Слідчий суддя ОСОБА_1