Справа № 953/467/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом у кримінальному провадженні №0001777 від 17.11.2024 відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, із вищою освітою, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, що містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

ВСТАНОВИВ:

17.11.2024, близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_6 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи біля зупинки громадського транспорту навпроти житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 9. у присутності сторонніх осіб, які знаходились на зупинці, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та нехтуючи загальноприйнятими нормами і правилами поведінки, проходячи повз раніше незнайомого йому потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , витягнув із своєї сумки револьвер моделі «STALKER», який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-24/35093-БЛ від 26.11.2024, призначений для тренувальної стрільби поза спеціальними приміщеннями й площадками патронами Флобера калібру 4 мм., та безпричинно, перебуваючи на відстані 2-3 метрів від потерпілого ОСОБА_4 , створюючи реальну загрозу для здоров`я останнього, здійснив один постріл з револьверу в обличчя потерпілого ОСОБА_4 , однак в момент пострілу потерпілий ухилився вбік, схопив руку ОСОБА_7 , в якій останній тримав револьвер, підняв її вгору і в цей момент ОСОБА_7 здійснив ще один постріл з револьверу вгору.

Відповідно до висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 875 від 24.12.2024, ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Дії ОСОБА_6 є суспільно небезпечним діянням, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.296 КК України, а саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

Особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, ОСОБА_6 у судовому засіданні підтвердив факт вчинення ним суспільно небезпечного діяння. ОСОБА_6 та його захисник не заперечували щодо застосуванням стосовно ОСОБА_6 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити з підстав того, що ОСОБА_7 за висновком експерта потребує за своїм психічним станом примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Факт вчинення ОСОБА_6 суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, повністю доводиться сукупністю таких доказів, які були досліджені в ході судового розгляду.

Показаннями в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив таке. 17.11.2024 близько 15 год потерпілий перебував біля зупинки громадського транспорту навпроти житлового будинку за адресою: м. Харків, вул. Академіка Проскури, 9. В цей час підійшов незнайомий йому раніше ОСОБА_6 , який, у присутності сторонніх осіб, направив на нього стартовий пістолет. Намагаючись себе захистити, потерпілий ухилився вліво і в цей час відбувся постріл з пістолету, в подальшому він взяв за руку ОСОБА_6 , підняв її догори, відбувся другий постріл вгору, і в подальшому було викликано працівників поліції. Потерпілий ОСОБА_8 щодо вирішення клопотання прокурора покладався на розсуд суду.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2024 та довідкою до нього, в ході якого потерпілий ОСОБА_8 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка погрожувала йому пістолетом.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2024 та довідкою до нього, в ході якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка вибила з рук іншого чоловіка револьвер.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2024 та довідкою до нього, в ході якого свідок ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка здійснювала постріл з револьвера.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2024 та довідкою до нього, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_8 , як особу, яка вибила з рук іншого чоловіка револьвер.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 17.11.2024 та довідкою до нього, в ході якого свідок ОСОБА_10 впізнала, ОСОБА_6 , як особу, яка здійснювала постріл з револьвера.

Постановою слідчого СВ ХРУП №1 ГУНП в Харківській області старшого капітана поліції ОСОБА_11 про визнання речових доказів в кримінальному провадженні № 0001777 від 17.11.2024, якою було визначено речовим доказом: предмет схожий на пістолет з написами «STALKER Cal 4 mm 2.5», « НОМЕР_1 » та три фрагменти від нього; предмети схожі на патрони в кількості 7 шт. та гільзи в кількості 2 шт.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/121-24/35093-БЛ від 26.11.2024, надана на дослідження зброя є револьвером моделі «STALKER», заводський номер: « НОМЕР_1 », калібру 4 мм, до категорії вогнепальної зброї не відноситься та призначена для тренувальної стрільби поза спеціальними приміщеннями й площадками патронами Флобера калібру 4 мм; револьвер виготовлений промисловим способом, сліди внесення конструкційних змін в наданому на дослідження револьвері відсутні. Наданий револьвер в представленому вигляді непридатний для використання за призначенням у зв`язку з ушкодженням нижньої частини рукоятки револьверу де розташована поверхня (упор) для стиснення бойової пружини яка розміщається в внутрішній частині рукоятки. Надані на дослідження 7 патронів до категорії боєприпасів не відносяться є патронами Флобера калібру 4 мм, призначеними для стрільби зі зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, револьвери) для тренувальної стрільби поза спеціальними приміщеннями й площадками. Надані на дослідження 7 патронів виготовлені промисловим способом. Надані на дослідження 7 патронів Флобера калібру 4 мм придатні для стрільби. Надані на дослідження 2 гільзи патронів є складовими елементами патронів стріляними гільзами патронів Флобера калібру 4 мм, призначеними для стрільби зі зброї відповідного калібру та типорозміру патронника (пістолети, револьвери) для тренувальної стрільби поза спеціальними приміщеннями й площадками та до категорії боєприпасів не відносяться. Надані на дослідження 2 стріляні гільзи не передбачають проведення пострілу окремо від інших складових елементів патрону.

Відповідно до ч. 2 ст. 512 КПК України судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Статтею 513 КПК України передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діянні певною особою, чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності, чи не хворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання, чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.

Обставини вчинення ОСОБА_7 суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів, що були отримані з документів, наданих суду стороною обвинувачення та не заперечувалися стороною захисту.

Суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_6 , вказаного суспільно-небезпечного діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

В ході досудового розслідування у відношенні ОСОБА_6 була проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза № 875 від 24.12.2024, відповідно до висновку якої ОСОБА_6 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі шизофренії, параноїдної. Відповідно до свого психічного стану не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані вищевказаного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що останній має вищу освіту, не працює, розлучений, раніше не судимий, є особою з інвалідністю 2 групи, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, перебуває на обліку в КНП «ОПД №3» Харківської обласної ради з 1986 року з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма.

Частиною 2 ст. 19 КК України встановлено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Відповідно до ст. 93 КК України, примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані до осіб, які вчинили суспільно небезпечні діяння у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені в ст. 94 КК України.

Враховуючи наведене вище, відносно ОСОБА_7 не можуть враховуватись обставини, які б обтяжували чи пом`якшували покарання.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З огляду на викладене та задля досягнення мети застосування примусових заходів медичного характеру, якою є вилікування чи поліпшення стану здоров`я ОСОБА_7 , що можливо шляхом створення найбільш оптимальних умов для одужання, а також враховуючи те, що таке лікування може бути надано на умовах госпіталізації до психіатричного закладу з звичайним наглядом в примусовому порядку з урахуванням висновків лікарів - експертів, при цьому, беручи до уваги ступінь суспільної небезпеки діяння, які вчинив ОСОБА_7 , що має вираз у конкретних обставинах вчинення суспільно-небезпечного діяння, ознаки якого відповідає ознакам складу злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, а також, характер і тяжкість психічного захворювання ОСОБА_7 , що виражене у формі шизофренії параноїдної, суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання сторони обвинувачення, в зв`язку з чим необхідно застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи медичного характеру у зв`язку з наявним в нього психічного захворювання, у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Запобіжний захід не обирався, підстави для його визначення на даному етапі відсутні.

Арешт на майно не накладався.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 19, 92, 93, 94 КК України, ст.ст. 503-513 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_6 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирати.

Речові докази: револьвер моделі «STALKER», заводський номер « НОМЕР_1 » та три фрагменти від нього; патрони Флобера в кількості 7 шт та гільзи до патронів Флобера в кількості 2 шт. знищити.

Процесуальні витрати за проведення: судово-балістичної експертизи № СЕ-19/121-24/35093-БЛ від 26.11.2024 в сумі 3 183,60 грн віднести на рахунок держави.

Апеляційна скарга на ухвалу суду про застосування примусових заходів медичного характеру подається до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1