Справа № 953/7566/25
н/п 1-кс/953/5310/25
"24" липня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
До Київського районного суду м. Харкова 22.07.2025 о 12.26 год. поштою надійшло вказане клопотання, в якому сторона обвинувачення просить накласти арешт на банківську картку АТ «Ощад Банк» жовтого кольору. Ліцевий бік картки має: індивідуальний номер картки, який складається з 16 цифр, розділених на 4 блоки № 5167 8032 9018 9906; термін дії картки 07/28; ім`я та прізвище власника картки латинкою ОСОБА_4 ; чіп, додатковий і найвищий рівень захисту картки; знак безконтактної оплати; лого платіжної системи world debit; логотип та назва банку, що видав картку. Зі зворотного боку картка має: назву банку, що видав картку; магнітну стрічку; код перевірки дійсності картки CVC583, вилучену 17.07.2025 у ході огляду місця події, проведеному у службовому кабінеті №212 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49 у ОСОБА_5 , яка належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , к.т. НОМЕР_1 , шляхом заборони користування, володіння, розпорядження та відчуження вказаного майна; банківську картку АТ «ОщадБанк» жовтого кольору. Ліцевий бік картки має: індивідуальний номер картки, який складається з 16 цифр, розділених на 4 блоки № 5167 8032 9018 9906; термін дії картки 07/28; ім`я та призвище власника картки латинкою ОСОБА_4 ; чіп, додатковий і найвищий рівень захисту картки; знак безконтактної оплати; лого платіжної системи world debit; логотип та назва банку, що видав картку. Зі зворотного боку картка має: назву банку, що видав картку; магнітну стрічку; код перевірки дійсності картки CVC583, повернути на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після проведення усіх необхідних слідчих дій.
На обґрунтування клопотання сторона обвинувачення зазначає, зокрема, що 17.07.2025 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшла заява ОСОБА_6 щодо заволодіння невстановленою особою шахрайським шляхом його мобільним телефоном.
Крім того, 17.07.2025 до ХРУП №1 ГУНП в Харківській області надійшли матеріали щодо крадіжки невстановленою особою банківської картки, яка належить ОСОБА_6 .
Вивченням матеріалів вищезазначених кримінальних проваджень встановлено, що кримінальні правопорушення зареєстровані за фактом заволодіння мобільним телефоном та викрадення банківської картки, скоєні однією і тією ж особою.
Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлена особа на ім`я ОСОБА_7 шахрайським шляхом заволоділа мобільним телефоном Xiaomi Redmi 9Т, який належить ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 . 16.07.2025 ОСОБА_6 познайомився з дівчиною на ім`я ОСОБА_7 , яка запросила його до себе додому за адресою: АДРЕСА_3 , де вони перебували деякий час та вирушили вдвох до її знайомого сусіда на ім`я ОСОБА_8 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , де також був присутній чоловік на ім`я ОСОБА_9 . За вищевказаною адресою ОСОБА_7 попросила у ОСОБА_6 мобільний телефон торгової марки «Xiaomi Redmi 9Т», Carbon Gray, 4GB RAM, 64 GB ROM, з сім картою мобільного оператору Київстар ( НОМЕР_2 ), для здійснення дзвінка та не повернула його. Вищевказаний телефон, а також чохол та захисне скло, ОСОБА_6 придбав на свій день народження 02.12.2021 на загальну суму 6600 грн.
Також, під захисним чохлом вищевказаного мобільного телефону знаходилася банківська картка АТ «Ощад Банк» на його ім`я, з якої було здійснено дві оплати у продовольчому магазині «Посад».
В ході досудового розслідування працівниками ВКП ХРУП№1 ГУНП в Харківській області було встановлено, що до скоєння кримінального правопорушення причетна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
На підставі вище викладеного, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладення арешту, а саме позбавлення осіб права на відчуження, розпорядження, володіння та користування на зазначене майно, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.
Встановлені достатні підстави вважати, що вказане майно відповідає наступним критеріям доказу: зберегло на собі його сліди; містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час вказаного кримінального провадження; є предметами, що були об`єктом кримінально протиправних дій; набуті кримінально протиправним шляхом.
Сторона обвинувачення зазначає, що з метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертиз, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження зазначеного майна, забезпечення цивільного позову та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно.
В судове засідання прокурор не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду клопотання, причини неявки суду не повідомив.
В судове засідання власник майна ОСОБА_6 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Неприбуття в судове засідання власника майна, прокурора, відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотань. Володілець майна, який не був присутнім при розгляді клопотання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна в порядку та на підставах, визначених ст. 174 КПК України.
17.07.2025 проведено огляд у службовому приміщенні, а саме кабінеті №212 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, б. 49, в період з 17.10 год. до 17.30 год., в ході якого, згідно протоколу огляду місця події, вилучено вказане в клопотанні майно (а.с. 18-20).
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 2 ст. 98 КПК України, документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Згідно вимог ч. 6 ст. 132 КПК України, до клопотання слідчого, прокурора про застосування заходу забезпечення кримінального провадження додається витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання.
Відповідно до ч.1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.
Більш того, в статті 223 КПК України викладені вимоги до проведенні слідчих (розшукових) дій. Так, відповідно до ч.1, 2 ст. 223 КПК України слідчі (розшукові) дії є діями, спрямованими на отримання (збирання) доказів або перевірку вже отриманих доказів у конкретному кримінальному провадженні; підставами для проведення слідчої (розшукової) дії є наявність достатніх відомостей, що вказують на можливість досягнення її мети.
Стороною обвинувачення доведено, що зазначене в клопотанні сторони обвинувачення майно, вилучене на підставі добровільної згоди має значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом злочину, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України. Незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт вказаного майна в подальшому може перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України, сторона обвинувачення довела слідчому судді необхідність арешту цього майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Прокурором зазначено в клопотанні та доведено під час його розгляду наявність підстав вважати, що вказане майно має значення для досудового розслідування, та може бути доказом у даному кримінальному провадженні.
Прокурором в межах розгляду заявленого клопотання доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, про який йдеться в клопотанні прокурора, доведено їх значення для встановлення обставин у вищевказаному кримінальному провадженні, та можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах, а тому клопотання про арешти майна на підставі п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення збереження речових доказів, підлягає задоволенню.
На виконання та у відповідності до положень ч. 3, ч. 4, ч. 5 ст. 132; ст. ст. 170, 171, 173 КПК України, стороною обвинувачення доведено, що потреби досудового розслідування в конкретному вищевказаному кримінальному провадженні виправдовують на теперішній час виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні.
Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.
При цьому, враховуючи наслідки арешту майна для власника майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи, що з автомобілем вже проведена судова автотехнічна експертиза, слідчий суддя вважає можливим арештоване майно передати на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з покладенням на нього обов`язку забезпечити зберігання вказаного майна до скасування арешту майна у встановлену КПК України порядку, та попередити останнього про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Прийшовши до такого висновку про можливість передати на відповідальне зберігання вказане майно його власнику, слідчий суддя виходить також з необхідності дотримання загальних засад кримінального судочинства, в тому числі недоторканості права власності (ст. 7 КПК України).
Керуючись ст.ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372, ч. 2 ст. 376 КПК України,
Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.
Накласти арешт на майно, вилучене 17.07.2025 у ході огляду місця події, проведеному у службовому кабінеті №212 ХРУП №1 ГУНП в Харківській області, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Алчевських, 49, а саме: банківську картку АТ «Ощад Банк» жовтого кольору. Ліцевий бік картки має: індивідуальний номер картки, який складається з 16 цифр, розділених на 4 блоки № 5167 8032 9018 9906; термін дії картки 07/28; ім`я та прізвище власника картки латинкою ОСОБА_4 ; чіп, додатковий і найвищий рівень захисту картки; знак безконтактної оплати; лого платіжної системи world debit; логотип та назва банку, що видав картку. Зі зворотного боку картка має: назву банку, що видав картку; магнітну стрічку; код перевірки дійсності картки CVC583 - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Передати арештоване майно на відповідальне зберігання власнику майна ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Попередити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1