Справа № 305/2410/25
Номер провадження 1-кп/305/397/25
УХВАЛА

про продовження строку тримання під вартою

11.09.2025. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, відомості про яке 15.02.2025 внесено до Єдиного реєстру досудового розслідувань за № 0000071 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 у провадження Рахівського районного суду Закарпатської області надійшло кримінальне провадження, відомості про яке 15.02.2025 внесено до Єдиного реєстру досудового розслідувань за №0000071 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 від 15.07.2025 призначено підготовче судове засідання, а ухвалою суду від 21.07.2025 справу призначено до розгляду по суті. Продовжено раніше обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, з визначенням застави у розмірі 181680 (сто вісімдесять одна тисяча шістсот вісімдесять) гривень - строком на 60 (шістдесят) діб, тобто по 18 вересня 2025 року, включно.

11.09.2025, до початку судового засідання, прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , подав через канцелярію суду клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на строк 60 днів. Клопотання мотивує тим, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , слідчим суддею Рахівського районного суду, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 23 липня 2025 року, з визначенням застави у розмірі 181680 гривень. На підставі ухвали суду від 21.07.2025 дію запобіжного заходу продовжено до 18.09.2025. Так, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим слідством місці та часі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх караність, умисно, незаконно, діючи з корисливих спонукань з метою незаконного збагачення, незаконно придбав психотропну речовину, обіг якої заборонений - «РVР» та зберігав її за місцем проживання, після чого у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , з метою подальшого збуту, переніс полімерний пакет, з особливо небезпечною психотропною речовиною «РVР» масою 0,0259 г., та сховав поблизу стовбура дерева на ділянці дороги неподалік будинку №10 по вул. Залізничній, в смт. Великий Бичків. У подальшому 13.03.2025, близько 16 години 10 хвилин, ОСОБА_4 реалізуючи свій план спрямований на збут особливо небезпечної психотропної речовини «РVР», у телефонного дзвінка висловив прохання до ОСОБА_6 перерахувати грошові кошти в сумі 1000 гривень на банківську картку № НОМЕР_1 , після отримання коштів, повідомив про місце, де сховав «РVР», чим збув громадянинові ОСОБА_7 особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «РVР», масою 0,0259 грам. Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на безпосередню реалізацію збуту наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, у невстановленому досудовим слідством місці та часі, придбав психотропну речовину «РVР», та переніс до тимчасового місця перебування, а саме номер 13 в готелі «Гранд» за адресо, смт. Великий Бичків, вул. Гоголя 11 А, та зберігав її з метою подальшого збуту до 24.05.2025, де за добровільної згоди власника готелю в ході проведення огляду місця події за вище вказаною адресою, працівниками поліції було виявлено п`ять згортків та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якого заборонено «РVР» масою близько 0,5 грам. За таких обставин, ОСОБА_4 , обґрунтовано обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненому повторно. Вважає, що ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою з огляду на наступне. Обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні даного кримінального правопорушення, доводиться зібраними доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 24.05.2025, протоколом затримання в порядку ст.208 КПК, протоколами допиту свідків, висновком експертизи, та іншими зібраними матеріалами кримінального провадження. Відповідно до вимог п. 4 ч.1 ст.184 КПК України, необхідністю застосування відносно ОСОБА_4 , який обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність ризиків передбачених п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, зокрема переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. На думку сторони обвинувачення, до ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи, такі як особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не зможуть запобігти настанню вказаних ризиків, які передбачені пунктами 1,3,5 ст.177 КПК, а саме переховуватись від суду, незаконно впливати на свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення: особисте зобов`язання не можливо застосувати через те, що ОСОБА_4 , має незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що безперешкодно може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_4 ; особисту поруку не можливо застосувати, оскільки на даний час жодна особа, яка б заслуговувала на довіру, із відповідною заявою до органу досудового розслідування не зверталась; заставу, як основний запобіжний захід, неможливо застосувати через те, що органу досудового розслідування не відомий фінансовий стан обвинуваченого ОСОБА_4 , а крім того, жоден громадянин не звернувся із заявою про можливість внесення такої застави на відповідний депозитний рахунок; домашній арешт неможливо застосувати, враховуючи те, що ОСОБА_4 має незначні соціальні зв`язки, зокрема те, що він може виїхати із свого місця постійного проживання з метою уникнення від кримінальної відповідальності. У зв`язку з цим, вказаний запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного. Отже, на думку сторони обвинувачення продовження до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання ним, покладених процесуальних обов`язків, а також запобігти спробам останнього переховуватись від та суду, та вчиненню нових злочинів.

11.09.2025, у судовому засіданні прокурор Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , підтримав подане клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк дії такого закінчується 18.09.2025, кримінальне провадження не завершене, ризики, визначені слідчим суддею на сьогодні не відпали, в даний час свідки не допитані, справу по суті не розглянуто. Отже, наявні всі підстави для продовження дії запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_5 , просив змінити запобіжний захід обраний стосовно ОСОБА_4 , з тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний з ізоляцією від суспільства, наміру ухилятися від суду обвинувачений не має. Зазначає, що обвинувачений потребує медичного лікування.

Обвинувачений ОСОБА_4 , у судовому засіданні у режимі відеоконференції підтримав думку захисника та просив змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, оскільки він хворіє на відкриту форму туберкульозу. Наміру ухилятися від суду в нього не має.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, а також усне клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну раніше обраного запобіжного заходу на інший, більш м`який, суд виходить з наступних міркувань.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та сьомою статті 176 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини статті 183 КПК України, передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як зазначено у пункті 3 рішення Конституційного суду України від 23.11.2017 №1-р/2017, звертаючись до суду з клопотанням про продовження строків тримання під вартою, слідчий, прокурор мають викласти обставини, які доводять, що заявлені раніше ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження тримання особи під вартою, а застосування більш м`яких запобіжних заходів не гарантує запобігання цим ризикам.

Згідно з практикою застосування Європейським судом з прав людини пункту 3 статті 5 Конвенції після спливу певного проміжку часу існування лише обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і судові органи мають навести інші підстави для продовження тримання особи під вартою; до того ж такі підстави мають бути чітко наведені національними судами (пункт 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України").

Отже, обґрунтованість застосування запобіжних заходів, пов`язаних з обмеженням права особи на свободу та особисту недоторканність, зокрема домашнього арешту та тримання під вартою, має піддаватися судовому контролю через певні проміжки часу, періодично об`єктивним та неупередженим судом на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказані запобіжні заходи застосовуються, у тому числі при закінченні досудового розслідування, коли деякі ризики вже можуть зникнути.

Як встановлено судом, стосовно ОСОБА_4 слідчим суддею Рахівського районного суду ОСОБА_8 , було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк з 24.05.2025 до 23.07.2025, з визначеним розміром застави 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто у розмірі 181 680 гривень.

На підставі ухвали судді Рахівського районного суду Закарпатської області, ОСОБА_1 від 21.07.2025, обвинуваченому ОСОБА_4 , продовжено раніше обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою по 18 вересня 2025 року, включно, з визначенням застави у розмірі 181680 (сто вісімдесять одна тисяча шістсот вісімдесять) гривень.

Станом на день розгляду клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обвинувачений ОСОБА_4 , не вніс на спеціальний рахунок визначену судом заставу.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_4 , органом досудового розслідування обвинувачуєються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років, що в свою чергу саме по собі може спричинити бажання обвинуваченого ухилитися від суду. Окрім цього, судом встановлено, що ОСОБА_4 , не має міцних соціальних зв`язків, є мешканцем прикордонного населеного пункту, не має постійного місця роботи, отже будучи на волі зможе безперешкодно покинути місце свого проживання, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при дії запобіжного заходу, які визначені ст.178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому ОСОБА_4 , його вік та стан здоров`я, відомості про особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що застосування відносно обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів на даний час є неможливим, оскільки в даному випадку реально існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, на які вказує прокурор. Обставини, викладені прокурором у клопотанні, свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, більш м`які запобіжні заходи, на думку судді, не зможуть запобігти ризикам неправильної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому клопотання є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Суд не погоджується з доводами сторони захисту, які зводяться до переоцінки даних ризиків та твердження про відсутність доказів їх наявності. Оскільки, підстав вважати, що дані ризики зменшились чи перестали існувати стороною захисту не наведено.

При цьому, суд не володіє жодними належними доказами на підтвердження міцності соціальних зв`язків ОСОБА_4 .. Лікарських протипоказань проти утримання обвинуваченого під вартою, суду також не надано.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що у межах кримінального провадження, свідки не допитані, перебуваючи на волі, обвинувачений зможе ухилитися від суду, а також, матиме змогу вплинути на свідків з метою уникнення від кримінальної відповідальності, або вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому обвинувачується.

Підсумовуючи викладені вище обставини, суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки на даний час не відпали ризики, які були встановлені під час обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відтак, строк дії запобіжного заходу обвинуваченому слід продовжити на 60 діб.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 194, 314, 315 КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Рахівського відділу Тячівської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити раніше обраний слідчим суддею запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканцю АДРЕСА_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, з визначенням застави у розмірі 181680 (сто вісімдесять одна тисяча шістсот вісімдесять) гривень - строком на 60 (шістдесят) діб, тобто по 09 листопада 2025 року, включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

У відповідності до вимог абз.2 ч.2 ст.392 КПК України вказана ухвала, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду упродовж 5 днів з дня її проголошення.

Головуюча: ОСОБА_1