У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року Солом`янський районний суд м. Києва

в складі: головуючого слідчого судді - ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання слідчого слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР №0000030 від 07.02.2025 року, якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 358 ч.3, 358 ч.4,190 ч.5 КК України,-

за участю прокурора - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

29 липня 2025 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчого відділу Солом`янського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_3 , погоджене з першим заступником керівника Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження, що внесено до ЄРДР №0000030 від 07.02.2025 року, якому пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 358 ч.3, 358 ч.4,190 ч.5 КК України

На обґрунтування клопотання зазначено наступне.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис про смерть №3379 від 20.02.2024 зареєстрований Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління МЮ (м. Київ). ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю матір`ю ОСОБА_9 , яка ІНФОРМАЦІЯ_4 померла.

При цьому, померла в шлюбі ніколи не перебувала, та на момент смерті у неї відсутні близькі родичі, у зв`язку із чим поховання її здійснювалося за сприяння та кошти колег по роботі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 1277 ЦК України, у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Отримавши інформацію щодо відсутності близьких родичів які могли б успадкувати нерухоме майно, знаючи, що дане майно відійде в дохід держави, у ОСОБА_10 , у невстановлений досудовим розслідуванням день, час та місці, але не пізніше 07 серпня 2024 року, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння шляхом обману квартирою АДРЕСА_2 та на праві спільної часткової власності у розмірі 1/3 частки була зареєстрована на ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (мати ОСОБА_8 ). При цьому, ОСОБА_10 , будучи громадянином російської федерації, для приховування своєї протиправної діяльності на території України використовував завідомо підробленим офіційний документ - паспорт громадянина України НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_11 . Зазначений підроблений паспорт та анкетні дані « ОСОБА_11 », ОСОБА_10 використовував для оформлення банківських карток, довіреностей а також під час спілкування з іншими особами.

Для налагодження механізму незаконного заволодіння квартирою, достовірно розуміючи протиправність своєї діяльності ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », розробив протиправний план незаконного оформлення права власності на нерухоме майно шляхом використання завідомо підробленого офіційного документа - свідоцтва про шлюб.

Згідно розробленого плану, для досягнення мети злочинної діяльності щодо оформлення права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », з метою уникнення самовикриття, залучив до своєї протиправної діяльності інших осіб, серед числа яких були ОСОБА_5 та ОСОБА_13 .

З метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння нерухомим майном шляхом виготовлення та використання завідомо підробленого офіційного документа - свідоцтва про шлюб, ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », надав ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , вказівку підшукати особу, яка за грошову винагороду, надасть власні документи (паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера) для використання їх у виготовленні завідомо підробленого офіційного документа - свідоцтва про шлюб з померлою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 для отримання права на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_2 . Для комунікації з ОСОБА_13 ОСОБА_10 використовував мобільний телефон з номером НОМЕР_2 .

Водночас, ОСОБА_13 відповідно до відведеної йому ролі та вказівки ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », здійснив пошук особи, а саме мешканця м. Києва ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та запропонував останньому з метою реалізації злочинних намірів, виступити удаваним чоловіком померлої ОСОБА_8 , пообіцявши йому за участь у протиправній реалізації вказаної нерухомості грошову винагороду в сумі 1000 доларів США. Окрім того, останній зобов`язаний був надати копію свого паспорта громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера ОСОБА_14 для виготовлення завідомо підробленого офіційного документа - свідоцтва про шлюб, а також вчинити дії, пов`язані із введенням в оману державного нотаріуса, шляхом успадкування майна померлої, а саме квартири АДРЕСА_2 .

Продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, ОСОБА_13 звернувся до ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 із пропозицією надати, за грошову винагороду, свої документи (паспорт громадянина України та довідку про присвоєння ідентифікаційного номера) для використання їх у виготовленні завідомо підробленого офіційного документа - свідоцтва про шлюб з померлою ОСОБА_8 .

У свою чергу, ОСОБА_14 , усвідомлюючи, що такі дії носять кримінально-протиправний характер, оскільки він не мав наміру, ні можливості придбати у власність будь-які об`єкти нерухомості, переслідуючи корисливий мотив отримання матеріальної винагороди, погодився на вказану пропозицію.

Після чого, ОСОБА_14 , маючи намір на пособництво у заволодінні чужим майно шляхом обману, через ОСОБА_13 передав ОСОБА_10 фотографії паспорта громадянина України НОМЕР_3 виданий Дарницьким РУ ГУ МВС України в місті Києві від 21.07.2000 на власне ім`я, а також реєстраційного номеру облікової картки платника податків.

У подальшому, виконуючи спільний узгоджений злочинний план, ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », у невстановлену дату, місце та час, отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи завідомо підроблений документ «Свідоцтво про укладення шлюбу», зареєстрований відділом ЗАГС Раменського міського округу Головного управління запису актів громадянського стану Московської області від 23.05.1998, що посвідчує шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч.3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документу - свідоцтва про шлюб, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, з метою подальшого його використання для реєстрації права власності.

Окрім цього, для реалізації спільного злочинного умислу ОСОБА_10 залучив до протиправної діяльності свого знайомого ріелтора ОСОБА_5 , який відповідно до відведеної йому ролі, здійснював підшукування нотаріуса який здійснить реєстрацію на підставі свідоцтва про шлюб укладеного в російській федерації, буде інструктувати і супроводжувати ОСОБА_14 під час укладання угод, здійснювати оплату за вчинення нотаріальних дій, безпосередньо спілкуватиметься з нотаріусом та виконуватиме інші дії необхідні для здійснення незаконної реєстрації права власності на «підставну» особу. При цьому, ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_5 про фіктивність шлюбу, і незаконність дій. В свою чергу, ОСОБА_5 , переслідуючи корисні мотиви на пропозицію ОСОБА_10 погодився і виступав активним учасником вчинення кримінального правопорушення.

Діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за вказівкою ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », у невстановлений день, час та місці, але не пізніше 07 серпня 2024 ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до офісу державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори, що за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 8, де зустрілись з ОСОБА_5 .

Перебуваючи у приміщенні державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 , діючи на виконання спільного злочинного умислу, з корисливих мотивів та за вказівкою ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », ОСОБА_5 та ОСОБА_14 ,усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи їх наслідки у вигляді незаконного набуття ОСОБА_14 права власності на зазначену квартиру та бажаючи настання цих наслідків, знаходячись в офісі державного нотаріуса за адресою: АДРЕСА_3 , вводячи в оману державного нотаріуса надали їй завідомо підроблений офіційний документ «Свідоцтво про укладення шлюбу», зареєстрований відділом ЗАГС Раменського міського округу Головного управління запису актів громадянського стану Московської області від 23.05.1998,що посвідчує шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та інші документи на підставі яких нотаріусом заведено спадкову справу №413/2024, яка слугувала підставою у подальшому переходу право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 до ОСОБА_14 .

Діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, продовжуючи реалізацію спільного злочинного умислу, направленого на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений день, час та місці, але не пізніше 18 грудня 2024 року ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », надав вказівку ОСОБА_13 привезти ОСОБА_14 до офісу державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори, що за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 8 для проведення реєстраційних дій та оформлення права власності квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

В подальшому, у невстановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 18 грудня 2024 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до офісу державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори, що за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 8, де зустрілись з ОСОБА_5 .

Після чого, ОСОБА_5 та ОСОБА_14 направились до державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори для проведення реєстраційних дій та оформлення права власності квартиру АДРЕСА_2 .

З метою подальшої реєстрації спадкового майна за ОСОБА_14 , державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 18 грудня 2024 року проведено реєстраційні дії та внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на 1/3 квартири АДРЕСА_2 на ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та 2/3 квартири

АДРЕСА_2 на ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Продовжуючи реалізовувати спільного злочинного умислу, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, діючи за попередньою змовою групою осіб, у невстановлений день, час та місці, але не пізніше 30 січня 2025 року ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », надав вказівку ОСОБА_13 привезти ОСОБА_14 до офісу державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори, що за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 8 для проведення реєстраційних дій та оформлення права власності квартиру

АДРЕСА_2 в порядку спадкування.

В подальшому, у невстановлений досудовими розслідуванням час, але не пізніше 30 січня 2025 року, діючи за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до офісу державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори, що за адресою: м. Київ, вул. Машинобудівна, 8, де зустрілись з ОСОБА_5 .

Після чого, достовірно знаючи, що право власності на квартиру буде зареєстроване із використанням завідомо підроблених документів, ОСОБА_5 та ОСОБА_14 направились до державного нотаріусу П`ятої київської державної нотаріальної контори для проведення реєстраційних дій та оформлення права власності квартиру АДРЕСА_2 .

Так, державним нотаріусом П`ятої київської державної нотаріальної контори ОСОБА_15 30.01.2025 видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_14 .

В подальшому, державним нотаріусом ОСОБА_15 проведено реєстраційні дії по об`єкту нерухомості (реєстраційний номер 000) квартирою за адресою: АДРЕСА_1 та право власності зареєстровано 30.01.2025 за ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що видане на підставі наданого завідомо підробленого офіційного документу - свідоцтва про шлюб.

Вказані дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 4 ст. 358 КК України, використання завідомо підробленого офіційного документу - свідоцтва про шлюб для здійснення незаконної реєстрації права власності.

Після незаконного оформлення квартири на ОСОБА_14 , ОСОБА_10 знайшов «покупця» вказаної квартири, яким виявилася ОСОБА_16 .

З метою переоформлення права власності на ОСОБА_16 , продовжуючи реалізовувати спільний злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, у невстановлений день, час та місці, але не пізніше 18 лютого 2025 року ОСОБА_10 , надав вказівку ОСОБА_13 привезти ОСОБА_14 до офісу приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , для укладання договору купівлі-продажу кв. №2, що за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому, 19 лютого 2025 року, у невстановлений досудовими розслідуванням час, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 прибули до офісу приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , де зустрілись з ОСОБА_5 та ОСОБА_10 .

Після чого, ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_14 направились до офісу приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_17 , для укладання договору купівлі-продажу кв. №2, що за адресою: АДРЕСА_4 .

В подальшому 19 лютого 2024 року, приватним нотаріусом ОСОБА_17 , посвідчено договір купівлі-продажу №448, згідно якого Продавець - ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_6 , продав та передав у власність об`єкт нерухомого майна, а саме квартиру, яка розташована, за адресою: АДРЕСА_1 . Покупцеві - ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_7 . Після отримання правовстановлюючих документів на приміщення квартири, ОСОБА_5 отримав оригінали вказаних документів від ОСОБА_14 та зберігав їх при собі. При цьому, на момент продажу квартири, безпосереднього доступу у ОСОБА_5 , ОСОБА_18 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 не було. Окрім цього, при укладанні договору купівлі-продажу ключі від квартири новому власнику не передавалися, у зв`язку з їх відсутністю. Вказані обставини вказують на фіктивність угоди, яка спрямована виключно на створення видимості правомірності набуття права власності.

Таким чином, своїми умисними діями, ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », ОСОБА_5 ОСОБА_13 ОСОБА_14 та невстановлені досудовим розслідуванням особи шляхом обману заволоділи квартирою АДРЕСА_2 , вартістю 2 705 000,00 грн, що на момент скоєного злочину в шістсот і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян.

В результаті вказаних незаконних дій ОСОБА_10 , який в ході вчинення кримінального правопорушення представлявся « ОСОБА_12 », ОСОБА_5 ОСОБА_13 ОСОБА_14 та невстановлених досудовим розслідуванням осіб територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради, у власність якої відповідно до вимог ст. 1277 Цивільного кодексу України, повинна бути передана зазначена квартира, як відумерла спадщина, завдано матеріальні збитки на суму 2 705 000,00 грн.

Таким чином, прокурор вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 5 ст. 190 КК України, а саме у підробленні офіційного документу, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, використання завідомо підробленого документа та у заволодінні чужим майном (шахрайство), шляхом обману, вчиненого в особливо великих розмірах, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 , на думку прокурора, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами:

-протоколом допиту свідка від 10.02.2025 року.

-протоколом огляду місця події від 21.02.2025 року.

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.02.2025 року.

-протоколом допиту підозрюваного від 22.02.2025 року.

-протоколом обшуку від 21.02.2025 року.

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.02.2025 року.

-протоколом обшуку від 22.02.2025 року.

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 22.02.2025 року.

-протоколом допиту підозрюваного від 09.04.2025 року.

-протоколом огляду відеозаписів від 09.04.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 22.02.2025 року.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2025 року.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 22.02.2025 року.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2022 року.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.02.2022 року.

-протоколом допиту свідка від 13.04.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 24.02.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 20.02.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 15.02.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 15.02.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 17.02.2025 року.

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 21.02.2025 року.

-інформацією зі Спадкового реєстру.

-право встановлювальним документом.

-свідоцтвом про право на спадщину за законом.

-витягом з Державного реєстру речових прав.

-протоколом допиту представника потерпілого від 17.03.2025 року.

-протоколом огляду від 14.03.2025 року.

-протоколом огляду від 14.04.2025 року.

-інформацією про абонентські номери.

-протоколом проведення обшуку від 22.04.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 08.05.2025 року.

-протоколом допиту свідка від 05.05.2025 року.

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 05.05.2025 року.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24.02.2025 за клопотанням слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 2 422 400 гривень на строк до 21.04.2025 включно.

15.04.2025 керівником Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_19 винесено вмотивовану постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000030 від 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190КК України до трьох місяців, а саме до 22.05.2025.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.04.2025 за клопотанням слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві щодо підозрюваного ОСОБА_5 продовжено строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави у розмірі 1 816 800,00 гривень до 22 травня 2025 року включно.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.05.2025 за клопотанням слідчого СВ Солом`янського УП ГУНП у м. Києві строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0000030 від 07.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 190КК України продовжено до п`яти місяців, тобто до 22.07.2025.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 16.05.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_5 строком до 16.07.2025.

Таким чином, сторона обвинувачення, вбачає необхідність у застосуванні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 в межах строку досудового розслідування, у зв`язку із наявністю ризиків передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, з метою зміни останніми показань в частині фактичних обставин;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

- вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 буде переховуватись від органу досудового розслідування та суду вказує те, що, усвідомлюючи невідворотність реального покарання за вчинений злочин, підозрюваний ОСОБА_5 намагатиметься уникнути кримінальної відповідальності шляхом зміни місця проживання, неявки на виклики слідчого, прокурора та суду. Санкція статті, що інкримінуються підозрюваному, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

При цьому, враховуючи, що з моменту повномасштабного вторгнення рф на територію України та оголошення загальної мобілізації, відповідно до Указу Президента України №69/2022 підозрюваний ОСОБА_5 на військову службу не призивався, не виключається, що останній може бути непридатним до військової служби та знятим з військового обліку, тобто може належати до категорії осіб, яким дозволяється виїзд за межі України під час правового режиму воєнного стану.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» та «Бессієв проти Молдови», в яких зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Таким чином, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинені ним злочини ОСОБА_5 може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Підозрюваний може впливати на свідків, експерта, інших підозрюваних з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин вказує те, що ОСОБА_5 після повідомлення йому про підозру у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, розуміючи що його дії викриті, може вчинити незаконний вплив у виді погроз фізичної розправи, психологічного маніпулювання, шантажу, підкупу, прохань, умовлянь стосовно свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні.

Так, обґрунтованість підозри на даному етапі досудового розслідування у переважній більшості підтверджується показаннями свідків, підозрюваного ОСОБА_14 протоколами впізнання. Вказані особи відомі ОСОБА_5 і тому з метою уникнення кримінальної відповідальності він може вчиняти протиправні дії спрямовані на зміну їх показань.

Окрім того, на даний час, є необхідність у допиті інших свідків, серед яких нотаріуси та очевидці укладання шахрайських угод спрямованих на заволодіння квартирою.

Тобто, вищевказаний фактор свідчить про те, він буде мати можливість незаконно впливати на осіб-фігурантів з метою ненадання показань та знищення інформації, що має доказове значення(якою у тому числі володіють такі особи), які мають важливе значення для викриття всіх кримінальних правопорушень, вчинених підозрюваним, повною відмовою від прийняття участі у процесуальних діях, які є необхідними при розслідуванні даної категорії кримінальних правопорушень, або викривлення інформації на користь підозрюваного, яку необхідно отримати під час проведення слідчих дій за участю таких осіб.

Оцінюючи можливість впливу на свідків та експертів орган досудового розслідування виходить із передбаченої КПК України процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом.

Підозрюваний може вчинити інші кримінальні правопорушення вказують встановлені фактичні обставини кримінального провадження, а також те, що вплив на свідків у кримінальному провадженні з метою зміни ними наданих показань становить склад окремого кримінального правопорушення.

Крім того, без обраного запобіжного заходу ОСОБА_5 самостійно або за посередництва інших осіб, зокрема інших підозрюваних матиме можливість знищити та змінити документи,

які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності, що також містить в собі ознаки кримінального правопорушення. Так, на даний час, в ході досудового розслідування є необхідність у виявленні та вилучені оригіналу завідомо підробленого свідоцтва про шлюб, спеціальної техніки, бланків, печаток за допомогою яких виготовлялося вказане свідоцтво.

Враховуючи вказані обставини, характер інкримінованого злочину, є всі підстави вважати, що останній може продовжити злочинну діяльність.

Є актуальним ризик знищення, переховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень шляхом вжиття заходів, спрямованих на знищення доказів та недопущення розкриття інших епізодів злочинних дій.

Слід зазначити, що у даному кримінальному провадженні велика частина доказів являється електронними, тобто інформація, яка зберігається в хмарних сховищах, різноманітних веб-сервісах, мобільних додатках та месенджерах. Така інформація відображає зв`язок із злочином та підтверджує його наявність як на стадії інкримінування так й на стадії висунення обвинувачення та вручення обвинувального акта та доведення на підставі зібраних доказів вини особи у вчиненні кримінальних правопорушень під час судового розгляду.

А відтак, будь-яке несанкціоноване втручання у таку інформацію зашкодить стороні обвинувачення як на стадії досудового розслідування, так й на стадії судового розгляду довести вину обвинуваченого та, як результат, постановити суду об`єктивне рішення відносно останнього.

Також, підозрюваний може знищити інші речові докази по кримінальному провадженню, зокрема, речі та предмети, які можуть містити на собі сліди вчинення злочинів проти власності.

Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може надавати матеріали досудового розслідування та відомості щодо його проведення іншим невстановленим особам, які приймали безпосередню участь в організації та вчиненні кримінального правопорушення.

Вище перелічені ризики повністю підтверджуються матеріалами кримінального провадження і саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_5 на даний час забезпечить виконання останнім покладених на нього процесуальних обов`язків і надасть можливість досягти органу досудового розслідування завдань, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захист особи від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Більш м`які запобіжні заходи застосовані до підозрюваного ОСОБА_5 призведуть до продовження злочинної діяльності, нададуть змогу переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на розслідування кримінального провадження.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання наявним ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України, забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та його належну поведінку, шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж цілодобовий домашній арешт.

Враховуючи всі наведені обставини та підстави, прокурор вважає, що наявність ризиків обґрунтованими, а застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливим, оскільки більш м`які запобіжні заходи не нададуть можливості забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Прокурор просить суд врахувати, що міра запобіжного заходу має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Сторона обвинувачення вважає, що застосування інших більш м`яких запобіжних заходів не забезпечать запобігання зазначеним ризикам і не забезпечить дієвість кримінального провадження.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Мангурас проти Іспанії», ухваленою Великою Палатою від 28 вересня 2010 року за №12050/04, сума застави за звільнення з-під варти не була надмірною. У рішенні, у справі «Мангурас проти Іспанії», Європейський суд з прав людини постановив, що не було порушено ч. 3 ст.5 (право на свободу та особисту недоторканість) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, за наступних підстав:

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи. Органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою.

Згідно зі ч. 2 ст. 27 КПК України кримінальне провадження в судах усіх інстанцій здійснюється відкрито. Слідчий суддя, суд може прийняти рішення про здійснення кримінального провадження у закритому судовому засіданні впродовж усього судового провадження або його окремої частини лише у випадках, якщо розгляду справи про злочин проти статевої свободи та статевої недоторканості особи; необхідності запобігти розголошенню відомостей про особисте та сімейне життя чи обставин, які принижують гідність особи.

Враховуючи викладені обставини, прокурор вважає, що застосування до ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України,

не забезпечить належну поведінку підозрюваного, виконання ним процесуальних рішень та унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 клопотання підтримала та наполягала на його задоволенні з огляду на зазначені у ньому обставини та факти.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_7 заперечував, щодо задоволення клопотання, просив суд врахувати характеризуючи підозрюваного та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання або нічний домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні, підтримав свого захисника.

Заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з положенням ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У відповідності до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Щодо обґрунтованості підозри, то вона є обґрунтованою щодо дій ОСОБА_5 .

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року).

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочину вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші), які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Крім того, відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваної; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці її постійного проживання, у тому числі наявність в неї родини й утриманців; репутацію підозрюваної.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 04.04.2013 р. №511-550/0/4-13 вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний:

- враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ).

Судом встановлено що, в провадженні слідчого відділу Солом`янського УП ГУНП

у м. Києві, перебувають матеріали кримінального провадження за №0000030, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07 лютого 2025 року за підозрою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст. 358,ч. 5 ст. 190 України КК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Так, суд приходить до висновку, що є обґрунтованим наявність ризиків, передбачених

ст. 177 КПК України, та які вказують на те, що підозрюваний ОСОБА_5 може:

1.Переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.

2.Впливати на свідків, експерта, інших підозрюваних з метою зміни останніми показів в частині фактичних обставин.

3.Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

3.Вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя вважає, що прокурором доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, ніж домашній арешт, не може запобігти настанню вказаних ризиків щодо ОСОБА_5 оскільки зазначені доведеними є ризики: вчинення нових кримінальних правопорушень, намагання вплинути на свідків та переховуватися від органів досудового розслідування.

Тому, слідчий суддя вважає законним і обґрунтованим застосування до обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до

22 серпня 2025 року в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати квартиру АДРЕСА_6 в період часу з 20.00 до 08.00 наступної доби.

У зв`язку з цим, слідчий суддя також вважає обґрунтованим на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- з'являтись до прокурора, слідчого, слідчого судді або суду за першим викликом;

- повідомляти прокурора, слідчого,слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та роботи;

- заборонити відлучатись з місця свого проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- заборонити спілкуватись зі свідками по даному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи,що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити частково.

Обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 22 серпня 2025 року в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати квартиру АДРЕСА_6 в період часу з 20.00 до 08.00 наступної доби.

Покласти на ОСОБА_5 на весь час дії запобіжного заходу наступні обов`язки:

- прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора,суду;

- не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора або слідчого судді зі свого місця проживання ;

- не відлучатись за межі м.Київ без дозволу слідчого,прокурора або слідчого судді, не спілкуватись щодо провадження із іншими підозрюваними по даному провадженню;

здати на зберігання до Державної міграційної служби всі свої паспорти для виїзду за кордон та всі інші документи, що дають право на виїзд чи в`їзд в Україну

Контроль за виконанням ухвали покласти на Солом`янську окружну прокуратуру.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1