Справа № 472/138/25
Номер провадження1-кп/473/198/2025
В И Р О К

іменем України

"25" червня 2025 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника неповнолітньої потерпілої адвоката ОСОБА_6 ,

законних представників неповнолітньої потерпілої ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

обвинуваченого ОСОБА_11 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000881 від 21.08.2024 по обвинуваченню

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. А.Маштак-Кулак, Туркменського району, Ставропольського краю, РФ, туркмена, громадянина України, з базовою середньою освітою, неодруженого, працює різноробочим ФОП « ОСОБА_12 », має на утриманні трьох неповнолітніх дітей (у тому числі, двох малолітніх), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України,

в с т а н о в и в:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.

Суд визнав доведеним те, що всередині серпня 2024 року, у нічний час (більш точний час не встановлено), у ОСОБА_11 , який перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , разом із падчеркою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті та вчинення дій сексуального характеру з нею.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи значення і суспільно- небезпечний характер своїх дій, перебуваючи в приміщенні літньої кухні, ОСОБА_11 , використовуючи безпорадний стан неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , який виражався в тому, що остання не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею сексуальних дій через вік, незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої, зняв із себе халат та нижню білизну, достовірно знаючи, що падчерка є неповнолітньою, та в подальшому, наказавши потерпілій зняти її одяг, на що остання сама зняла верхній одяг, залишившись в нижній білизні, оголивши свій статевий орган, почав рукою потерпілої ОСОБА_13 торкатися свого статевого органу, рухаючи її руку вверх та вниз, після чого орально проник в тіло ОСОБА_13 своїми геніталіями, без її добровільної згоди, вчинивши зґвалтування.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на задоволення статевої пристрасті, діючи повторно, умисно, протиправно, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер своїх дій, 20 серпня 2024 року приблизно о 23:30 годин (більш точний час не встановлено), ОСОБА_11 , який перебував за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_2 , а саме в приміщенні літньої кухні разом із падчеркою ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , використовуючи безпорадний стан нерідної доньки - неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , який виражався в тому, що остання не могла правильно розуміти сутність та характер вчинюваних з нею сексуальних дій через вік, незважаючи на відсутність добровільної згоди потерпілої, та достовірно знаючи, що падчерка є неповнолітньою, зняв із себе халат та нижню білизну, та в подальшому, наказавши потерпілій зняти її одяг, на що остання сама зняла верхній одяг, залишившись в нижній білизні, оголивши свій статевий орган, почав рукою потерпілої ОСОБА_13 торкатися свого статевого органу, рухаючи її руку вверх та вниз, після чого повторно орально проник в тіло ОСОБА_13 своїми геніталіями, без її добровільної згоди, вчинивши згвалтування.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 вину не визнав, позов не визнав. Пояснив суду, що з 2013 року почав проживати з дружиною з ОСОБА_14 , яка померла у 2022 році. Тоді неповнолітній потерпілій ОСОБА_13 , яка не є рідною його дочкою, було два з половиною або три роки, він записаний як її батько. Крім того обвинувачений пояснив, що стосунки між ним та потерпілою завжди були добрі, але останній місяц вона була «не своя». Ніяких дій сексуального характеру відносно неповнолітньої потерпілої не вчиняв, тілесних ушкоджень ніколи не спричиняв (20.08.2024 взяв її за руку). Щодо обставин 20.08.2024, обвинувачений пояснив, шо прийшов додому, повечеряли, відпустив ОСОБА_15 погуляти на півгодини. Потім він ліг спати, коли прокинувся, побачив, як ОСОБА_13 збирається гуляти десь о 22, 22.30 години, тому між ними виникла сварка. Потім він пішов до літньої кухні (де вона сама проживала), та виявив її відсутність, а тому їздив шукав її та телефонував їй, посилав до її подруги ОСОБА_16 сина ОСОБА_17 . О 09:30-10:00 годині приїхав її рідний батько ОСОБА_18 , який хотів забрати ОСОБА_13 , кажучи, щоб він написав «отказну» на ОСОБА_15 , тому він вдарив останнього, про що і було складено поліцією протокол. Оскільки нервував, вжив горілку, заснув, розбудили працівники поліції, сказали, що теща написала на нього заяву, тому поїхали до поліції, де був з 20 години до 00 години; вилучили телефон, чому і ньому інформація порнохарактеру у тому числі щодо неповнолітніх йому невідомо. Обвинувачений стверджує, що неповнолітня потерпіла обмовлює його, але чому він пояснити не може.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Допитаний свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні суду пояснив, що потерпіла ОСОБА_13 є його дочкою, обвинуваченого ОСОБА_11 знає, як чоловіка своєї колишньої дружини, конфліктів раніше ніяких з ним не було. Десь на початку осені 2024 року, точно не пам`ятає, неповнолітня потерпіла зателефонувала йому з телефону подруги, плакала, просила забрати її від подруги, вказала, що тато ОСОБА_19 приставав, тому вона там не хоче бути. Подруга сказала, що потерпіла прибігла до неї вночі. Свідок ОСОБА_18 з потерпілою та дружиною поїхали до обвинуваченого розбиратися. Обвинувачений кидався з бійкою до нього, намагався витягти потерпілу з машини. Дружина викликала поліцію. Потерпіла плакала та нічого не розповідала стосовно подій, лише сказала, що ОСОБА_19 приставав до неї вночі, примушував роздягатися. Було це декілька разів. Співробітники поліції того ж дня допитували потерпілу. Зараз потерпіла поводить себе закрито, так само, як у перші дні після подій, які зараз досліджуються у суді та через це потерпіла має намір переїхати із села в смт. Березівку.

Допитана свідок ОСОБА_20 в судовому засіданні суду пояснила, що з обвинуваченим проживає в одному селі, потерпіла подруга її дочки ОСОБА_21 (взагалі вони спілкувалися протягом року), у серпні 2024 року десь о 00:00 годин свідок почула розмову дочки та потерпілої, та вони зайшли до неї у кімнату. Інна у сльозах, одягнута у шорти і топік; дочка їй сказала, що ОСОБА_19 домагався ОСОБА_15 , а вона тоді плакала. Дочка не розповідала, у чому саме ці домагання проявлялися, казала, що обвинувачений прийшов п`яний, почав цілувати чи в шию, чи куди, потерпіла сказала, що піде до туалету та пішла, на що обвинувачений сказав, щоб вона взяла у ванній змазку. Крім того, свідок ОСОБА_20 вказала, що і раніше питала у своїй дочки стосовно того, як поводить себе обвинувачений з потерпілою, на що дочка відповідала, що нічого такого немає, а потім повідомила, що таке було і раніше, але вона боялася розповідати. Тієї ночі обвинувачений телефонував потерпілій 68 разів. Свідок ОСОБА_20 тоді залишила потерпілу у себе вдома та вказала, що вона додому не піде, а ранком звернуться до поліції. Щодо поведінки та характеру потерпілої, свідок повідомила, що остання дуже закрита людина, у неї померла мама. Крім того, свідок додала, що обвинувачений застосовував фізичну силу проти потерпілої за навчання у школі.

Допитана свідок ОСОБА_21 пояснила суду, що вночі в серпні 2024 року їй зателефонувала подруга ОСОБА_13 , плакала, сказала, що буде у неї ночувати,оскільки ОСОБА_19 приставав до неї. Свідок вийшла назустріч до потерпілої, остання плакала, ледве розмовляла, була одягнута у топік, джинсові шорти, без взуття. Свідок ОСОБА_21 не розпитувала потерпілу щодо деталей події, бо у останньої тряслися руки, була паніка. Разом з тим, потерпіла свідку повідомила, що почалися такі дії обвинуваченого стосовно неї ще коли їй було 7-8 років, про що вона повідомляла свою маму, але та їй не повірила, а також пізніше коли їй було 9 років. Тобто одного вечора потерпіла розповідала про свої проблеми з ОСОБА_22 . Стосовно подій 20.08.2024 року свідок повідомила суду, що потерпіла розповіла їй, що лежала у літній кухні на кроваті, прийшов ОСОБА_19 голий у халаті та почав приставати, повернув її на живіт, вона попрохала піти до туалету, взяла з собою телефон та втекла. Обвинувачений телефонував потерпілій разів 50. Вдень приходив до них брат потерпілої забрати її додому, потерпіла як побачила його, то злякалася, думала, що прийде і обвинувачений, але йому повідомили, що ОСОБА_23 тут немає; того ж дня за нею приїхав її рідний батько ОСОБА_18 з мачухою та вона поїхала з ними. Щодо поведінки та характеру потерпілої, свідок повідомила, що остання не дуже відкрита людина у спілкуванні з подругами.

Допитана свідок ОСОБА_24 повідомила суду, що свідки ОСОБА_20 є її матір`ю, а ОСОБА_21 - сестрою, обвинуваченого знає, оскільки живуть в одному селі. Свідок ОСОБА_24 пояснила суду, що у серпні 2024 року до них додому прибігла босоніж, у топіку та шортах потерпіла ОСОБА_13 , плакала, була збентежена та при спілкуванні з її мамою ОСОБА_20 розповіла, що обвинувачений її домагався, а мама розповіла це їй; ОСОБА_25 залишила у них вдома. Мама ОСОБА_20 сказала, що вранці вони розкажуть все рідному батьку потерпілої ОСОБА_18 по телефону.

Допитана свідок ОСОБА_26 пояснила суду, що обвинувачений є її колишнім зятем, з 2019 року у неї з ним неприязнені стосунки; потерпіла єїї онукою. На другий день після подій від працівників поліції свідок на дізналася що сталося, була присутня під час обшуку за місцем проживання обвинуваченого, поліція вилучила презерватив, постільну білизну, яка світилася за допомогою ліхтарика. Крім того, свідок ОСОБА_26 вказала, що до цих подій потерпіла розповідала їй, що обвинувачений до неї приставав, лапав руками, про що вона розповідала матері, але та не вірила; це було давно. Потерпіла така, що могла всього не розповісти. Після подій, коли рідний батько привіз потерпілу до неї, то вона плакала, нічого не їла; зараз трохи заспокоїлася.

Допитана свідок ОСОБА_27 пояснила суду, що обвинувачений є братом її чоловіка ОСОБА_28 , який зателефонував їй та сказав, що забрав дітей та те, що він чув розмову, що треба, щоб ОСОБА_19 дав згоду на усиновлення дітей та рідний батько їх забире та справа закриється. А ввечері надійшла заява до поліції про злочин. Покійна мати потерпілої вела особистий щоденник, який віддав їй її син. Крім того, свідок вказала, що потерпіла ніколи не скаржилась на обвинуваченого, де вона зараз, свідку невідомо, та після подій вони не спілкувалися.

Вина обвинуваченого також підтверджується:

- протоколом обшуку від 22.08.2024 та відеозаписом до нього, відповідно до якого у житлі, яким користувався ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено мобільний телефон «iPhone 5» білого кольору, без сім-карти, ковдру коричневого кольору, постільну білизну (наволочку, простирадло білого кольору з квітами); вирізано частину фрагменту килима; речі запаковано у сейф-пакети (т.1, а.п.109-112);

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 21.08.2024, відповідно до якого слідчим прийнято заяву від потерпілої ОСОБА_13 , згідно змісту заяви - 20.08.2024 батько останньої ОСОБА_11 приблизно о 22 годині вчинив відносно неї сексуальні розпусні дії, також застосовувалися погрози, за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні літньої кухні (т.1, а.п.122);

- заявою законного представника потерпілої ОСОБА_7 від 21.08.2024 до начальника Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, відповідно до якої вона просить прийняти міри відносно ОСОБА_11 , так як його дочкою повідомлено про вчинення ним розпусних дії відносно неї (т.1, а.п. 123).

В судовому засіданні під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, з урахуванням позицій законного представника та представника потерпілої ОСОБА_13 щодо травматизації потерпілої у разі її допиту в суді, про що вказувала психолог на стадії досудового розслідування, було ухвалено судом не допитувати потерпілу.

Разом з тим, суд у судовому засіданні дослідив носій інформації, на якому записано відео допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 , в порядку ст.225 КПК України. Відповідно до звуко- та відеозапису, судом з`ясовані обставини правопорушення.

Так, потерпіла пояснила, що обвинувачений є її вітчимом. Щодо обставин справи, між іншим, потерпіла повідомила суду, що всього цього взагалі не хотіла. Спочатку вона проживала у будинку в кімнаті разом із сестрою по АДРЕСА_2 , а потім перейшла жити в літню кухню, оскільки хотіла жити окремо. Крім того, потерпіла повідомила суду, що у серпні 2024 року вона сиділа в кімнаті з телефоном, зайшов тато - ОСОБА_11 , вимкнув світло, ліг на її кровать, вона тоді сіла. ОСОБА_11 зняв халат, спустив труси, оголив свій статевий орган, взяв її руку та почав водити вверх та вниз по статевому органу, під час подій у обвинуваченого була еякуляція, вона це відчула своєю рукою, та витерла рідину своєю тигровою коричневоюз жовто-білими плямами ковдрою. Потім за вимогою ОСОБА_11 , останній орально проник в її тіло своїми генеталіями, без її добровільної згоди. Після чого одягнув халат, труси і пішов та вона пішла мити ротову порожнину та руки. Щодо другого випадку, потерпіла повідомила суду, що перебувала на кухні, тоді прийшов обвинувачений у трусах, сказав їй «іди зі мною», вимкнув світло у її кімнаті, ліг на кровать, зняв халат і труси, потерпіла сіла на край кроваті. Обвинувачений взяв її руку і почав водити нею вверх та вниз по своєму статевому органу. Потім у грубій формі наказав потерпілій зняти верхній одяг, вона не хотіла, але він взяв своїми руками її футболку за края, на що вона сказала що сама зніме, крім того, наказав їй зняти шорти та вона зняла шорти та футболку, та була у топіку та у трусах. Тоді він наполягав на оральному проникненні в її тіло, на що вона вказувала, що може краще рукою, але він наполягав на оральному проникненні в її тіло. Після чого орально проник в її тіло своїми генеталіями, без її добровільної згоди. Тоді його халат був під ним, на ньому він лежав, та труси його були зняті. Після вона відстронилася від нього, але він їй сказав: «Лягай», на що вона не погоджувалася та вказала, що краще вже оральне проникнення в її тіло. Сказала що їй треба до туалету, на що обвинувачений погодився та сказав, щоб вона взяла бальзам; на її питання:«Навіщо?» відповів: «Потім дізнаєшся». Тоді потерпіла зателефонувала подрузі ОСОБА_29 та сказала, що тато приставав та вибігла з хати до неї. Віка її зустріла, привела до свого дому та повідомила про це своїй мамі, яка сказала, що ранком вони звернуться до поліції. Потерпіла сказала подрузі ОСОБА_30 та її мамі, що обвинувачений приставав, ніяких подробиць не розповідала. Вночі їй багато разів телефонував обвинувачений. Вдень приїхав її рідний батько з дружиною - тіткою ОСОБА_31 , які допомогли їй звернутися до поліції. Вони разом поїхали до ОСОБА_11 , де останній тягнув її за руку, але тітка ОСОБА_32 викликала поліцію. Взагалі ОСОБА_11 лякав потерпілу інтернатом, міг вдарити по голові за уроки (т.1, а.п.124-153,162);

- протоколом огляду предмета від 23.08.2024, згідно якого предметом огляду є мобільний телефон «Rеаlmе» сірого кольору, який знаходиться в чехлі-книжка кольором рожеве золото та ключі від домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , дані речі були вилучені під час обшуку у особи ОСОБА_11 , якого було затримано у порядку ст.208 КПК України. В ході огляду мобільного телефону було оглянуто телефону галерею на останнійх фото зображена ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Згідно протоколу зазначено, що оглянувши історію браузера « Chrоmе», виявлено що ОСОБА_11 , часто відвідував інтернет сторінки, на яких було розміщено порнографічні матеріали, із історії пошуку у браузері ОСОБА_13 вбачається, що його цікавили відео інтимного характеру та у протоколі зазначене яке саме, зокрема щодо вітчима та падчерки. Зроблено знімки екрану, роздруковане та долучено до матеріалів кримінального провадження (т.1, а.п.168-177);

- висновком експерта № 294 від 23.08.2024, відповідно до якого:

у потерпілої ОСОБА_13 виявлено лінійні подряпини внутрішньої поверхні в с/з лівого плеча, поверхневе садно біля соскової ділянки молочної залози справа. Подряпини лівого плеча могли виникнути 20.08.2024 вірогідно від дії нігтів руки людини за 3-4 дні до огляду. Вищевказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

при генікологічному огляді будь-яких тілесних ушкоджень в ділянці слизових оболонок статевих органів і ділянки прямої кишки у ОСОБА_13 не виявлено. Цілісність дівочої пліви не порушена, її будова без порушення її не допускає статевого акту; ОСОБА_13 на момент огляду статевої зрілості не досягла; із слизових оболонок зовнішніх статевих органів взяті відбитки на марлеві тампони і предметні скельця (т.1, а.п.178-179);

- протоколом отримання зразків для експертиз від 22.03.2024, відповідно до якого у підозрюваного ОСОБА_11 відібрані зразки зрізів нігтьових пластин, змиви з полового органу, зразки букального епітелію (т.1, а.п.184);

- відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 22.08.2024, встановлено, що ОСОБА_11 станом на 22.08.2024 о 3 годині 30 хвилині перебуває у стані алкогольного сп`яніння (т.1, а.п. 185);

- протоколом відібрання зразків для експертизи від 09.09.2024, відповідно до якого у потерпілої ОСОБА_13 відібрані зразки букального епітелію (т.1. а.п.187);

- речовими доказами (т.1, а.п.188-189, 190-194, т.2 а.п.226-227);

- висновком експерта № СЕ-19/115-24/17396-БД від 03.12.2024, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_11 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1) (т.1, а.п.205-211);

- висновком експерта № СЕ-19/115-24/17058-БД від 03.12.2024, відповідно до якого встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію потерпілої ОСОБА_13 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1) (т.1, а.п.217-225);

- висновком експерта № СЕ-19/115-24/17054-БД від 03.12.2024, відповідно до якого зроблені висновки:

на ковдрі (об`єкти №№ 2, 4, 5, 6, 9, 10, 11, 12, 13) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, на ковдрі (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами з домішкою сперми без домішки крові людини, на ковдрі (об`єкти №№7, 8) виявлено клітини з ядрами з домішкою крові людини без домішки сперми та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1);

на ковдрі (об`єкт № 15) виявлено клітини з ядрами з домішкою сперми без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними;

на ковдрі (об`єкти №№14,16) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та сперми, генетичні ознаки яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного матеріалу;

Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми виявлених на ковдрі (об`єкти №№ 2, 4, 5, 6), клітин з ядрами з домішкою крові людини без домішки сперми виявлених на ковдрі (об`єкти №№ 7, 8) збігаються між собою, збігаються з ДНК-профілем зразка букального епітелію ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17058-БД) та не збігається з ДНК-профілем зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (об`єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17396-БД);

Ймовірність походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, виявлених на ковдрі(об`єкти №№ 2, 4, 5, 6), клітин з ядрами з домішкою крові людини без домішки сперми виявлених на ковдрі (об`єкти №№7,8) від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , становить не менше 99,99999999 %;

Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки людини та сперми, виявлених на ковдрі (об`єкти №№ 2,4,5,6) клітин і з домішкою крові людини без домішки сперми, виявлених на ковдрі (об`єкти №№ 7, 8) від підозрюваного ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_1 , виключається;

Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою сперми без домішки крові людини виявлених на ковдрі (об`єкт № 3) збігаються з ДНК профілем зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_11 ,ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17396-БД) та не збігається з ДНК-профілем зразка букального епітелію ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (об`єкт №1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 № СЕ-19/115-24/17058-БД);

Ймовірність походження генетичних ознак клітин з ядрами з сперми без домішки крові людини виявлених на ковдрі (об`єкт №3) від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить не менше ніж 99.99999999 %;

Походження генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою крові людини виявлених на ковдрі (об`єкт № 3) від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається;

Генетичні ознаки клітин з ядрами з домішкою сперми без домішки крові людини та сперми виявлених на ковдрі (об`єкти №9,10, 11,12,13) є змішаними та можуть бути придатними для ідентифікації лише за домінуючим ДНКпрофілем. Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини та сперми, що домінують в об`єктах №9,10,11,12,1 збігаються з ДНК-профілем зразка букального епітелію ОСОБА_13 08.12.2009 (об`єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17058-БД) та не збігається з ДНК-профілем зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зразка букального (об`єкт №1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 № СЕ-19/115-24/17058-БД) та не збігається з ДНК-профілем зразка букального епітелію ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17396-БД).

Походження домінуючих генетичних ознак клітин з ядрами з домішкою сперми без домішки крові людини виявлених на ковдрі (об`єкт №3) від ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 виключається.

Висловитись про походження генетичних ознак клітин з домішкою сперми без домішки крові людини виявлених на ковдрі (об`єкт № 15) від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не представляється за можливе у зв`язку з зазначеним в п.1 даного висновку експерта.

Питання в аспекті збігу генетичних ознак поодиноких клітин з ядрами

з домішки крові людини та сперми виявлених на ковдрі (об`єкти №№ 14, 16) генетичними ознаками зразків букального епітелію

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (об`єкт № 1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17058-БД),підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт №1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17396-БД), не вирішувалося у зв`язку з зазначеним в п. 1 даного висновку експерта (т.1, а.п. 232-245).

Крім того, в судовому засіданні були дослідженні документи, які характеризують потерпілу ОСОБА_13 .

Так, відповідно до довідки в.о. директора комунального некомерційного підприємства «Миколаївській обласний центр психічного здоров`я», потерпіла лікування у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не проходила (т.1, а.п.75).

Відповідно до довідки лікаря-нарколога КНП «Веселинівської районної лікарні ОСОБА_13 на обліку в наркологічному кабінеті не перебуває (т.1, а.п.77).

Відповідно до довідки лікаря психіатра КНП «Веселинівської районної лікарні ОСОБА_13 на обліку в психіатричному кабінеті не перебуває (т.1, а.п.78).

Згідно характеристики директора ліцею та класного керівника, потерпіла характеризується виключного позитивно (т.1, а.п.76).

Із акта обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання потерпілої від 21.08.2024, зокрема вбачається, що вона боїться нерідного батька - ОСОБА_11 , була налякана, схвильована, плакала, попросила влаштувати її до рідного біологічного батька ОСОБА_18 , із висновків комісії вбачається, що ОСОБА_11 попереджено про неналежне виконання батьківських обов`язків, в тому числі створення санітарно-гігієничних умов для дітей; подано заяву до поліції про встановлення факту сексуального насилля з боку обвинуваченого по відношенню до потерпілої (т.2, а.п.79).

Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_14 (мати потерпілої), ІНФОРМАЦІЯ_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.2,а.п.81).

У психологічному висновку спеціаліста Миколаївського міського центру соціальних служб вказані висновки: за результатами допиту у неповнолітньої ОСОБА_13 08.02.2009 було виявлено ознаки психотравмуючих подій, які пов`язані з сексуальними діями. Дитина потребує психотеравпетичної допомоги з боку фахівців психологів та психотерапевтів. Рекомендації: не залучати дититину до подальших допитів та судових засідань, з метою уникнення повторної травматизації; відновлення емоційного стану; відновлення почуття власної гідності; робота з почуттям сорому та страху (т.2, а.п.83-87).

Із висновку судово-психіатричного експерта №4 від 09.01.2024 відносно потерпілої ОСОБА_13 вбачається:

2.1) ОСОБА_13 , виходячи із рівня її розумового розвитку, індивідуально-психологічних особливостей і емоційно стану в період часу (серпень 2024) була здатна правильно розуміти характер та значення скоюваних із нею дій;

2.3) ОСОБА_13 стійкими хронічними психічними захворюваннями, слабоумством, іншими хворобливими розладами психіки, у період часу, який відноситься до скоєння відносно неї кримінального правопорушення, не страждала;

2.4) Ситуація, яка досліджена за провадженнямє психотравмувальною для ОСОБА_13 , адже сприяла руйнуванню почуття родинної захищеності, призвела до актуального стресу з переживанням дитиною приниження, розгублення, страху, огиди, порушили гармонійний психологічний розвиток дитини, погіршили якість життя. Це свідчить що їй спричиненні моральні страждання;

2.8) Дослідження не виявило таких індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_13 , які суттєво вплинули на характер її показань у справі, зокрема підвищеної схильності до фантазування, відхилень у прийнятті і розумінні певних явищ, підвищеної сугестивності (навіюваності). Не виявлено у неї й вираженої (патологічної) схильності до фантазування та навіювання (т.2, а.п.92-103)

Разом з тим, допитана за клопотанням сторони захисту свідок ОСОБА_33 пояснила суду, що проживає у селі Тімірязєвка. За обставинамикримінального провадження стверджує, що обвинувачений такого не міг вчинити. Свідок навчалася з ним у школі: вона до 7-го класу, він до 9-го класу. Десь протягом 4-х років з ним спілкувалися, оскільки обвинувачений з дітьми приїздив до свого брата, де і вона бувала там у гостях, це відбувалося 3-4 рази на місяць. Крім того, вона допомагала обвинуваченому робити ремонт у хаті, та здійснювала допомогу у проведенні 9-ти та 40-ка днів його покійної дружини. Разом з тим, свідок повідомила суду, що особисто з потерпілою по справі ніколи не спілкувалася, але остання часто казала на обвинуваченого « ОСОБА_34 , татко» та показувала, що він їй купив. Показання свідка суд не приймає до уваги, вони не підтверджують та не спростовують обвинувачення, оскільки особисто з неповнолітньою потерпілою свідок ніколи не спілкувалася, є знайомою обвинуваченого, з яким займалися спільними справами.

Крім того, у судовому засіданні було досліджено висновок експерта № СЕ-19/115-24/17050-БД від 12.12.2024, відповідно до якого встановлено:

На фрагменті килима (об`єкти №№ 4, 7) виявлено клітини з ядрами без

домішки крові людини та без домішки сперми та встановлено їх генетичні

ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток

1);

На фрагменті килима (об`єкти №№1, 2, 6) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та без домішки сперми та встановлено їх генетичні

ознаки, які є змішаними та для ідентифікації непридатними;

На фрагменті килима (об`єкти № 5, 8) виявлено поодинокі клітини з

ядрами без домішки крові людини та без домішки сперми, генетичні ознаки

яких не встановлено у зв`язку з недостатньою кількістю біологічного

матеріалу;

На фрагменті килима (об`єкт № 3) виявлено поодинокі клітини з ядрами без домішки крові людини та без домішки сперми, встановити генетичні

ознаки яких не представляється за можливе, у зв`язку з надзвичайно низьким

вмістом (або відсутністю) ДНК в даному об`єкті;

Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові та сперми,

виявлених на фрагменті килима (об`єкти №№4,7), збігаються між собою, не

збігаються з генетичними ознаками зразку букального епітелію підозрюваного

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не

збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та належать невстановленій

особі чоловічої генетичної статі;

Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові та

сперми, виявлених на фрагменті килима (об`єкти №№ 4, 7), від підозрюваного

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та від

потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключається;

Висловитися про походження клітин з ядрами без домішки крові та сперми, виявлених на фрагментах килима (об`єкт №1,2,6) від підозрюваного

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та від потерпілої ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 не представляється за можливе, у зв`язку із вищезазначеним у п.1.

Питання в аспекті збігу генетичних ознак поодиноких клітин з ядрами без домішки крові та сперми, виявлених на фрагменті килима (об`єкти №№ 3, 5, 8) з генетичними ознаками зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та з генетичними ознаками зразка букального епітелію потерпілої: ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вирішувалось, у зв`язку з зазначеним в п.1 даного висновку експерта (т.2, а.п.250-260).

Разом з тим, суд дослідив висновок експерта № СЕ-19/115-24/17057-БД від 03.12.2024, відповідно до якого встановлено:

У змиві зі статевого члену (об`єкт № 1) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1);

Генетичні ознаки клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених у змиві зі статевого члену (об`єкт № 1) не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт №1 у ВЕ Миколаївського НДЕКЦ МВС від 03.12.2024 №СЕ-19/115-24/17058-БД) та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі;

Походження генетичних ознак клітин з ядрами без домішки крові людини виявлених у змиві зі статевого члену (об`єкт №1) від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (об`єкт №1 у ВЕ Миколаївського НДЕК МВС від 03.12.2024 № СЕ-19/115-24/17058-БД) виключається (т.2, а.п.5-13).

Між іншим, суд у судовому засіданні дослідив висновок експерта №СЕ-19/115-24/18158-БД від 10.12.2024, відповідно до якого:

1. У зрізах нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_11 (об`єкт № 1), у зрізах нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_11 (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами без домішки крові людини та встановлено їх генетичні ознаки, які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1);

2. Генетичні ознаки клітин без домішки крові виявлених у зрізах нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_11 (об`єкт № 1), у зрізах нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_11 (об`єкт № 2) збігаються між собою, не збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі;

Походження генетичних ознак клітин без домішки крові виявлених у зрізах нігтьових пластин з правої руки ОСОБА_11 (об`єкт № 1), у зрізах нігтьових пластин з лівої руки ОСОБА_11 (об`єкт № 2) від ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виключається (т.2, а.п.18-29).

На думку суду, дані висновки № СЕ-19/115-24/17057-БД від 03.12.2024, № СЕ-19/115-24/17050-БД від 12.12.2024, №СЕ-19/115-24/18158-БД від 10.12.2024 не мають доказового значення, не підтверджують, та не спростовують обвинувачення пред`явлене обвинуваченому ОСОБА_11 .

Крім того, за клопотанням прокурора в судовому засіданні було досліджено висновок про наявність чи відсутність у підозрюваного ОСОБА_11 прихованої інформації щодо даної події (вчинення розрусних дій сексуального характеру), про що надані результати опитування з використанням поліграфу (т.2, а.п.129-136). Хоча результати опитування долучені судом до матеріалів кримінального провадження, про те при ухваленні вироку, суд не приймає їх до уваги, оскільки згідно ст.84 КПК України: 1.Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. 2. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів. Тобто результати психофізіологічного дослідження достовірності показань ОСОБА_11 з використанням комп`ютерного поліграфа «Рубікон П02» не є джерелом доказів, тому не може бути оцінено в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Крім того, у судовому засіданні досліджено протокол огляду предмета від 25.01.2025, а саме щоденник покійної матері неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_14 , із записів якого можно зробити висновки щодо відносин у сім`ї обвинуваченого ОСОБА_11 . Проте на думку суду протокол не має доказового значення, не стосується обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України (т.2, а.п.148).

Крім того, за клопотання прокурора в судовому засіданні була допитана заступник начальника СВ Вознесенського РУП ОСОБА_35 , яка винесла постанову про призначення групи слідчих від 21.08.2024 та вказала суду, що у ній допущено описку, замість вказаного прізвища слідчого ОСОБА_36 слід правильно вважати - ОСОБА_37 .

Оцінюючи доводи захисника ОСОБА_9 стосовноухвалення виправдувального вироку у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого ОСОБА_11 за ч.3 ст.152 КК України та кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 156 КК України, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободщодо обґрунтовування судових рішень, яке не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Європейської Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте, Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

При оцінці доводів захисника адвоката ОСОБА_9 стосовно того, що допит неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 в порядку ст. 225 КПК України є недопустимим доказом, та останню необхідно було допитати в судовому засіданні безпосередньо, суд приходить до таких висновків.

Так в судовому засіданні, суд відмовив у задоволенні клопотання сторони захисту щодо допиту неповнолітньої потерпілої, з урахуванням позицій законного представника та представника потерпілої щодо травматизації неповнолітньої потерпілої у разі її допиту в суді, про що вказувала психолог на стадії досудового розслідування, що і зазначено у психологічному висновку спеціаліста як рекомендація не залучати дитину до подальших допитів та судових засідань, з метою уникнення повторної травматизації. (т.2, а.п.87) Крім того, кримінальне провадження містить заяву неповнолітньої потерпілої ОСОБА_13 про розгляд кримінального провадження у її відсутності, позов підтримує у повному обсязі, погоджується з призначеним судом покаранням (т.1, а.п.14). Разом з тим, суд звертає увагу, що згідно з положеннями п.2 ч.3 ст.56 КПК України, потерпілий має право брати участь у судовому засіданні, та згідно з положеннями п. 6 ч.1 ст. 56 КПК України має право давати пояснення або відмовитися їх давати. Тобто участь потерпілого в судовому засіданні є правом, а не обов`язком з огляду на принцип диспозитивності, який виражається у свободі.

Так, відповідно до положень ч.4 ст.95 КПК України, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст.615 цього Кодексу.

Як убачається з матеріалів справи, малолітня потерпіла на досудовому розслідуванні допитана в порядку ст.225 КПК України, що є виключенням із загального порядку дослідження доказів, передбаченого ст. 95 КПК України.

Суд дослідив відеозапис допиту малолітньої потерпілої ОСОБА_13 слідчим суддею Веселинівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_38 , який було проведено в присутності прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_9 , законного представника потерпілої ОСОБА_7 , представника потерпілої ОСОБА_6 , психолога ОСОБА_39 , представника служби у справах дітей ОСОБА_40 (т.1, а.п.124-153,162).

Під час допиту підозрюваний, захисник не були позбавлені можливості в судовому засіданні задавати відповідні питання неповнолітній потерпілій.

Пояснення неповнолітньої потерпілої отримані, в порядку ст.225 КПК України, є логічним, послідовними, такими що узгоджуються з матеріалами кримінального провадження; з показаннями свідків допитаних у судовому засіданні ОСОБА_18 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 та зокрема із протоколом обшуку від 22.08.2024, висновком експерта № СЕ-19/115-24/17054-БД від 03.12.2024.

При оцінці показань неповнолітньої потерпілої як доказу, суд бере до уваги, між іншим, висновок судово-психіатричного експерта №4 від 09.01.2024 відносно потерпілої ОСОБА_13 , відповідно до якого дослідження не виявило таких індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_13 , які суттєво вплинули на характер її показань у справі, зокрема підвищеної схильності до фантазування, відхилень у прийнятті і розумінні певних явищ, підвищеної сугестивності (навіюваності). Не виявлено у неї й вираженої (патологічної) схильності до фантазування та навіювання (т.2, а.п.92-103). Таким чином, не довіряти показанням неповнолітньої потерпілої у суду немає підстав. Показання неповнолітньої потерпілої оцінюється судом згідно вимог ст. 94 КПК України, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними.

Щодо доводів захисника адвоката ОСОБА_9 щодо безпідставної перекваліфікації дій обвинуваченого з ч. 2 ст. 156 КК України на ч. 3 ст. 152 КК України, суд звертає увагу, що положеннями КПК України не заборонено на стадії досудового розслідування змінювати правову кваліфікацію протиправних дій або ж вносити до ЄРДР відомості за новим злочином у разі встановлення додаткових відомостей щодо обставин вчиненого, а тому доводи захисника в цій частині є безпідставними (т.2, а.п.137).

Щодо доводів захисника адвоката ОСОБА_9 стосовно того, що відповідно до постанови про призначення групи слідчих від 21.08.2024, у групі слідчих значиться ОСОБА_36 , проте як у інших процесуальних документах ОСОБА_41 , що впливає на недопустимість доказів. Так, за клопотання прокурора в судовому засіданні була допитана заступник начальника СВ ОСОБА_42 , яка винесла постанову та вказала суду що у ній допущена описка, замість ОСОБА_43 слід вважати ОСОБА_37 . Тому суд вважає невірне зазначене прізвище опискою, що не тягне за собою визнання доказів зібраних під час досудового розслідування недопустимими.

Крім того, захисник - адвокат ОСОБА_9 вказує на те, 21.08.2024 ОСОБА_11 був затриманий. 23.08.2024 складено протокол огляду предмету мобільного телефону «Realme», який відповідно до протоколу вилучено під час обшуку у підозрюваного, проте протоколу обшуку у особи немає, що суперечить ст.223 КПК України; тобто мобільний телефон «Realme» незаконно вилучено, з моменту затримання та до моменту огляду мобільного телефону пройшло два дні. Захисник вважає протокол огляду предмету - мобільного телефону «Realme» недопустим доказом, оскільки мобільний телефон отриманний з порушенням вимог КПК України.

Проте, суд не погоджується з даними доводами захисника, оскільки відповідно до змісту ч.5 ст.208 КПК України, про затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, обов`язково складається протокол, в якому, крім відомостей, передбачених статтею 104 цього Кодексу, зазначаються: місце, дата і точний час (година і хвилини) затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу; підстави затримання; результати особистого обшуку; клопотання, заяви чи скарги затриманого, якщо такі надходили; повний перелік процесуальних прав та обов`язків затриманого. Тобто результати особистого обшуку фіксуються у протоколі затримання, окремого складання протоколу обшуку КПК України не вимагає.

Не визнання вини обвинуваченим суд розцінює як спосіб захисту, відсутність критичного аналізу протиправних дій. Щодо позиції останнього стосовно того, що неповнолітня потерпіла його обмовляє з невідомих йому причин, суд не приймає її до уваги, оскільки ні обвинуваченим, ні його захисником, не наведено обставин, які б давали підстави вважати, що потерпіла внаслідок виниклих неприязних відносин, з корисливих мотивів або ж з будь-яких інших причин говорить неправду, обмовляючи ОСОБА_11 ; також відсутні такі дані і в матеріалах кримінального провадження.

Таким чином, аналіз та оцінка приведених в сукупності доказів приводять суд до переконання доведеності вини обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні.

Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_11 за ч. 3 ст. 152 КК України - вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із оральним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (згвалтування), вчинене повторно, щодо особи з якою винний перебуває у сімейних відносинах, зґвалтування неповнолітньої особи.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості злочину, передбаченого ч.3 ст.152 КК України, який є особливо тяжким, умисним проти статевої недоторканості особи. Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який працює, неодружений; має на утриманні 3-х неповнолітніх дітей, на обліках у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, за місцем роботи, проживання характеризується позитивно, раніше не судимий в силу ст.89 КК України.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №336 від 27.12.2024, ОСОБА_11 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння на будь-який хронічний психічний розлад не страждав та не страждає на даний час, а виявляв ознаки тимчасового розладу психічної діяльності гострої алкогольної інтоксикації, ускладненої. Він міг у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, та може на теперішній час усвідомлювати свої дії та керувати ними, не потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру (т.2, а.п.107-112)

В судовому засіданні прокурор просив суд призначити покарання обвинуваченому у виді 10 років позбавлення волі. Представник потерпілої, законний представник підтримала позицію прокурора.

Захисник в судових дебатах наголошував на тому, що за ч.3 ст.152 КК України вина обвинуваченого не доведена, а тому обвинуваченого слід виправдати та кваліфікувати його дії за ст.156 КК України.

Таким чином, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень. Суд не вбачає підстав для призначення обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 69, 75 КК України.

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без задоволення.

Суду надано позовну заяву про стягнення на користь потерпілої ОСОБА_13 моральної шкоди у сумі 100000 гривень (т.1, а.п.51-53). В обґрунтування позову зазначено, що внаслідок злочинних дій обвинуваченого, які знаходяться в явній суперечності з існуючими в суспільстві традиціями інтимного спілкування людей, обвинувачений посягнув на основні принципи суспільної моралі у сфері статевих стосунків, оскільки вчиняючи дії сексуального характеру без добровільної згоди неповнолітньої потерпілої особи, створили загрозу деформації моральних уявлень і понять про сексуальні відносини між людьми та моральному фізичному становленню, формуванню у останньої антиморальних поглядів. Після вчинення насильства над потерпілою останній було соромно зізнатися своїм рідним та знайомим, оскільки боялася розголосу та того, що будуть ставитися по іншому. Вказані діяння відносно потерпілої спричинили невиправні душевні страждання та моральні переживання, внесли негативні зміни в житті, які мають триваючий характер. Все це призводить до постійних пережитих емоційних стресів, постійних негативних спогадів, це впливає на особисте життя, та може вплинути на подальшу долю.

Вирішуючи долю позову, суд виходить із положень ч.1, 4 ст. 58 КПК України:

1. Потерпілого у кримінальному провадженні може представляти представник - особа, яка у кримінальному провадженні має право бути захисником.

4. Представник користується процесуальними правами потерпілого, інтереси якого він представляє, крім процесуальних прав, реалізація яких здійснюється безпосередньо потерпілим і не може бути доручена представнику.

У ст.23 ЦК України зазначено, що:

1. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

2. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно практики Європейського Суду з прав людини, яка є джерелом національного законодавства, порушення прав людини вже само по собі тягне за собою моральні страждання та виникнення моральної шкоди, а тому факт страждань доказування не потребує, для суду достатньою підставою для присудження компенсації моральної шкоди є сам по собі факт порушення права (справа Науменко проти України, рішення від 9 листопада 2004 року)

Виходячи із вищевикладеного, враховуючи обставини кримінального провадження, на думку суду злочинними діями обвинуваченого дійсно спричинена моральна шкода неповнолітній потерпілій, разом з тим враховуються вимоги розумності і справедливості, а також те, що на утриманні обвинуваченого перебувають троє неповнолітніх дітей, на думку суду позов слід задовольнити частково на суму 80 000 гривень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку та положення закону, якими керувався суд.

Долю речових доказів вирішити на підставі ст.100 КПК України.

Стягнути з обвинуваченого судові витрати за проведення експертиз, згідно ст. 124 КПК України (т.1, а.п.204, 216, т.1, а.п.4, т.1, а.п.216, т.1 а.п.231, т.1, а.п.249, т.2, а.п.4, т. 2, а.п. 17).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370-374 КПК України, суд,

у х в а л и в:

ОСОБА_11 визнати винним в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України та призначити покарання 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_11 до набрання вироком законної сили залишити без зміни - тримання в Державній установі «Миколаївській слідчий ізолятор».

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_11 обчислювати з 25.06.2025, зарахувавши в строк відбуття призначеного судом покарання строк тримання його під вартою з 21.08.2024 до 25.06.2025 (т.2, а.п.113).

Скасувати арешт з речового доказу, застосований відповідно до ухвали Веселинівського районного суду Миколаївської області від 23.08.2024, а саме з мобільного телефону «Realme» сірого кольору, який належить ОСОБА_11 , та який знаходиться у кімнаті зберігання речових доказів СПД № 1 ВРУП ГУНП в Миколаївській області за адресою: вулиця Свободи, селище Веселинове, Вознесенський район, Миколаївська область, та передати ОСОБА_11 як власнику (т.2, а.п.125-128).

Речовий доказ мобільний телефон «Iphone 5», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, та який вилучено за місцем проживання обвинуваченого, - передати обвинуваченому ОСОБА_11 за належністю (т.1, а.п.188-189).

Речові докази: презерватив марки «Space», фрагмент килиму, що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити (а.п.188-189).

Речові докази: 1) конверт NPU-1367325 зі зразком букального епітелію ОСОБА_11 , який опечатано паперовою биркою із печаткою Миколаївського НДЕКЦ, конверт NPU-1367326 зі змивом зі статевого члена ОСОБА_11 , який опечатано паперовою биркою із печаткою Миколаївського НДЕКЦ, конверт NPU-1367324 зі зрізами нігтьових пластин потерпілої ОСОБА_13 , який опечатано паперовою биркою із печаткою Миколаївського НДЕКЦ; 2) мазки зі статевих органів ОСОБА_13 , які упаковано до паперового конверту №294, опечатаного печаткою Первомайського міжрайонного відділення ДСУ «Миколаївське обласне бюро СМЕ», що зберігається у кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити (т.1, а.п.191-194)

Речові докази: букальні епітелії потерпілої ОСОБА_13 у двох паперових конвертах, що зберігаються у кімнаті зберігання речових доказів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області - знищити (т.1 а.п.226-227).

Речові докази: ковдру коричневого кольору, постільну білизну (наволочку, простирадло біле з квітами) - передати потерпілій ОСОБА_13 (т.1, а.п.188-189)

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_11 судові витрати на користь держави у сумі 23 292,94 гривень за проведення експертиз.

Позовну заяву потерпілої ОСОБА_13 задовольнити частково: стягнути з ОСОБА_11 на користь ОСОБА_13 моральну шкоду у сумі 80 000 гривень.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_44