Справа № 227/2362/24
ВИРОК

іменем України

28.07.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0000164 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Білозерське Донецької області, освіта середня, неодруженого, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, Наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу», із подальшими змінами та доповненнями, не маючи права та законного дозволу на посів та вирощування рослин, які містять наркотичні засоби, за місцем свого мешкання, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , наприкінці травня 2024 року, точний час не встановлений, незаконно посіяв у пластикові ємності насіння рослин роду коноплі у невстановленій кількості, але не менше 39 штук, та в період часу з травня 2024 року до 16.072024 незаконно вирощував у пластикових ємностях, що виразилося у поливі та прориванні сорняку, рослин роду коноплі у невстановленій кількості, але не менше 39 штук, які містять психоактивну речовину - тетрагідроканабінол, тобто є рослинами, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

16.07.2024 в період часу з 08:47 години по 09:45 години на підставі ухвали слідчого судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 11.07.2024 в присутності двох понятих було проведено обшук квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_2 .

Під час обшуку, на балконі квартири було виявлено та вилучено вісім пластикових ємностей із проростаючими рослинами коноплі в кількості 39 штук, які містять тетрагідроканнабінол і є рослинами роду коноплі, які ОСОБА_2 незаконно посіяв та вирощував для особистого вживання шляхом куріння.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразилися у незаконному посіві та вирощуванні конопель у кількості від десяти до п`ятдесяти рослин, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він вирощував у пластикових ємкостях рослини роду коноплі в кількості 39 штук.

У судовому засіданні всі учасники судового провадження не оспорювали обставини, при яких скоєне кримінальне правопорушення, тому суд, за згодою всіх учасників судового провадження, вважав не доцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Прокурор просила суд призначити обвинуваченому покарання у виді штрафу в сумі 1700 гривень, обвинувачений підтримав прокурора.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.

Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України, знайшла своє повне підтвердження в процесі судового розгляду.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає: щире каяття у вчиненому.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до кримінального проступку, має середню освіту, неодружений, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, скарг у відношенні ОСОБА_2 за місцем проживання не надходило.

Згідно листа начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 14/4493 від 08.07.2024 слідує, що ОСОБА_2 згідно облікових даних ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуває на військовому обліку, як придатний до військової служби, військову службу проходив у період з 02.12.1992 по 08.11.1994.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_2 покарання у виді штрафу.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів суд вирішує у відповідності до приписів ч. 9 ст. 100 КПК України.

Питання про відшкодування витрат на залучення експерта суд вирішує у відповідності до приписів ст. 122, 124 КПК України.

Керуючись ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 310 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 (ста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, в сумі 6058 (шість тисяч п`ятдесят вісім) гривень 24 (двадцять чотири) копійки.

Речовий доказ: мішок із синтетичного матеріалу білого кольору (первинне упакування), горловина якого зафіксована ниткою білого кольору, кінці нитки опечатані клейовим способом паперовою биркою, в якому рослини в кількості 39 штук (квитанція № 775), знищити.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1