Провадження № 1-кп/761/3093/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції із захисником ОСОБА_4 кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 31.01.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Янгібазара Юкорічірчікського району Ташкентської області, Республіки Узбекистану, громадянина рф, неодруженого, із середньою освітою, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Києва, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263; ч.1 ст. 309 КК України

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263 КК України

та

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, офіційно непрацевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_5 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263 КК України,

в с т а н о в и в:

Шевченківським районним судом міста Києва здійснюється судовий розгляд кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000007 від 31.01.2024, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263; ч.1 ст. 309 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 127; ч. 2 ст. 146; ч. 4 ст. 187; ч. 4 ст. 189; ч.1 ст. 263 КК України.

На адресу суду надійшло клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим, яке мотивовано тим, що вони обвинувачуються у вчиненні, нетяжких, тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, ризики, які враховувались раніше судом, а саме ризик переховування від суду, ризик незаконного впливу на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні та ризик вчинення нового кримінального правопорушення, не змінилися та не зменшились, менш суворіший запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинувачених та запобігти існуючим ризикам.

Захисник ОСОБА_5 заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 , оскільки подане клопотання є ідентичним з клопотанням, яке було розглянуто при попередньому вирішенні питання щодо необхідності продовження строку дії запобіжного заходу. Зазначила, що ОСОБА_8 активно приймає участь у судовому розгляді кримінального провадження, оголошує свої заперечення, крім того, останній тривалий час перебуває під вартою, у зв`язку із чим ризики неправомірної поведінки значно зменшились. Вважає, що клопотання прокурора не містить доказів на обґрунтування обставин, які б виправдовували подальше утримання її підзахисного під вартою, а тому, враховуючи дані щодо особи ОСОБА_8 просила суд змінити йому запобіжний захід на такий, який не пов`язаний з триманням під вартою або визначити альтернативу у виді застави

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 , оскільки відсутні нові обставини для необхідності утримання його підзахисного під вартою, просив врахувати дані щодо особи обвинуваченого та необґрунтованість висунутого обвинувачення, у зв`язку із чим просив змінити запобіжний захід на запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.

Захисник ОСОБА_6 заперечувала щодо задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , вважає, що відсутні підстави для продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає, що прокурором не доведено обґрунтованість обвинувачення та існування ризиків неправомірної процесуальної поведінки, які значно зменшились з плином часу, вважає, що продовження строку дії запобіжного заходу має формальний характер, а потерпілий та сторона обвинувачення втратили інтерес до цього кримінального провадження, у зв`язку із чим, просить суд визначити альтернативу у виді застави.

Обвинувачені підтримали думку захисників.

Заслухавши думки сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали наявні у розпорядженні суду дійшов наступних висновків.

Згідно з положенням ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення..

Відповідно до ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, неможливість завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним ризикам, перелік яких зазначений у п.п. 1-5 цієї статті, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

До обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався під час досудового розслідування даного кримінального провадження.

В ході вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу та подовження строку його дії слідчими суддями під час здійснення досудового розслідування перевірялося питання щодо наявності достатніх даних, які поза розумним сумнівом свідчили про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

Наразі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 набули вже статусу обвинувачених та обґрунтованість висунутого обвинувачення перевірятиметься судом в ході судового розгляду.

Зі змісту висунутого обвинувачення убачається, що, ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень різного ступеню тяжкості, в тому числі, тяжкі та особливо тяжкі.

При цьому, виходячи зі змісту поняття «обґрунтована підозра», приведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то обґрунтована підозра означає, що існують факти і інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Зважаючи на доводи сторін, суд вважає, що відсутні підстави вважати, що доводи прокурора про наявність у нього достатніх доказів для доведення висунутого обвинувачення є очевидно необґрунтованими та довільними.

Також, судом при вирішенні питання доцільності продовження строку дії раніше застосованих заходів забезпечення, враховуються наступні дані щодо особи обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_7 , раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, неповнолітніх дітей не має, тобто сталих соціальних зв`язків не має.

Обвинувачений ОСОБА_8 раніше не судимий, має постійне місце реєстрації та проживання, неодружений, неповнолітніх дітей не має, тобто сталих соціальних зв`язків не має, являється волонтером.

Обвинувачений ОСОБА_9 , раніше не судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Обвинуваченйи ОСОБА_10 , раніше судимий, має постійне місце проживання та реєстрації, неодружений, тобто сталих соціальних зв`язків не має, офіційно непрацевлаштований.

На момент вирішення питання про продовження обвинуваченим строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обставини, які враховувалися судом раніше не змінилися, ризики не зменшились та продовжують існувати.

Так, при неодноразовому вирішенні питання про доцільність продовження строку дії заходів забезпечення, під час досудового розслідування судом, враховувались існування ризиків можливої неправомірної поведінки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Перелік доказів, зібраних під час досудового розслідування, що наведений у реєстрі матеріалів досудового розслідування свідчить про їх вагомість, однак ретельнішу оцінку цим доказам, суд надаватиме під час їх дослідження та вивчення змісту.

Також, судом враховується міра покарання, яка може бути призначена обвинуваченим у разі доведення їх винуватості та характер висунутого обвинувачення, суспільна небезпека інкримінованих дій, фактичні обставини за яких інкримінується вчинення кримінальних правопорушень, усвідомлення обвинуваченими, що в разі доведення винуватості їм може бути призначене покарання у виді до 15 років позбавлення волі, що переконливо дає підстави для висновків про реальне існування ризиків переховування обвинувачених від суду, продовження вчинення кримінальних правопорушення, незаконного впливу на потерпілого та свідків, оскільки на даний час судом лише розпочато дослідження доказів сторони обвинувачення, свідки та потерпілий на даний час не допитані., Характеризуючі дані обвинувачених у своїй сукупності, не переважають можливих ризиків неправомірної їх поведінки, що враховані судом.

Крім того, суд, зважаючи на наявні ризики, враховуючи підвищену суспільну небезпеку інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, дійшов обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес у даному випадку, переважає інтереси конкретної особи, а саме обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 на особисту свободу, та про відсутність, у зв`язку з цим, підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

У даному випадку, застосований раніше захід забезпечення у вигляді тримання під вартою є виправданими, як захід процесуального примусу, з огляду на фактичні обставини за яких ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 інкримінується вчинення особливо тяжкого, тяжкого кримінальних правопорушень та наслідки, які настали згідно змісту висунутого обвинувачення.

У зв`язку із наведеним у сукупності, суд вважає, що на даний час, менш суворіший запобіжний захід не здатен буде забезпечити ненастання існуючих ризиків.

А тому, клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовільнити.

Враховуючи, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються, зокрема у вчиненні кримінального правопорушення, із застосуванням насильства, підстав для визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу у даному випадку суд не вбачає.

Строк дії ухвали в частині застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід встановити до 60 днів.

Керуючись 314-316 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 13 вересня 2025 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 13 вересня 2025 року року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 13 вересня 2025 року року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто по 13 вересня 2025 року року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів, з моменту її проголошення, а особою, що утримується під вартою з моменту отримання її копії, в іншій частині ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали судом проголосити

Суддя