ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6790/24
провадження № 1-кс/753/1054/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" травня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду за адресою: м. Київ, вул. О. Кошиця, 5а клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001341, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190, частиною четвертою статті 197-1, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 197-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

у квітні 2025 року до Дарницького районного суду м. Києва надійшло клопотання прокурора Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001341, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 березня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 190, частиною четвертою статті 197-1, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 197-1 КК України.

Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 16 квітня 2025 року клопотання передано судді ОСОБА_1 .

Звертаючись із клопотанням про арешт майна, прокурор обґрунтував його наступним.

Слідчим відділом Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції в місті Києві здійснюється досудове розслідування в рамках кримінального провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001341 від 11.03.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 197-1, ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 197-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві надійшов рапорт оперуповноваженого ССП Дарницького УП ГУНП у м. Києві про те, що в ході відпрацювання території оперативного обслуговування та в ході моніторингу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно було виявлено, що невстановленими особами було зареєстровано право власності на:

?житловий будинок площею 69,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:239:0036) за ОСОБА_4 .

?житловий будинок площею 69,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:239:0024) за ОСОБА_5 .

?житловий будинок площею 99,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:239:0025) за ОСОБА_6 .

?житловий будинок площею 149,6 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :90:239:0019) за ОСОБА_7

?житловий будинок площею 121,2 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер :90:239:1587) за ОСОБА_8 .

?житловий будинок площею 95,4 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :90:239:0022) за ОСОБА_9 .

?житловий будинок площею 123 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :90:239:0026) за ОСОБА_10 .

З метою перевірки відомостей щодо здійснення реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна було здійснено виїзд за місцем розташування земельних ділянок, на яких, відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно зареєстровані житлові будівлі.

28 жовтня 2024 року у ході огляду земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , на якій згідно із даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно повинний був бути розташований житловий будинок, однак житлових будинків виявлено не було, що дає підстави вважати, що невстановленими особами було неправомірно зареєстровано право власності на вказаний житловий будинок, для подальшого заволодіння земельною ділянкою.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 000 реєстрація права власності на житловий будинок площею 123 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (кадастровий номер :90:239:0026) була здійснена 21.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва ОСОБА_11 на підставі технічний паспорт, серія та номер: TI01:8887-2115-6230-5266, виданий 09.09.2021, видавник: ЄДЕССБ, Документ отримано з ЄДЕССБ; Довідка про показники об?єкта нерухомого майна, серія та номер: 53, виданий 08.09.2021, видавник: ТОВ «Агентство оцінки «Грош цена»; Інформаційна довідка, серія та номер: ПБ-2021 №1721, виданий 17.09.2021, видавник: Комунальне підприємство Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» (КП КМР «КМ БТІ»)за ОСОБА_10 .

З метою перевірки вказаних обставин, а також встановлення факту подання завідомо підроблених документів, органом досудового розслідування було скеровано відповідний запит до Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради КМДА, на що було отримано відповідь, про те що в Міському земельному кадастрі (далі - МЗК) відсутня будь-яка інформація щодо формування земельної ділянки з кадастровим номером :90:239:0026, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Березнева, 85-А, розроблена та погоджена в установленому законодавством порядку документація із землеустрою для розгляду та підготовки відповідного проєкту рішення Київської міської ради до Департаменту не надходила. За поданням Департаменту Київська міська рада не приймала рішень щодо передачі будь-якій фізичній чи юридичній особі у власність чи користування земельної ділянки з вищезазначеним кадастровим номером. Документи, що посвідчують право власності чи користування земельною ділянкою в Департаменті відсутні. Також у Департаменті відсутня інформація про надходження звернень (клопотань) фізичних, юридичних осіб з приводу надання дозволу на розробку проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :90:239:0026.

Також було скеровано запит до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва, на що було отримано відповідь про те, що Департамент не видавав документів дозвільного характеру, що надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта за адресою: вул. Березнева, 85-А у Дарницькому районі (кадастровий номер земельної ділянки :90:239:0026). Крім того, Департамент не реєстрував документів, що надають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об?єкта за цією адресою.

Окрім цього, було направлено запит про отримання інформації до Департаменту містобудування та архітектури Київської міської ради, листом було надано відповідь про те, що згідно з даними електронної бази документообігу Департаменту, даними Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м. Києва» містобудівні умови та обмеження для проектування об?єкта будівництва на земельній ділянці з кадастровим номером :90:239:0026 за адресою: м. Київ, Дарницький район, вул. Березнева, 85-А не надавались. А також надали довідку (витяг) з містобудівного кадастру, що містить інформацію про функціональні зони території, планувальні обмеження відповідно до Генерального плану міста Києва та інформації, наявної в базі даних Міської інформаційно-аналітичної системи забезпечення містобудівної діяльності «Містобудівний кадастр м. Києва», в межах запитуваної у листі земельної ділянки.

Також було направлено запит про отриманні інформації стосовно присвоєння поштової адреси нерухомого майна, за адресою м. Київ, Дарницький район, вул. Березнева, 85-А до Дарницької районної державної адміністрації, проте у наданій відповіді було зазначено те, що стосовно присвоєння поштової адреси, заяв по вказаній адресі до райдержадміністрації не надходило та відповідно будь які розпорядження райдержадміністрацією про присвоєння адреси не видавалося.

На направлений запит до Державної служби з питань геодезії, картографії та кадастру було отримано інформацію про те, що відповідно до даних Державних земельного кадастру зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером :90:239:0026, що розташована - м. Київ, Дарницький район, вулиця Березнева, 85-А; площа - 0.1 га. технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), розроблена ТОВ «ЗЕМПРОЕКТ-ГРУП». Також надано вивантажену за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру копію «Технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_12 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на АДРЕСА_4 ».

Разом із цим, на запитувану інформацію, листом КП КМР «КМ БТІ» надано відповідь, що об`єкти нерухомого майна, за адресою: м. Київ, вул. Березнева, буд. 85-А не реєструвались. Крім того, надано відповідь, що технічний паспорт КП КМР «КМ БТІ» не виготовлявся на житловий будинок за вищевказаною адресою.

Поряд із цим, у ході досудового розслідування встановлено, що об`єкти нерухомого майна ніколи не існували на території земельної ділянки. Так 25.12.2024 було проведено огляд історичних відомостей супутникових знімків місцевості інтернет ресурсу «Kadastr.Live» та програму «Google Earth Pro», в ході огляду було встановлено, що в період часу з 2018 по 12.06.2022 на супутникових знімках не зафіксовано жодних об`єктів на території земельної ділянки, наявні тільки зелені насадження.

Вказані факти у своїй сукупності доводять, що гр. України ОСОБА_10 умисно створено уявлення для державних органів наявності цивільних правовідносин з метою подальшої реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна.

Поряд із цим, ОСОБА_10 продовжується протиправна діяльність, оскільки вказана особа набула права власності на об`єкт нерухомого майна, якого ніколи не існувало, намагається вчинити інші дії, направлені на отримання права власності/користування земельною ділянкою з кадастровим номером :90:239:0026 поза аукціоном, створюючи враження у Київської міської ради наявність права власності на об`єкт нерухомого майна, що є підставою для отримання земельної ділянки у право власності.

Вказані відомості підтверджуються публічно доступною інформацією, зокрема відомостями з офіційного картографічного сервісу Google Earth Pro, відповідно до відомостей з якого, на момент отримання права власності на земельну ділянку ОСОБА_10 , будь-які об`єкти нерухомого майна були відсутні.

Крім того, про намір ОСОБА_10 заволодіти земельною ділянкою територіальної громади міста Києва свідчить факт присвоєння кадастрового номеру земельній ділянці ТОВ «ЗЕМПРОЕКТ-ГРУП», яке діючи відповідно до укладеного договору з ОСОБА_12 розробило технічну документацію на земельну ділянку на замовлення ОСОБА_12 для подальшого звернення до Київської міської ради для її відведення у власність ОСОБА_10 .

Так, станом на зараз, земельна ділянка не огороджена, наявні дерева, кущі та зелені насадження. Однак, вказана земельна ділянка знаходяться упритул до озера Заплавне, що дає всі підстави вважати, що земельна ділянка повністю знаходиться у межах прибережено захисних смуг вказаного озера, де відповідно до Земельного та Водного кодексів, здійснення будівництва є забороненим.

Враховуючи все вищезазначене, у ході досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту як на земельну ділянку із забороною користування вказаною діяльністю, зокрема і здійснення будівельних робіт, а також і на реєстраційні відомості щодо житлового будинку площею 123 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000).

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, а також призвести до негативних наслідків, зокрема заволодіння грошовими коштами інших громадян шляхом продажу об`єкту нерухомого майна, відомості щодо якого відображено за реєстраційним номером нерухомого майна 000, а також здійснення поділу, виділу, чи внесення відомостей щодо помилки, після того як ОСОБА_10 стане відомо про викриття відомостей про наявність підроблення та шахрайських дій. Разом із цим, не вжиття заходів із накладення арешту на земельну ділянку у своєму результаті може потягнути вибуття права власності на земельну ділянку шляхом її повної забудови.

Крім того, у разі не застосування вказаного заходу, існують всі підстави вважати, що з метою приховання протиправної діяльності, ОСОБА_10 може здійснити і завершити самочинну забудову земельної ділянки, що створить враження для органів місцевого самоврядування щодо законності будівництва, що у свою чергу стане підставою для передачі ОСОБА_10 земельну ділянку поза аукціоном, і як наслідок - додаткових збитків територіальній громаді м. Києва у зв`язку з недоотриманням грошових коштів у разі реалізації земельної ділянки на аукціоні, а також вибутті земельної ділянки із власності громади.

Крім того, вказана земельна ділянка знаходиться у межах прибережних захисних смуг відповідно до ст. 58 Земельного Кодексу, які знаходяться під особливою охороною держави, а тому самовільне зайняття та самовільне будівництво на земельній ділянці водного фонду є суворо забороненим, та таким, що підлягає винятковому захисту з боку держави, що ще раз доводить факт незаконності здійснення будівництва, а також неможливість у будь-який проміжок часу реєстрації права власності на майно ОСОБА_10 чи будь-якою іншою особою.

Судове засідання призначене на 28 квітня 2025 року було відкладено на 01 травня 2025 року з метою виклику належного власника майна.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд клопотання без його участі, клопотання про накладення арешту просив задовольнити.

Власник майна у судове засідання не з`явивсь, про день та час розгляду клопотання повідомлявся відповідно до приписів норм КПК України, будь-яких заяв суду не подавав.

Враховуючи приписи частини першої статті 172 КПК України (неприбуття осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання), з огляду на строки розгляду клопотання, визначені КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо розгляду клопотання у відсутність осіб, які не з`явились.

Слідчий суддя, повно, всебічно та об`єктивно вивчивши доводи клопотання, матеріали кримінального провадження, долучені до нього, доходить наступного висновку.

Як визначено частиною другою статті 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частиною третьою статті 132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та матеріалами кримінального провадження, що були надані суду для дослідження, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак злочину, передбаченого частиною другою статті 190, частиною четвертою статті 197-1, частиною четвертою статті 358, частиною третьою статті 197-1 КК України.

Згідно з частиною третьою статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом першим частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зважаючи на обставини та події, які були встановлені досудовим розслідуванням, з огляду на наявні докази у матеріалах кримінального провадження, нерухоме майно, а саме земельна ділянка, на яке прокурор просить накласти арешт, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки може бути об`єктом кримінально протиправних дій, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що прокурором доведено необхідність арешту земельної ділянки.

Як передбачено частиною четвертою статті 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Частиною одинадцятою статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оцінивши доводи прокурора, врахувавши наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження прав власника майна завданнями кримінального провадження, з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, а також вид нерухомого майна, його стан на час розгляду клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на земельну ділянку підлягає задоволенню шляхом заборони відчуження та розпорядження таким майном.

Поряд з цим клопотання прокурора в частині накладення арешту на об`єкт державної реєстрації - житловий будинок площею 123,0 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_3 і розміщений на земельній ділянці з кадастровим номером :90:239:0026, який на праві власності належить ОСОБА_12 не підлягає задоволенню, оскільки вказане майно не відповідає критерію речових доказів у кримінальному провадженні, з урахуванням того, що речовий доказ - це матеріальний об`єкт, а як вбачається із клопотання такий об`єкт нерухомого майна, як житловий будинок площею 123,0 кв.м. фізично не існує, тобто фактично прокурор просив накласти арешт на інформацію, яка міститься про такий об`єкт у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України , слідчий суддя

УХВАЛИВ:

клопотання прокурора - задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером :90:239:0026, площею 0,1 га, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Березнева, 85-А, шляхом заборони відчуження, розпорядження та вчинення будь-яких інших дій з майном, що матимуть наслідком його поділ, злиття чи будь-яку зміну істотних показників об`єкта, заборонивши державним реєстраторам прав на нерухоме майно, а також будь-яким іншим особам, уповноваженим на виконання функцій державних реєстраторів, будь-яким суб`єктам державної реєстрації прав та нотаріусам вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією, перереєстрацією прав на вказану земельну ділянку.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала про накладення арешту виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про накладення арешту не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1