Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6827/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002654, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 201-2 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує на те, що в ході досудового розслідування встановлено, що під час дії воєнного стану введеного на всій території України, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник злочинний умисел спрямований на отримання незаконного прибутку з метою власного збагачення, шляхом продажу предметів гуманітарної допомоги, а саме транспортних засобів, ввезених на територію України в спрощеному порядку, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 953 від 05.09.2023 «Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану», та до вказаної протиправної дії вона залучила ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та інших невстановлених на теперішній час осіб.

Для реалізації протиправної діяльності, ОСОБА_7 разом з невстановленими на теперішній час особами, розробила злочинний план, який полягав у ввезені на територію України транспортних засобів під видом гуманітарної допомоги для використання Благодійною організацією «Благодійний фонд «Центр хелп груп» (), та подальшому продажі вказаних транспортних засобів фізичним особам в тому числі військовослужбовцям Збройних Сил України за готівкові грошові кошти.

Так, з метою реалізації своєї протиправної діяльності ОСОБА_7 разом з невстановленими на теперішній час особами, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 07.03.2024, незаконно заволоділи кваліфікованим електронним підписом керівника «Благодійний фонд «Центр хелп груп» () ОСОБА_8 , який помер внаслідок хвороби 07.03.2024 (актовий запис про смерть №4335 від 08.03.2024), та в умовах дії воєнного стану, організували прибуття до місця перетину державного кордону у пунктах пропуску в межах зони діяльності Державної митної служби України транспортних засобів FORD, VIN НОМЕР_1 і «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 та подальше ввезення даних транспортних засобів на митну території України, як предмету гуманітарної допомоги, отримувачем якого є Благодійна організація «Благодійний фонд «Центр хелп груп» ().

В подальшому, продовжуючи реалізовувати злочинний умисел направлений на отримання прибутку від продажу предметів гуманітарної допомоги, діючи за попередньої змовою із невстановленими особами та на виконання спільного злочинного плану, ОСОБА_7 доручила ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що такі транспортні засоби є предметом гуманітарної допомоги та чинним законодавствам існує заборона щодо їх продажу та передбачена відповідальність за такі дії, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 17.02.2025 підшукати покупців на транспортні засоби FORD TRANSIT, VIN НОМЕР_1 та «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 .

17.02.2025, маючи інформацію від свого знайомого про те, що ОСОБА_4 здійснює продаж автомобілів, ОСОБА_9 , який мав на меті придбати транспортні засоби для власних потреб, у тому числі для подальшої безоплатної їх передачі Збройним силам України звернувся до останнього. Таким чином, цього ж дня, між ОСОБА_9 та ОСОБА_4 проведено зустріч за адресою м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 4-А. Надалі під час зустрічі ОСОБА_4 провів демонстрацію наявних для продажу автомобілів, зокрема двох транспортних засобів марки «FORD TRANSIT», VIN НОМЕР_1 , та марки «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 . Також в ході розмови, ОСОБА_4 повідомив, що вартість вищевказаних транспортних засобів встановлена ОСОБА_7 , від якої існує необхідність в отриманні дозволу щодо їх продажу. У подальшому, в цей же день, ОСОБА_9 у присутності ОСОБА_4 зателефонував ОСОБА_7 , від якої отримав дозвіл на придбання вищевказаних транспортних засобів за 16 800 доларів США, а ОСОБА_4 вказівку про їх продаж.

Реалізовуючи протиправний умисел направлений на отримання прибутку від продажу товару (предмету) гуманітарної допомоги та подальшого розподілу такого прибутку між собою та іншими невстановленими особами, 19.02.2025 ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 4-А, зустрівся з ОСОБА_9 . Під час вказаної зустрічі ОСОБА_9 передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 16 800 доларів США, як оплату за купівлю транспортних засобів марки «FORD TRANSIT», VIN НОМЕР_1 , та марки «MITSUBISHI PAJERO», VIN НОМЕР_2 , які є предметом гуманітарної допомоги.

У результаті вказаних кримінально протиправних дій ОСОБА_7 , ОСОБА_4 та інші невстановлені на теперішній час особи, фактично отримали та могли розпоряджатися незаконним прибутком у розмірі 16 800 доларів США, що згідно з п. 2 примітки до ст. 201-2 КК України у триста п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та становить значний розмір.

19.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Крім того встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, зокрема п.п. 12.1, 12.2, 12.13 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21.08.1998, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 р. за № 637/3077.

Однак, ОСОБА_4 усупереч обов`язку неухильного дотримання законодавства України, діючи в порушення вказаних вимог законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності та обвинувачується у вчиненні умисного злочину проти громадської безпеки за наступних обставин.

Так, у лютому 2024 року, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 побачивши на березі річки «Десенка», що в м. Києві, предмети схожі на патрони, а саме:

- 5 патронів з маркуванням «НОМЕР_3», 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_4», 1 патрон з маркуванням НОМЕР_5», які є проміжними бойовими патронами калібру 5,45х39 мм.;

- 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_6», який є гвинтівковим бойовим патронами калібру 7,62х54R;

- 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_7», який є пістолетним бойовим патроном, калібру 9х19 мм;

- 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_8», який є пістолетним бойовим патроном, калібру 9х19 мм;

- 70 патронів з маркуванням «НОМЕР_11», які являються спортивно-мисливськими бойовими патронами гвинтівкового типу, калібру 5,6 мм (.НОМЕР_9);

- 1 патрон з маркуванням НОМЕР_10, який є спортивно-мисливськими бойовими патронами гвинтівкового типу, калібру 5,6 мм (.НОМЕР_9).

Після чого, у нього виник злочинний умисел, спрямований на їх незаконне придбання та подальше зберігання бойових припасів у вигляді патронів до стрілецької зброї, без передбаченого законом дозволу.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_4 при вищевказаних обставинах взяв вищевказані бойові припаси у вигляді патронів, та таким чином придбав їх без передбаченого законом дозволу. Після чого, він приніс вищевказані бойові припаси у вигляді патронів до свого місці проживання квартира АДРЕСА_1 , де незаконно почав їх зберігати, без передбаченого законом дозволу.

19.02.2025, під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 у квартирі АДРЕСА_1 , у присутності ОСОБА_4 та двох понятих, у кімнаті проживання останнього, серед його особистих речей, виявлено та вилучено бойові припаси у вигляді патронів, які останній зберігав без передбаченого законом дозволу, а саме:

- 5 патронів з маркуванням «НОМЕР_3», 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_4», 1 патрон з маркуванням НОМЕР_5», які є проміжними бойовими патронами калібру 5,45х39 мм.;

- 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_6», який є гвинтівковим бойовим патронами калібру 7,62х54R;

- 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_7», який є пістолетним бойовим патроном, калібру 9х19 мм;

- 1 патрон з маркуванням «НОМЕР_8», який є пістолетним бойовим патроном, калібру 9х19 мм;

- 70 патронів з маркуванням «НОМЕР_11», які являються спортивно-мисливськими бойовими патронами гвинтівкового типу, калібру 5,6 мм (.НОМЕР_9);

- 1 патрон з маркуванням НОМЕР_10, який є спортивно-мисливськими бойовими патронами гвинтівкового типу, калібру 5,6 мм (.НОМЕР_9).

25.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та зазначено, що він підозрюється у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а також у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2025 у справі № 758/2527/25 в межах кримінального провадження № 0002654 від 02.12.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 19.04.2025 включно, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2025 у справі № 758/5262/25 в межах кримінального провадження № 0002654 від 02.12.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та обов`язків покладених, ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з тим, що строк запобіжного заходу обраного судом до підозрюваного ОСОБА_4 закінчується, а також подальшого продовження строку досудового розслідування до 5 місяців, виникла необхідність продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Уточнив, що ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 13.05.2025 у справі № 758/6684/25 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002654 від 02.12.2024 до чотирьох місяців. Відтак, просив продовжити строк застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 до чотирьох місяців.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечили щодо даного клопотання прокурора, але просили застосувати домашній арешт в нічний час доби з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Посилались на не підтвердження ризиків, які дають підстави суду продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту та на відсутність обґрунтувань чому інший, більш м`який запобіжний захід, не можу забезпечити чи виключити зазначені у клопотанні ризики. Крім того зазначили, що підозрюваний готовий беззаперечно виконувати всі необхідні слідчі дії, не буде перешкоджати встановленню істини у справі і готовий всебічно співпрацювати зі слідством. Більше того, підозрюваний, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом, виявив свідому поведінку, свої процесуальні обов`язки виконує належним чином, на свідків у кримінальному провадженні вплив здійснити не намагається. Вчиняти інше кримінальне правопорушення чи мати якесь відношення до продовження вчинення вищезазначених кримінальних правопорушень, підозрюваний також не збирається, і протилежному немає жодних доказів.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт є одним із видів запобіжних заходів та полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження №0002654, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 201-2 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

19.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України.

25.02.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та зазначено, що він підозрюється у продажі товарів (предметів) гуманітарної допомоги, з метою отримання прибутку, вчиненому у значному розмірі, за попередньою змовою групою осіб під час воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 201-2 КК України, а також у незаконному придбанні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 201-2 КК України та ч. 1 ст. 263 КК України, віднесені до тяжких злочинів, оскільки санкції статей передбачають максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до семи років.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 21.02.2025 у справі № 758/2527/25 відносно підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строком до 19.04.2025 включно, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 16.04.2025 у справі № 758/5262/25 в межах кримінального провадження № 0002654 від 02.12.2024 до підозрюваного ОСОБА_4 продовжено строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та обов`язків покладених, ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку з тим, що строк запобіжного заходу обраного судом до підозрюваного ОСОБА_4 закінчується, а також подальшого продовження строку досудового розслідування до чотирьох місяців, виникла необхідність продовжити строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що копію клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту підозрюваний ОСОБА_4 отримав у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 263 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , ОСОБА_13 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

- копією рішення слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_14 від 14.05.2024, в межах кримінального провадження №0000149 від 11.05.2024, відкритого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (справа № 441/1244/24);

- копією рішення слідчого судді Городоцького районного суду Львівської області ОСОБА_14 від 10.06.2024, в межах кримінального провадження №0000149 від 11.05.2024, відкритого за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (справа № 441/1244/24);

- протоколом огляду «Телеграм» від 16.12.2024;

- протоколом огляду від 24.12.2024;

- протоколом огляду від 06.01.2025;

- протоколом огляду місцевості в порядку ст. 237 КПК України від 17.12.2024;

- матеріалами НСРД (протоколи проміжних етапів проведення НСРД);

- протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення від 19.02.2025;

- протоколом обшуку від 19.02.2025;

- протоколом обшуку від 19.02.2025;

- висновком експерта;

- речовими доказами.

При цьому оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 263 КК України, та про причетність ОСОБА_4 до їх вчинення.

Водночас слідча суддя зауважує, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. При цьому, доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 263 КК України, має відбутись за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Як вже зазначалось вище, інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 201-2, ч. 1 ст. 263 КК України, відносяться до тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у вигляді позбавленням волі до семи років.

Зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, означеною у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» («Ilijkov v. Bulgaria»), заява № 33977/96 від 26.07.2001 року, §80, зокрема суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений; також у рішенні по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, визначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

З врахуванням викладеного, на думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, слідча суддя враховує те, що підозрюваний ОСОБА_4 офіційно не працює та не має постійного джерела доходу, зазначене не перешкоджатиме останньому покинути місце проживання, з метою ухилення від кримінальної відповідальності за вчинені ним кримінальні правопорушення.

Враховуючи викладене, підозрюваний ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, яке йому загрожує у разі визнання його вини, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тобто і надалі існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків, слідча суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Цей незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою.

Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя враховує те, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Крім того, не встановлено та не допитано всіх інших можливих свідків у даному кримінальному провадженні, в тому числі осіб, які до цього часу здійснювали купівлю предметів гуманітарної допомоги - транспортних засобів, реалізованих на їх користь ОСОБА_15 та ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_7 .

За таких обставин, підозрюваний ОСОБА_4 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, а також ще не допитаних осіб.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні є підтвердженим та обставин, які б вказували на зменшення зазначеного ризику, не встановлено.

Разом з тим, слідча суддя вважає недоведеним та не враховує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому особа підозрюється.

При цьому суд враховує також визначені ст. 178 КПК України обставини, зокрема, наявність у обвинуваченого постійного місця проживання, належну процесуальну поведінку, активне сприяння слідству, необхідність догляду за матір`ю, яка є особою похилого віку та постійно проживає разом з підозрюваним ОСОБА_4 , та вважає, що в світлі наведених вище фактичних даних ці обставини є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до малоймовірності, а відтак доходить висновку, що запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби на даному етапі судового розгляду є пропорційним меті та завданням цього кримінального провадження, а також зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 .

Також, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ст. 205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 176-179, 181, 193 - 194, 309 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ УП в метрополітені ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0002654, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 02.12.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 201-2 КК України, про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити частково.

Продовжити застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду в період часу з 23 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. щоденно - на строк до 19 червня 2025 року включно.

Продовжити дію покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

- не відлучатись із місця проживання а саме: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора та/або суду, крім випадку слідування до укриття під час повітряної тривоги у м.Києві;

- продовжити зберігання у відповідних органах державної влади паспорту (паспортів) для виїзду за кордон, інших документів, що дають право на виїзд з України;

- утримуватися від спілкування із свідками у зазначеному кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити до 19 червня 2025 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Копію ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1