Провадження № 1-кс/201/3717/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2025 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: слідчого судді ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Дніпропетровськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, не одруженого, працюючого комерційним директором Приватного підприємства «Торговий Дім Тризуб», раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000784 від 02 червня 2025 року, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим із прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий вказав на те, що в період часу з 13 години 50 хвилин по 14 годину 30 хвилин 02 червня 2025 року, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 перебували на 8-му поверсі офісного приміщення розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , в компанії раніше знайомого ОСОБА_8 .. В цей час, між ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стався словесний конфлікт з приводу невиплати заробітної плати ОСОБА_8 , внаслідок чого у ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень групою осіб ОСОБА_8 .

Після чого, знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_8 , в результаті раптово виниклого конфлікту, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дії, реалізуючи свій умисел, направлений на заподіяння тілесних ушкоджень, групою осіб, усвідомлюючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжкого тілесного ушкодження та допускаючи можливість настання похідного суспільно небезпечного наслідку у вигляді смерті, використовуючи тупий твердий предмет з циліндричною контактуючою поверхнею прямолінійної форми, довжиною не більше 44 мм. у межах контакту, яким ймовірно могла бути бита або предмет з аналогічними властивостями, завдали ОСОБА_8 невизначену досудовим розслідуванням кількість ударів в область голови, тулубу, верхніх та нижніх кінцівок, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, що за своїм характером є тяжкими тілесними ушкодженнями, а також ушкодження у вигляді численних синців на кінцівках, лівій сідниці та грудній клітині, колото-різаного поранення правої гомілки, що за своїм характером є легкими тілесними ушкодженнями.

Після чого ОСОБА_8 покинув приміщення офісу та на вулиці звернувся до випадкових перехожих за допомогою, внаслідок чого його екіпажем ШМД було госпіталізовано до КНП «Міська клінічна лікарня № 6» «ДМР», де ІНФОРМАЦІЯ_2 о 17 годині 30 хвилин, ОСОБА_8 помер внаслідок отриманих травм.

Таким чином, смерть ОСОБА_8 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді забитої рани у лівій тім`яній ділянці, перелому кісток основи та склепіння черепу, крововиливів у м`які покривні тканини голови та під м`яку мозкову оболонку головного мозку, котра у своєму перебігу, ускладнилась розвитком набряку головного мозку.

Умисні дії ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , які виразились в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого кваліфікуються за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відомості про даний факт 02 червня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000784, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25 серпня 2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

На підставі вищезазначеного, в клопотанні ставиться питання про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_4 , у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, у зв`язку з чим, останній може переховуватись від органів досудового слідства та суду, а також може незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала та просила застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на необґрунтованість пред`явленої підозри та зазначених в клопотанні ризиків, та, враховуючи особу підозрюваного, який позитивно характеризується, має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, раніше не судимий, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника, та зазначив, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, у зв`язку з чим, просив відмовити в задоволенні клопотання про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вислухавши думки сторін, дослідивши матеріали клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, враховуючи необхідність забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. При цьому, слідчий суддя виходить з наступного.

Судом встановлено, що 02 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості за № 0000784, за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

25 серпня 2025 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з вимогами ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких відносяться: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якого для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, у своїх рішеннях, зокрема «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Перевіривши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність стороною обвинувачення обґрунтованості підозри щодо вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, про що свідчать наступні докази, зокрема рапорт старшого інспектора-чергового ВП №2 Дніпровського РУП № 1 в Дніпропетровській області від 02 червня 2025 року; протокол допиту потерпілої ОСОБА_9 від 04 червня 2025 року; висновок експерта №00001963 від 07 липня 2025 року; додатковий висновок експерта №00001963/1215-Е від 16 липня 2025 року; висновок експерта №СЕ-19/104-25/31101-БД від 12 серпня 2025 року; рапорт старшого оперуповноваженого СКП ВП № 2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області; протокол огляду місця події від 02 червня 2025 року; протокол огляду трупа від 02 червня 2025 року; протокол огляду від 10 червня 2025 року; протокол огляду речей та документів від 23 червня 2025 року; протокол огляду від 23 червня 2025 року; протокол огляду від 02 червня 2025 року; протоколи огляду від 04 червня 2025 року; протоколи огляду від 06 червня 2025 року; протокол огляду карти пам`яті від 06 червня 2025 року; протокол обшуку від 02 червня 2025 року; протокол проведення слідчого експерименту від 23 липня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 05 липня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 14 липня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 16 липня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 17 липня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 14 липня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 15 липня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 26 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_16 від 28 червня 2025 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_4 від 28 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_17 від 10 червня 2025 року; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_18 від 18 червня 2025 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_18 від 18 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 02 червня 2025 року; протокол допиту особи ОСОБА_20 від 02 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 02 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_22 від 02 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 02 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_18 від 03 червня 2025 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участі свідка ОСОБА_18 від 03 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 03 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 03 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 03 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_27 від 03 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 04 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_19 від 04 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 05 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 06 червня 2025 року; протокол допиту свідка ОСОБА_29 06 червня 2025 року, а отже, сукупність цих фактичних даних на даному етапі досудового розслідування надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не вирішує питання щодо доведеності винуватості останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину і правильності кваліфікації його дій, що є предметом судового провадження.

Також, на думку слідчого судді, доведеним є ризики, передбачені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також ризик незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі. Таким чином, враховуючи зазначені обставини, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Також, враховуючи, що підозрюваному ОСОБА_4 відомі адреси проживання, місця роботи та контактні номери телефонів свідків та потерпілої у цьому кримінальному провадженні, останній, з метою зміни ними своїх показань, може незаконно впливати на них, у тому числі, шляхом залякування, погроз, вмовляння чи підкупу.

В той же час, прокурором доведена і недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який передбачене максимальне покарання у виді десяти років позбавлення волі, що підтверджується копією пред`явленої йому підозри, тому перебуваючи на волі, з метою уникнення відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення може переховуватись від органів досудового слідства, тому з урахуванням встановлених вище ризиків, менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належне виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальним законом обов`язків.

Виходячи з вищенаведеного, а також враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні злочину; вік та стан його здоров`я, які не перешкоджають застосуванню такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою; майновий стан останнього, слідчий суддя переконаний, що такий запобіжний захід, як тримання під вартою, забезпечить дотримання підозрюваним ОСОБА_4 процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді. Підстав для застосування менш суворого запобіжного заходу суд не вбачає.

Крім цього, посилання сторони захисту на міцність соціальних зв`язків та позитивну характеристику підозрюваного суд не може прийняти як належні, оскільки зазначені данні стосовно підозрюваного існували і на момент скоєння останнім інкримінованих стороною обвинувачення діянь, однак не виступили стримуючими факторами для забезпечення належної поведінки останнього.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним або іншою юридичною чи фізичною особою застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також майновий та сімейний стан останнього, дані про особу підозрюваного, який має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, оскільки саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 183, 193, 194, 196, 197, 369-372, 376, 395 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ ВП № 2 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погодженого з прокурором Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4», в рамах досудового розслідування, тобто до 25 жовтня 2025 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою є 25 жовтня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок №UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.25 годині 28 серпня 2025 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1