ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/1996/25 Справа № 207/2379/18 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської обл., українця, громадянина України, маючого базову загальну середню освіту, навчався на 3 курсі КЗ «ДЦППРКБА», не одруженого, дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 13 серпня 2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 185 , ст. 69 КК України до покарання у вигляді штрафу в сумі 850 гривень ;

- 02 червня 2020 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки;

- 09 липня 2024 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року ОСОБА_9 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 7 (сім) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, призначеним покаранням поглинуто покарання, призначене за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 липня 2024 року, остаточно призначивши ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відбуття покарання у виді позбавлення волі строком на 8 (вісім) років 7 (сім) місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

Як встановлено судом, ОСОБА_9 13 травня 2018 року в період часу з 00.10 по 00.43 годину, перебуваючи на другому поверсі залу очікування залізничного вокзалу, розташованого за адресою: м. Кам`янське, пр-т Свободи, 107, маючи намір на спричинення тяжких тілесних ушкоджень, підійшов до лавки, на якій сидів раніше незнайомий йому ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинив з ним сварку, після чого наніс останньому не менше восьми ударів в область голови, при цьому в одній з його рук знаходився невстановлений слідством предмет, один удар ногою в область грудної клітини та один удар ногою в область голови, від яких потерпілий, продовжуючи сидіти на лавці, втратив на деякий час свідомість.

Після цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9 перетягнув ОСОБА_10 на балкон біля перону першої платформи залізничного вокзалу, де наніс йому множинні удари ногою в область голови, тулубу та кінцівок. 13 травня 2018 о 01.38 годині від залізничного вокзалу каретою швидкої медичної допомоги ОСОБА_10 доставлено до КЗ «Кам`янська МЛШМД» ДОР, прооперовано та госпіталізовано до відділення анестезії та інтенсивної терапії з діагнозом: ТСТТ, ВЧМТ, струс головного мозку, рана голови, тупа травма живота, розрив селезінки, тонкої кишки, брижейки тонкої кишки, великого сальника, внутрішньочеревна кровотеча. 14 травня 2018 року близько 09.00 години в приміщенні відділення AIT КЗ «Кам`янська МЛШМД» ДОР потерпілий ОСОБА_10 помер.

Внаслідок дій ОСОБА_9 , ОСОБА_10 завдані тілесні ушкодження у вигляді: синців та саден тіла, крововиливів та ран у слизову губ, крововиливів у м`які покрови голови зі сторони внутрішнього боку - відносяться до легких тілесних пошкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки; ран обличчя та голови - відносяться до легких тілесних пошкоджень з короткочасним розладом здоров`я, як викликаючи розлад здоров`я більш 6, але менш 21 доби; тупої травми живота з ушкодженням органів черевної порожнини, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_10 , яка настала близько 09.00 години 14 травня 2018 року.

Дії ОСОБА_9 кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Прокурор в своїй апеляційній скарзі просить вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01.04.2025 стосовно ОСОБА_9 обвинуваченого за ч. 2 ст. 121 КК України в частині призначення покарання змінити з підстави неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вважати, засудженим ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 7 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024 більш суворим за цим вироком, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 7 місяців із конфіскацією всього належного йому майна.

У строк призначеного покарання, зарахувати частково відбуте ОСОБА_9 покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024 року за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України, а також строк домашнього арешту з 13.05.2019 до 10.07.2019 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Свої вимоги прокурор обґрунтовує тим, що як вбачається з вступної частини оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024 за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_9 вчинив 13.05.2018, тобто до ухвалення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024.

Проте суд, призначаючи покарання ОСОБА_11 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, не зарахував у строк покарання остаточно визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання відбуте частково за попереднім вироком, тобто не застосував положення закону який підлягав застосуванню.

Також, як вбачається з резолютивної частини оскаржуваного вироку, судом строк тримання обвинуваченого під домашнім арештом не було зараховано у строк покарання.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував ЗУ про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор апеляційну скаргу сторони обвинувачення підтримав, просив її задовольнити з підстав та мотивів, викладених в ній.

Захисник підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали справи в межах поданих апеляційних скарг, обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора, з огляду на наступне.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, що передбачено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За вимогами п. 3 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту, тягне за собою зміну судового рішення.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Як вбачається з вступної частини оскаржуваного вироку, ОСОБА_9 засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024 за ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна.

У цьому провадженні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, ОСОБА_9 вчинив 13.05.2018, тобто до ухвалення вироку Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024.

Проте суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_9 , на підставі ч. 4 ст. 70 КК України не зарахував у строк покарання остаточно визначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання відбуте частково за попереднім вироком, тобто не застосував положення закону який підлягав застосуванню.

Крім того, згідно зі ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом?якшують або скасовують відповідальність особи.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом?якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Двадцять восьмого квітня 2024 року набрав чинності Закон України N? 3342-IX від 23.08.2023 «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань».

Цим законом внесено відповідні зміни до ст. 72 КК України, зокрема, доповнено частиною сьомою такого змісту: «домашній арешт зараховується судом у строк покарання за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, виходячи з такого їх співвідношення - три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13.05.2019, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний відносно ОСОБА_9 змінено на запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 10.07.2019.

Проте як вбачається з резолютивної частини вироку, судом строк тримання ОСОБА_9 під домашнім арештом не було зараховано у строк покарання.

Отже, суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, а саме не застосував закон, який підлягав застосуванню.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції зміні.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 404, 407, 409, 413 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу першого заступника керівника Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 квітня 2025 року за ч. 2 ст. 121 КК України відносно ОСОБА_9 змінити в частині призначеного покарання.

Вважати, засудженим ОСОБА_9 за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 7 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024 більш суворим за цим вироком, остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років 7 місяців із конфіскацією всього належного йому майна.

У строк призначеного покарання, зарахувати частково відбуте ОСОБА_9 покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.07.2024 року за правилами, передбаченими у ст. 72 КК України, а також строк домашнього арешту з 13.05.2019 до 10.07.2019 з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4