Справа № 454/617/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2025 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Сокалі кримінальне провадження №0000088 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого та проживаючого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіти середньо-спеціальної, непрацюючого,

за ч.3 чт.15, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 07.02.2020р. близько 05.30год. по вул.І.Франка в м.Сокаль Шептицького району Львівської області він каменем пошкодив навісний замок решітки та розбив склопакет вхідних дверей продуктового кіоск-магазину, звідки таємно викрав грошові кошти в сумі 1318грн. та продукти харчування, одна з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, оскільки був викритий працівниками поліції.

Під час судового розгляду кримінального провадження встановлено, що караність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , усунута у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024р.

Прокурор в судовому засіданні проти закриття провадження не заперечив.

Вислухавши прокурора, дослідивши клопотання та перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024р., який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковиний мінімум доходів громадян це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Зі змісту обвинувального акта встановлено, що вартість майна, яке намагався викрасти, яке інкриміновано обвинуваченому ОСОБА_4 є меншою від розміру двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (відповідно до п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України та ст.51 КУпАП в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024р.).

Відповідно до ч.1 ст.3 КК України, законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (ч.6 ст.3 КК України).

Відповідно до ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення ч.3, ч.6 ст.3 Конституції України також містяться в ч.1 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Пунктом 4-1 частини 1 статті 284 КПК України визначено, що кримінальне провадження закривається, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Суд дійшов висновку, що в даному випадку, з врахуванням передбаченого ст.58 Конституції України та ст.5 Кримінального кодексу України принципу зворотної дії в часі, наявні підстави закриття кримінального провадження, оскільки з набранням чинності Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024р. підвищилась межа, з якої настає кримінальна відповідальність за крадіжку, а вартість вміненого у вину обвинуваченим майна є нижчою від цієї межі.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта не підлягають стягненню, оскільки з аналізу статтей 122, 124, 126 КПК України встановлено, що чинний кримінальний процесуальний закон чітко встановлює, що витрати на залучення експерта стягуються з обвинуваченого лише у двох випадках: ухвалення щодо нього (обвинуваченого) обвинувального вироку; залучення експерта безпосередньо обвинуваченим (стороною захисту).

Керуючись ст.ст.5, 12, 49 КК України, ст.ст.284-288 КПК України, суд

у х в а л и в:

Закрити кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України у зв`язку втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Речові докази: камінь, три пусті пакети та куртку синього кольору - знищити.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий: ОСОБА_1