Доманівський районний суд Миколаївської області
Справа № 475/591/25
Провадження № 1-кс/475/109/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.05.2025смт. Доманівка

Слідчий суддя Доманівського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , слідчої - ОСОБА_3 , володільця майна - ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Доманівка клопотання слідчого СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , яке погоджене начальником Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000105 від 13.05.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

20 травня 2025 року до Доманівського районного суду Миколаївської області надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , яке погоджене начальником Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 , за матеріалами досудового розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000105 від 13.05.2025р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, про арешт майна, в якому слідча просить накласти арешт на майно із забороною його використання та відчуження, і забезпечити його зберігання на території ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області, за адресою: вул. Центральна,31 в с. Доманівка (Доманівська ОТГ) Вознесенського району Миколаївської області, а саме на: автомобіль марки «ВАЗ 21063» д.н.з. « НОМЕР_1 », який перебуває у користуванні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання слідчої обґрунтовано тим, що в провадженні СВ ВП № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000105 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Слідчий зазначає, що 12.05.2025р. близько 16:22 год. надійшов рапорт співробітника, про те, що у ході патрулювання вулиць в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Млинна в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області під керуванням - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який за постановами суду позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів, однак, достовірно знаючи про наявність вказаних вище постанов суду, які набрали законної сили, та будучи ознайомленим з ними, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, продовжує керувати транспортними засобами, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху України.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000105 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

15.05.2025 надійшов рапорт співробітника, про те, що у ході патрулювання вулиць в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Перемоги в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області під керуванням - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який за постановами суду позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів, однак, достовірно знаючи про наявність вказаних вище постанов суду, які набрали законної сили, та будучи ознайомленим з ними, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, продовжує керувати транспортними засобами, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000108 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

19.05.2025р. надійшов рапорт співробітника, про те, що у ході патрулювання вулиць в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області, було зупинено транспортний засіб марки «ВАЗ 21063» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул. Північній в с. Доманівка Вознесенського району Миколаївської області під керуванням - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який за постановами суду позбавлений права керування всіма видами транспортних засобів, однак, достовірно знаючи про наявність вказаних вище постанов суду, які набрали законної сили, та будучи ознайомленим з ними, діючи умисно, з метою невиконання постанов суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, та маючи реальну можливість її виконати, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, всупереч рішенню суду, продовжує керувати транспортними засобами, за що неодноразово був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України.

За вказаним фактом внесено відомості до ЄРДР за №0000111 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

19.05.2025р. Доманівським відділом Вознесенської окружної прокуратури, кримінальні провадження №0000105 від 13.05.2025 за ч.1 ст.382 КК України, №0000108 від 16.05.2025 за ч.1 ст.382 КК України та №0000111 від 19.05.2025 за ч.1 ст.382 КК України, об`єднано в одне провадження за єдиним № 0000105.

Власником транспортного засобу «ВАЗ 21063», згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 є ОСОБА_6 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Фактично володільцем транспортного засобу є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Постанови слідчого СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 19.05.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та транспортний засіб «ВАЗ 21063» д.н.з « НОМЕР_3 » білого кольору визнано речовими доказами у кримінальному провадженні №0000111 від 19.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та можуть в подальшому мати доказове значення у кримінальному провадженні, що сприятимуть розкриттю вказаного кримінального правопорушення та притягнення винних осіб до кримінальної відповідальності, а також для встановлення істини під час досудового розслідування.

З метою повного, об`єктивного та всебічного розслідування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, проведення судових експертиз, збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, передачі, відчуження зазначеного майна, та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, прокурор прохає накласти арешт.

Слідча ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала повністю та просила його задовольнити з мотивів викладених у ньому.

Особа, у володінні якої перебуває відповідний транспортний засіб відносно якого вирішується питання про накладення арешту майна, ОСОБА_4 в ході розгляду справи відносно заявленого клопотання про арешт майна покладається на розсуд суду.

У судове засідання власник майна ОСОБА_6 не з`явився.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання та матеріали долучені до клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно пункту 7 частини другої статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до частини п`ятої статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно вимог пункту 2 частини другої статті 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини третьої статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно частини одинадцятої статті 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Разом з тим, при застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно статей 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

В силу вимог статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норму закону.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна є видом втручання у право на мирне володіння майном, що закріплено у статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини втручання у це право має мати законні підстави та мету, а також бути пропорційним публічному інтересу. Зазначені вимоги у контексті застосування заходів забезпечення кримінального провадження вимагаються визначення статусу суб`єкта, майно якого підлягає арешту у кримінальному провадженні та законної мети здійснення такого обмеження відповідного права.

Згідно до вимог статей 7 та 16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому КПК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (частина перша статті 173 КПК України).

В ході судового розгляду клопотання про арешт майна, встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області перебувають матеріали досудового розслідування за № 0000105 від 13.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.3,4 ч.2 ст.170 КПК України); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч.3 ст.132 КПК України).

Згідно частини першої статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, слідчою в порушення вимог статті 173 КПК України не доведено, що зазначене майно відповідає критеріям, визначеним в статті 98 КПК України, та не доведено необхідність збереження вказаного транспортного засобу, як речового доказу, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000111 від 19.05.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а також не приведено інших підстав для арешту відповідного майна.

У клопотанні слідчою не наведено жодних відомостей про те, що транспортний засіб є об`єктом кримінального правопорушення, не вказано яким саме чином зазначені в клопотанні транспортний засіб, може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час даного кримінального провадження. Окрім того, слідчий не змогла обґрунтувати та пояснити, які саме експертизи заплановані в рамках даного кримінального провадження та з якою метою вони мають бути проведені.

З огляду на вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку, що арешт майна може призвести до необґрунтованого порушення конституційних прав володільця, що є неприпустимим, тому клопотання не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини третьої статті 172 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-172, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 , яке погоджене начальником Доманівського відділу Вознесенської окружної прокуратури ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000105 від 13.05.2025р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України про арешт майна,- відмовити.

Тимчасово вилучене майно в ході огляду місця події 19 травня 2025 року підлягає негайному поверненню власнику.

Копію ухвали видати володільцю майна ОСОБА_4 та слідчому СВ ВП №2 Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Слідчий суддя Доманівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1