Справа № 336/6404/25
Провадження №: 1-кс/336/610/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001036 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням із прокурором Шевченківської окружноїпрокуратури м.Запоріжжя ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, яке вилучене в ході огляду, а саме кепки чорного кольору та куртки чорного кольору, які були упаковані до паперового конверту; складного ножа, який було упаковано до картонної коробки.

В обґрунтування клопотання зазначив, що 07 липня 2025 року, приблизно о 13 години 00 хвилин, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи умисел на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, перебуваючи біля кафе «Щасливий кіт», яке знаходиться на території ринку «Меркурій» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Чарівна 56, в ході раптово виниклого конфлікту на ґрунті особистих неприязних відносин з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тримаючи в руці предмет, схожий на ніж, нанесла один удар в область грудної клітини, тим самим спричинила останньому, згідно довідки, наданої КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР колото-різане проникаюче поранення грудної клітки справа. Поранення верхньої частки правої легені.

Після чого ОСОБА_5 втекла з місця вчиненого кримінального правопорушення (злочину), та в подальшому була затримана працівниками поліції, а потерпілого ОСОБА_6 було госпіталізовано бригадою ШМД до медичного закладу, де своєчасно надано медичну допомогу.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_5 вчинила кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

06.07.2025 у період часу з 18 години 00 хвилини по 18 годину 20 хвилини за адресою: АДРЕСА_1 , проведено огляд в ході якого було виявлено та вилучено особисті речі та одяг підозрюваної ОСОБА_5 : кепка чорного кольору та куртка чорного кольору, які були упаковані до паперового конверту; складний ніж, який було упаковано до картонної коробки. Так, з метою збереження речових доказів, сторона обвинувачення вважає за необхідне звернутись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна.

На вилучених предметах, які були вилучені можуть міститись відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На даний час вилучені предмети визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, про що винесено відповідну постанову та знаходиться у СВ відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Слідчий до суду не з`явився, надавши письмове звернення, яке містить прохання про вирішення клопотання у його відсутність.

Власник майна, ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечувала, просила клопотання розглянути без її участі та без фіксації технічними засобами, про що до суду подала письмову заяву.

Фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання не здійснювалося, у зв`язку із неприбуттям в судове засідання всіх осіб, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 107 КПК України

Перевіривши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до положення ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Частиною 11 статті 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Дослідивши матеріали, слідчим суддею встановлено, що СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ч. 1 ст. 121 КК України відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0001036 від 08.07.2025 за фактом спричинення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ..

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення (злочину), грошові кошти, на які прокурор та слідчий просять накласти арешт, відповідають критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки могли бути одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від нього, зважаючи на правову підставу для арешту майна, слідчий суддя вважає, що незастосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна створить ризики приховування, або відчуження майна, яке має значення для досудового розслідування, і з огляду на завдання кримінального провадження вважає, що у даному випадку втручання у володіння майном, виходячи з визначених КПК України засад кримінального провадження, є виправданим та пропорційним.

Крім того, слідчим доведено, що зазначене майно має безпосереднє відношення до вчиненого кримінального правопорушення та може бути використано для проведення експертиз з метою виявлення слідів вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою збереження речових доказів.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, правильності кваліфікації дій та винуватості особи в його вчиненні, а також оцінка належності та допустимості доказів вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів, а саме: Витяг з ЄРДР, рапорт про реєстрацію події, довідка про діагноз ОСОБА_6 , протокол прийняття заяви про кримінальне правопоуршення від 08.07.2025 від ОСОБА_6 , протокол допиту потерпілого, письмові пояснення ОСОБА_5 , повідомлення про підозру ОСОБА_5 , протокол допит упідозрюваної, протокол огляду місця події та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 167-173, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Шевченківської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт майна, у кримінальному провадженні № 0001036 від 08.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , яке вилучене в ході огляду місця події, а саме:

- кепку чорного кольору та куртку чорного кольору, які були упаковані до паперового конверту;

- складний ніж, який було упаковано до картонної коробки.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1