У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/2564/25

№ 1-кп/183/1589/25

30 квітня 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження № 000002 стосовно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, маючого середню освіту, розлученого, має на утриманні неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 05.03.1996 Новомосковским райсудом за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, прим. ст.46-1 КК України відстрочено виконання вироку на 2 роки.

- 31.10.2000 Новомосковським райсудом за ст.140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 23.05.2001 постановою Краснолучського міськсуду Луганської області умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 1 день.

- 22.05.2003 Новомосковським райсудом за ст.186 ч.3, ст. 185 ч.3, 790 КК України до 4 років позбавлення волі.

- 10.12.2003 Новомосковським райсудом за ст. 185 ч. 3 КК України, ст.70 ч.4 КК України 4 роки позбавлення волі. Звільнений 10.03.2007 року по відбуттю покарання.

- 28.08.2012 Новомосковським райсудом за ст. 187 ч.3, 186 ч.2, 263 ч.1, 70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення волі, звільнений на підставі ст.81 ККУ 15.09.2016, (відбуто 21.01.2018 р).

- 05.11.2019 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі.

- 23.09.2020 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України до 3 років 1 місяць позбавлення волі.

- 12.04.2021 Новомосковським міськрайонним судом за Дніпропетровської області ст. 309 ч.1, ст.70 ч.4 КК України до 3 років 2 місяці позбавлення волі.

- 25.04.2024 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 185, ч.4 КК України, до 5 років позбавлення волі.

- 03.07.2024 Новомосковським міськрайонним судом за ст.185 ч.4, ст. 70 ч.4 КК України до 5 років 2 місяці позбавлення волі. Звільнений 08.11.2024 на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Дніпропетровська 31.10.2024 за ст.81-1 КК України, вид: умовно-дострокове, для проходження військової служби за контрактом до в/ч НОМЕР_1 ,

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України,

за участю учасників кримінального провадження

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

18 березня 2025 року до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від заступника керівника Самарівської окружної прокуратури надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №000002 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у тому, що маючи умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом 28.01.2018 у ранковий час, вступив в протиправну змову зі своїм знайомим ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 (відносно якого прийнято рішення про закриття кримінального провадження за п.5 ч.1 ст.284 КПК України), з яким в той же день 28.01.2018 о 11 годині взяв заборонене знаряддя лову - три жилкові рибальські сітки - перша довжиною 80 м, висотою 1,2 м, вічко 35х35 мм, друга довжиною 80 м, висотою 1,2 м, вічко 35?35 мм, третя довжиною 70 м, висотою 1,2 м, вічко 45х45 мм, та металеву плішню, які належать ОСОБА_7 , прибули на берег р. Самара (водойми загального користування Дніпровського водосховища) поблизу с. Новоселівка Самарівського району Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій спільний протиправний умисел, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою заздалегідь заготовленого та принесеного з собою забороненого знаряддя лову трьох жилкових рибальських сіток та металевої плішні, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 у той же день, тобто 28.01.2018 близько 11.00 год., знаходячись березі р. Самара (водойми загального користування Дніпровського водосховища) поблизу с.Новоселівка Самарівського району Дніпропетровської області, у порушення вимог чинного законодавства України, саме: ст.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року N?19, в яких визначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...», не маючи належного, законного дозволу на зайняття рибним добувним промислом, виданого компетентним органом, по льоду вийшли на воду р.Самара (водойми загального користування) поблизу с. Новоселівка Самарівського району Дніпропетровської області.

Відійшовши по льоду річки Самара від берегу на деяку відстань, у вказаний день і час ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (відносно якого закрито кримінальне провадження за п.5 ч.1 ст.284 КПК України) за допомогою металевої плішні прорубали у льоду річки лунки, та незаконно встановили у воді р. Самара (водойми загального користування Дніпровського водосховища) поблизу с.Новоселівка Самарівського району Дніпропетровської області, заздалегідь заготовлене та принесене з собою заборонене знаряддя лову, а саме: три жилкові рибальські сітки - перша довжиною 80 м, висотою 1,2 м, вічко 35?35 мм, друга довжиною 80 м, висотою 1,2 м, вічко 35?35 мм, третя довжиною 70 м, висотою 1,2 м, вічко 45х45 мм, після чого ОСОБА_3 та ОСОБА_7 повернулися на берег і пішли по домівках.

Наступного дня, 29.01.2018 близько о 13.20 годин, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 повернулися на берег р. Самара (водойми загального користування Дніпровського водосховища) поблизу с. Новоселівка Самарівського району Дніпропетровської області, де продовжуючи реалізовувати свій спільний протиправний намір, спрямований на незаконне зайняття рибним добувним промислом за допомогою забороненого знаряддя лову, по льоду вийшли на воду р.Самара і підійшли до місці встановлених ними напередодні заборонених знарядь вилову риби, де зняли раніше встановлені ними три жилкові рибальські сітки - перша довжиною 80 м, висотою 1,2 м, вічко 35?35 мм, друга довжиною 80 м, висотою 1,2 м, вічко 35х35 мм, третя довжиною 70 м, висотою 1,2 м, вічко 45х45 мм, в яких вже знаходились водні живі біоресурси, а саме: карась в кількості 148 штук, щука 1 штука, линь 1 штука, окунь 34 шт, краснопірка 24шт, плотва 19 шт.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному зайнятті рибним добувним промислом, вилученні з природного середовища - р. Самара (водойми загального користування Дніпровського водосховища), риби, тобто водних живих біоресурсів, ОСОБА_3 та ОСОБА_7 порушено вимоги чинного законодавства України, а саме: ст.3.15 Правил любительського і спортивного рибальства у внутрішніх водоймах України, затверджених наказом Державного Комітету Рибного господарства України» від 15 лютого 1999 року №19, в яких визначено: «Забороняється лов водних живих ресурсів із застосуванням промислових та інших знарядь лову, виготовлених з сіткоснастевих чи інших матеріалів усіх видів і найменувань...».

Згідно біологічного обґрунтування кількісних показників визначення істотності шкоди, завданої водним біоресурсам Запорізьського (Дніпровського) водосховища внаслідок зайняття незаконним рибним добувним промислом (на період 2017-2019рр) розробленого кафедрою загальної біології та водних біоресурсів Факультету біології, екології та медицини Дніпровського національного університету ім. Олеся Гончара, шкода, яка завдана іхтіофауні Запорізького (Дніпровського) водосховища внаслідок незаконного вилову водних біоресурсів може вважатися істотною, якщо загальний збиток перевищує 216 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (3672грн).

Таким чином, відповідно додатка №1 до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 №1209, та розрахунку суми збитків, що підтверджений висновком судово-економічної експертизи №12/11,1/12 від 08.02.2018 року Управлінню Державного агентства з розвитку меліорації, рибного господарства та продовольчих програм у Дніпропетровській області своїми умисними діями ОСОБА_3 заподіяв істотну шкоду, розмір якої складає 6800,00 грн.

Вказані дії ОСОБА_3 стороною обвинувачення кваліфіковані за ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України, як незаконне зайняття рибним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

В підготовчому засіданні прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, передбачених ст. 49 КК України та закриття щодо нього кримінального провадження, оскільки з дня вчинення правопорушення, пройшло більше трьох років.

В підготовчому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що підтримує клопотання прокурора, наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності йому зрозумілі.

Від представника потерпілого до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Суд, вислухавши думку учасників провадження, дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

ОСОБА_3 обвинувачуються в вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст. 249 КК України 29.01.2018 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

У відповідності до ч. 2 ст.49 КК України статті перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення,ухилилася від досудового розслідування або суду.

Відповідно до ч. 3 ст.49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Санкція ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 249 КК України передбачає покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційного нагляду на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк.

Згідно з ст. 12 КК України, злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачений ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 249 КК України відносяться до категорії кримінальних проступків.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.09.2020 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, яке було вчинено ним 24.02.20219.

Крім того, вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.04.2024 ОСОБА_3 засуджено за вчинення кримінального правопорушення, яке було вчинено ним 21.07.2023.

Оскільки, випадків вчинення ОСОБА_3 у період з 24.02.2019 по 21.07.2023 кримінальних правопорушень не встановлено, останній від досудового розслідування або суду не ухилявся, згідно з ч. 1 ст. 49 КК України ОСОБА_3 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст 249 КК України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Враховуючи те, що на момент винесення ухвали закінчились передбачені статтею 49 КК України строки, суд дійшов висновку про необхідність звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

При цьому, суд вважає, що процесуально-правовою підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно його згода на таке звільнення і воно є обов`язковим, за винятком випадків, спеціально передбачених у законі. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Прокурор заявив клопотання про звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття провадження у справі.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття провадження з цієї підстави.

Таким чином, судом встановлено законні підстави для задоволення клопотання прокурора про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності та закриття щодо нього кримінального провадження.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Відповідно до висновку об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду наведеного в постанові від 12 вересня 2022 року (справа № 203/241/17) в разі звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, у тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрите на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Тому процесуальні витрати на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні необхідно віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.44, 49 КК України, ст. ст. 284, 285 КПК України, суд, -

постановив:

Звільнити ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 249 КК України закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Речові докази: рибу карась в кількості 148 шт., щуку 1 шт., линь 1 шт., окунь 34 шт. краноспірка 24 шт., плотва 19 шт. залишити фізичній особі ОСОБА_8 ; заборонене знаряддя лову - три жилкові рибальські сітки перша довжиною 80 м., висотою 1,2 м. друга довжиною 80 м. висотою 1,2 м., третя довжиною 70 м., висотою 1,2 м., металеві плішня що передані відповідальне зберігання до камери схову відділення поліції в річковому пору Амур-Гавань ДВП ГУНП в Дніпропетровській області (квитанція №06/18) вилучене 29.01.2018 року знищити.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1