єдиний унікальний номер справи 531/1142/25
номер провадження 1-кп/531/150/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Карлівка обвинувальний акт кримінального провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Полівка Карлівського району Полтавської області, зареєстрована та мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, освіта середня, заміжня, не працює, не депутат, має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17.04.2025 року приблизно 19 годині 20 хвилині ОСОБА_4 перебуваючи поблизу багатоповерхового будинку за адресою АДРЕСА_2 де на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно, з метою заподіяння тілесного ушкодження, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, в ході сварки з ОСОБА_5 , схопила обома руками останню за волосся на голові та почала тягнути до низу, в результаті чого ОСОБА_5 втратила рівновагу, впала на тротуар та опинилась в положенні на колінах, а після ОСОБА_4 продовжила утримувати ОСОБА_5 в такому положенні не даючи їй можливості самостійно підвестись, та таким чином нанесла останній тілесні ушкодження. В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 , відповідно до висновку експерта від 22.04.2025 року, отримала тілесні ушкодження у вигляді: по синцю на переднє внутрішній поверхні лівого колінного суглоба та на передній поверхні правої гомілки в верхній третині, які кваліфікуються як в сумі так і окремо як легкі тілесні ушкодження (пункт 2.3.5.Наказу № 6 МОЗ України від 1 7.01.1995 року)

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, визнала в повному обсязі та повністю підтвердила час, обставини та спосіб вчинення кримінального правопорушення. У скоєному щиро розкаялась.

Прокурор просив визнати ОСОБА_4 винною у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 гривень 00 копійок. Судові витрати відсутні.

Потерпіла ОСОБА_5 , підтвердила обставини викладені в обвинувальному акті та не заперечувала проти призначення покарання, зазначеного прокурором.

ОСОБА_4 не заперечувала проти призначення покарання, зазначеного прокурором.

На підставі частини 3 статті 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно доказів, щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та прокурор правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене обвинуваченій знайшло своє підтвердження в судовому засіданні в повному обсязі, а її дії органами досудового розслідування за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, кваліфіковане правильно, вину повністю доведеною.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання, згідно ст. 66 КК України, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень.

Обставини, що обтяжують покарання, згідно 67 КК України, відсутні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, які характеризують особистість обвинуваченого, суд вбачає наступне:

ОСОБА_4 не є особою з інвалідністю, не працює, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, не судима. За місцем проживання характеризується позитивно.

Згідно ч. 5 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 є проступком.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого: його вік, соціальне становище, відсутність даних перебування на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра, характеристику обвинуваченого.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Під час судового розгляду, проаналізувавши поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, наслідки суспільно-небезпечних діянь, відсутність намірів уникнути кримінальної відповідальності, зваживши на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд приходить до переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень буде призначення покарання в межах санкції: ч.1 ст. 125 КК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Запобіжний захід не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід не обирати.

Судові витрати відсутні.

Речові докази залишити в матеріалах справи.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Полтавського апеляційного суду через Карлівський районний суд, протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Згідно ч. 6 ст. 376 КПК України, копія вироку, після його проголошення, негайно вручається обвинуваченому та прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1