У Х В А Л А

слідчого судді

25.07.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання дізнавача СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № 0000347 від 23.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Дізнавач СД ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенант поліції ОСОБА_5 , за погодженням прокурора Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду м. Львова з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за ЄРДР № 0000347 від 23.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України.

Клопотання мотивує тим, що 22.07.2025 до Львівського РУП N? 2 ГУНП у Львівській області надійшла заява ОСОБА_6 про те, що 22.07.2025 близько 19:10 год., його сусід ОСОБА_7 перебуваючи на загальному коридорі дев?ятого поверху будинку N? 20, що за адресою м. Львів вул. В. Великого, погрожував вбивством бігши за заявником тримаючи у руці ніж.

В подальшому під час виїзду СОГ Львівського РУП N?2 ГУНП у Львівській області було вилучено на 9 поверсі у коридорі загального користування, будинку N? 20, що за адресою: м. Львів вул. Володимира Великого 1 ніж з пластиковим руків?ям, зовні схожий на господарських, що поміщено у паперову коробку.

23.07.2025 старшим дізнавачем Львівського РУП N? 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_8 , вилучений ніж в ході проведення огляду місця події, 22.07.2025 за адресою: м. Львів вул. Володимира Великого, 20 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Як встановлено досудовим розслідуванням, І ніж з пластиковим руків?ям, зовні схожий на господарський, що поміщено у паперову коробку, може бути предметом вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому може використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також є ймовірність, що вилучене майно може бути приховуваним, пошкодженим, втраченим, знищеним, використання, перетворення, пересування, передача, відчуження, яких може унеможливити встановлення всіх обставин даного кримінального правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення збереження речового доказу, який були вилучено під час огляду місця події, 22.07.2025 просить клопотання задоволити.

Дізнавач та прокурор у судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду клопотання, про причини неявки суд не повідомили.

Власник вилучених предметів в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.129 КК України (кримінальне провадження №0000347 від 23 липня 2025 року).

З матеріалів клопотання вбачається, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій, як наслідок необхідно накласти арешт на вилучене майно, яке є речовим доказом, з метою його збереження.

З долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовими доказами приєднання речових доказів встановлено, що вилучені речі визнано речовими доказам у кримінальному провадженні.

Згідно з п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У встановлений КПК України строк дізнавач звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно з ч. 1ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208, 298-2 цього Кодексу.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2ст.168 КПК України).

Відповідно до ч. 1ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1) ч. 2ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 2ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дізнавач довів необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу(ч. 1ст. 173 КПК України).

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини і факти, викладені у матеріалах клопотання про арешт майна, можуть бути перевірені лише у ході розслідування кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і не застосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням, а тому клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.170-173,175,309,369-372 КПК України,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання - задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні № 0000347 від 23.07.2025 арешт на тимчасово вилучене майно, що було вилучене 22.07.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою м. Львів, вул. Володимира Великого, б. 20, а саме: на 1 ніж з пластиковим руків?ям, зовні схожий на господарських, що поміщено у паперову коробку.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Виконання ухвали покласти на дізнавача ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1