справа № 462/6016/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальне провадження №0000523 від 29.04.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, з неповною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 28.04.2025 в період часу із 16 години 00 хвилин по 16 годину 30 хвилин перебуваючи у приміщенні комунальної третьої стоматологічної поліклініки м.Львова, що знаходиться за адресою: м.Львів вул. С.Петлюри, 17, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), з корисливих мотивів, з метою власного збагачення за рахунок злочинної діяльності, в умовах воєнного стану, скориставшись відсутністю стороннього нагляду, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із холу коридору електросамокат модель «NB-42D0-02D9», 100-240 V-50/60 Hz 2.0 A MAX, чорного кольору, вартістю 20 000 гривень, який перебуває у власності ОСОБА_5 та в подальшому покинув приміщення комунальної третьої стоматологічної поліклініки м.Львова із викраденим майном.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 20 000 гривень.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану з 05 год.30 хв., 24.02.2022, на підставі Указу Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, із подальшими змінами та доповненнями, у зв`язку із вторгненням російської федерації на територію України, злочин вважається вчиненим в умовах воєнного стану.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях визнав повністю. Пояснив, що дійсно 28.04.2025 року викрав самокат, який в подальшому здав в ломбард. Кошти витратив. Щиро кається у вчиненому. Просить врахувати, що він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наміру вчиняти кримінальні правопорушення більше не має, просить суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України інші докази кримінального провадження судом не досліджувались. Суд визнав недоцільним дослідження інших доказів, оскільки обвинувачений в судовому засіданні не оспорював факту вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України при вищезазначених обставинах, учасники судового провадження проти цього не заперечували.

Судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд вважає доведеним факт таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Відповідно до загальних засад призначення покарання, визначених у ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В той же час згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами. Для досягнення законодавчо визначеної мети покарання суди мають керуватися принципами призначення покарання, до яких належить, у тому числі, принцип індивідуалізації та принцип справедливості покарання. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання повинні відповідати один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного.

Вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення є тяжким злочином.

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Обставинами, які пом`якшують вину обвинуваченого ОСОБА_4 та передбачені ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Вчиненим кримінальним правопорушенням потерпілому ОСОБА_5 заподіяна матеріальна шкода у розмірі 20 000 гривень, яка відшкодована шляхом вилучення викраденого майна.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, спосіб вчинення злочину і його мотиви, форму вини, обстановку вчинення злочину, і вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Разом з тим, суд, враховуючи обставини, які пом`якшують покарання, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, усвідомив суспільну небезпеку вчиненого ним злочину, беззаперечно визнав свою вину, у вчиненому розкаявся, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, перебуває на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний центр превенції та терапії узалежнень», отримує замісну терапію, вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без реального відбування призначеного йому покарання, однак, в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, при звільненні обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього обов`язків, передбачених законом при застосуванні ст. 75 КК України.

Запобіжний захід судом обвинуваченому не обирався.

Цивільний позов в межах кримінального провадження не було заявлено.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Керуючись ст.ст.368-371,373-374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк на 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк обчислювати відповідно до положень ст.165 КВК України з моменту проголошення вироку суду.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м.Львова від 09.05.2025 року на чорний електро-самокат модель «NB-42D0-02D9», 100-240 V-50/60 Hz 2.0 A MAX, котрий опломбовано ниткою білого кольору, горловина якої опечатана биркою із характеризуючими надписами та підписами учасників.

Речові докази:

-компакт-диск «DVD-R», 4.7 GB, на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження із приміщення ломбарду «Скарбничка», що знаходиться за адресою м.Львів, вул Личаківська, 54 залишити в матеріалах справи;

-електро-самокат, чорного кольору, модель «NB-42D0-02D9», 100-240 V-50/60 Hz 2.0 A MAX повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено сторонами до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Залізничний районний суд м.Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1