Справа № 497/1990/25
Провадження № 1-кс/497/731/25
УХВАЛА

27.08.2025 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання, в м.Болград, клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт тимчасово вилученого майна по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 від 07.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.08.2025 року слідчий відділення №2 СВ Болградського районного відділу поліції ГУНП в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся засобами поштового зв`язку "Нова пошта" (експрес-накладна №1919 від 24.08.2025), до слідчого судді з клопотанням, погодженим із прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000482 від 07.08.2025 року.

З клопотання вбачається, що групою слідчих слідчого відділу Болградського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні №0000482 від 07.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, за фактом організації невстановленою особою незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза межами пункту пропуску, з корисливих мотивів.

06.08.2025 о 20:10 годині до чергової частини відділення № 2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 06.08.2025 о 20:10 годині за адресою: Болградський район с-ще Бессарабське зупинили транспортний засіб під керуванням гр. України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив трьох громадян України чоловічої статі в бік державного кордону України з подальшою метою його перетину вищевказаними особами разом з ОСОБА_5 .

Встановлено, що перша особа мешканець с.Камчик ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 самостійно на власному автомобілі 01.08.2025 року приїхав з міста Одеси до батьків, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

Далі 05.08.2025 у першій половині дня ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який являється батьком ОСОБА_6 , зателефонували, хто саме не відомо, та повідомили, про можливість організації переправи його сина через кордон, який в подальшому повинен був очікувати зручного часу та вказівки свого батька.

В цей час друга особа мешканець м.Одеса ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 01.08.2025 в проміжок часу з 18:00 годин по 21:00 годин на транспортному засобі марки Lexus моделі GX470, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 був доставлений з міста Одеса до домоволодіння АДРЕСА_2 , за місцем мешкання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , де і проживав декілька днів та повинен був очікувати зручного часу та вказівки про подальший перетин кордону.

Крім того встановлено, що третя особа мешканець м. Київ ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , приїхав з міста Київ до міста Одеси на автомобілі за допомогою додатку «бла бла - кар».

Далі 06.08.2025 від міста Одеса до пункту пропуску «Паланка - Маяки» приїхав на невстановленому слідством автомобілі. Після чого перебуваючи поблизу вказаної транзитної ділянки ОСОБА_11 сів у транспортний засіб марки Hyundai моделі Н100, державний номерний знак НОМЕР_2 (можливо номерний знак не відповідає реєстрації автомобіля) другого відділу РТЦК та ТЦК Білгород Дністровського району Одеської області під керуванням ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на якому перетнув транзитну ділянку кордону та прибув до м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, де з території ТЦК ОСОБА_11 вийшов безперешкодно. В цей час на вулиці нього вже очікував особа на ім`я ОСОБА_13 на автомобілі марки «Mercedes», світло-сірого кольору в кузові купе, яка повезла його до залізничного переїзду в селищі Сарата де він очікував автомобіль, який його забере.

Крім того встановлено, що четверта особа мешканець м.Татарбунари ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.08.2025 приїхав на таксі з міста Татарбунари до міста Арциз, де повинен був очікувати автомобіль на виїзді з міста Арциз в напрямку селища Бессарабське, при цьому повинен був сісти за його кермо та діяти згідно наданих йому вказівок

Поряд з тим, 06.08.2025 ОСОБА_8 перебуваючи у селі Камчик зустрівся з мешканцем с. Камчик Одеської області ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є родичом ОСОБА_10 де за попередньою домовленістю з метою подальшого незаконного перетину державного кордону рушили в бік селища Сарата на автомобілі марки ВАЗ-21144 д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_6 , який йому надав батько ОСОБА_7 .

Далі під час руху в с.Камчик за командою невстановленої особи по мобільному зв`язку вони повинні були поряд з залізничним переїздом розташованим в селищі Сарата забрали гр. ОСОБА_11 , після чого в трьох рушили в бік в м.Арциз де на виїзді з м.Арциз в напрямку селища Бессарабське забрали ОСОБА_5 , який одразу сів за кермо автомобіля.

Після цього направились згідно усних вказівок невстановленої особи за допомогою відео зв`язку в бік селища Бессарабське, з метою подальшого перетину державного кордону в обхід пунктів пропуску, під час чого були затримані співробітниками ДПСУ.

15.08.2025 органом досудового розслідування отримано ухвалу слідчого судді Болградського районного суду Одеської області з дозволом на проведення обшуку за місцем фактичного мешкання ОСОБА_10 , домоволодіння АДРЕСА_2 .

23.08.2025 в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 , в період часу з 08:38 годин по 09:11 годин, слідчим виявлено та вилучено:

пристрій схожий на мобільний телефон марки Samsung моделі SM-A336B/DSN в корпусі чорного кольору IMEI 1 - НОМЕР_4 IMEI 2 - НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 , вилучено та упаковано в прозорий сейф-пакет НПУ NPU 5070008;

23.08.2025 постановою слідчого вилучене у осіб майно, визнане речовим доказом та залучене до матеріалів кримінального провадження.

Вилучене майно необхідне слідству для встановлення усіх осіб, причетних до скоєння даного протиправного діяння, зафіксувати усі наявні в ньому відомості з залученням спеціалістів, що зможуть надати технічну допомогу при детальному огляді цього майна, а його повернення призведе до видалення всієї інформації самими правопорушниками у разі наявності в них відомостей про причетність вищевказаних осіб, в тому числі, що унеможливить подальше їх відновлення у разі видалення будь якої інформації з вилученого майна, що негативно вплине на досудове розслідування, а тому є необхідність у накладанні на нього арешту, з метою збереження в якості речового доказу, тому з метою забезпечення його збереження слідчий звертається з цім клопотанням.

Слідчий ОСОБА_3 у судове засідання не прибув, на адресу суду надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі (а.с.21).

Власник тимчасово вилученого майна - ОСОБА_10 в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлявся через слідчого, своєї позиції з приводу заявленого клопотання не висловив.

Слідчий суддя перевіривши наданні матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах, дійшов висновку щодо задоволення клопотання, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Згідно з Конституцією України та Законом України «Про міжнародні договори і угоди», чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України і підлягає застосуванню поряд з національним законодавством України.

До основних стандартів у сфері правового регулювання відносин власності належить Загальна декларація прав людини (1948 р.) та Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (1950 р.), учасником яких є Україна.

Статтею 1 Протоколу №1 (1952 р.) до Конвенції встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст.1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів.

Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі «Броньовський (Broniowski) проти Польші» від 22.06.2004р.).

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога статті 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

В судовому засіданні встановлено, що 06.08.2025 до чергової частини відділення поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 06.08.2025 року о 20:10 годині за адресою: Болградський район с-ще Бессарабське зупинили транспортний засіб під керуванням гр.України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перевозив трьох громадян України чоловічої статі в бік державного кордону України з подальшою метою його перетину.

Вказані відомості 07.08.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000482 за правовою кваліфікацією ч.3 ст. 332 КК України.

З протоколу обшуку від 23.08.2025 року судом встановлено, що в цей день працівниками поліції проведено санкціонований обшук в домоволодінні за місцем проживання ОСОБА_10 , в ході якого було вилучено майно зазначене в клопотанні. Постановою слідчого відділення №2 ОСОБА_3 від 23.08.2025 року вище зазначене майно належне ОСОБА_10 визнані речовим доказом у цьому кримінальному провадженні.

Слідчим доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, буде використано, як доказ у кримінальному провадженні.

Оцінивши обставини визначені ст.ст. 132,170 КПК України, суд дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим і підлягає задоволенню, так як вищезазначене майно, є речовим доказом у кримінальному правопорушенні, та вважає необхідним застосувати захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту вилученого майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 132,170-173,395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Болградської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000482 від 07.08.2025 року, що було виявлено та вилучено 23.08.2025 року в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 за місцем проживання ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , а саме на:

- пристрій схожий на мобільний телефон марки Samsung моделі SM-A336B/DSN в корпусі чорного кольору IMEI 1 - НОМЕР_4 IMEI 2 - НОМЕР_5 з сім картою НОМЕР_6 , який упаковано в прозорий сейф-пакет НПУ NPU 5070008;

позбавивши власника права на відчуження, розпорядження та користування ними.

Місцем зберігання пристрію визначити камеру зберігання речових доказів при відділенні поліції №2 Болградського РВП ГУНП в Одеській області.

Виконання ухвали та відповідальність за збереження вилучено майна покласти на слідчого відділення №2 СВ Болградського РВП ГУНП в Одеській області лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1