Справа № 643/9233/25
Провадження № 1-кс/643/3229/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.06.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 від 16.01.2025 за ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

СВ ХРУП 2 ГУНП в Харківській області спільно з СУ ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 16.01.2025 за ч. 4 ст. 191 КК України за фактом можливого привласнення бюджетних коштів службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) під час виконання договорів з ІНФОРМАЦІЯ_2 з будівництва фортифікаційних споруд та об`єктів військової інфраструктури на території Харківської області.

В 2024 році ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 укладено 33 договори із ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на будівництво фортифікаційних споруд та об`єктів військової інфраструктури на території Харківській області на загальну суму 555 млн. 944 тис. грн.

З урахуванням відомостей ІНФОРМАЦІЯ_4 (ЄРПН) проведено аналіз номенклатури та вартості будівельних матеріалів, які використовувались ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час проведення будівництва та виявлено можливе завищення вартості на наступні будівельні матеріали: стінові панелі всіх конфігурацій, плити перекриття, блоки перекриття, загороджувальні піраміди, тощо.

Встановлено, що для придбання вищезазначених будівельних матеріалів залучаються підконтрольні посередники (юридичні та фізичні особи), по ланцюгам з якими здійснюється штучне завищення вартості будівельних матеріалів, а саме ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_5 (ІПН НОМЕР_4 ), яким ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » перераховано 198,3 млн. грн. та інші юридичні особи з підконтрольного ланцюга поставки ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ».

Відповідно до проведеного аналізу, внаслідок вказаних дій є ознаки завищення вартості будівельних матеріалів приблизно на 30 50 % від ринкової.

Згідно довідки спеціаліста-бухгалтера від 05.03.2025 встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » придбано у ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » (зареєстровано 16.02.2024) блоки БП-0,5-17х23 у загальній кількості 63 шт. за ціною 49 138,85 грн. за одиницю без урахування ПДВ. В свою чергу, відповідно до проведеного аналізу податкових накладних за даними ЄРПН встановлено, що в Реєстрі, зокрема, зареєстровані податкові накладні, відповідно до яких Покупцем ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » у квітні 2024 року придбано у постачальника ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_9 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) блоки БП-0,5-17х23 у загальній кількості 63шт. по ціні 36 583,33 грн. за одиницю без урахування ПДВ. Так, лише на вказаних будівельних матеріалах, загальна різниця у вартості БП-0,5-17х23 становить 790 997,76 грн. без урахування ПДВ.

Таким чином, маються ознаки схеми злочинної діяльності службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та бенефіціарів даної юридичної особи, яка полягає в закупці підконтрольними юридичними особами ТМЦ з метою подальшого документального продажу даних ТМЦ до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з метою штучного завищення ціни на ТМЦ та подальшого внесення даної завідомо завищеної ціни службовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » до актів КБ-2в (КБ-3) під час виконання договорів на будівництво фортифікаційних споруд та об`єктів військової інфраструктури на території Харківській області укладених з ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Так, до вказаних дій, які мають ознаки схеми злочинної діяльності можуть мати відношення юридичні особи (ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 », ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 ») та фізичні особи ( ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_16 ).

07.06.2025 слідчим, на підставі ухвали слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова від 05.06.2025 проведено обшук за місцем мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено наступні речі:

мобільний телефон iphone 13 Pro (imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 );

флеш-носій інформації.

Постановою слідчого у кримінальному провадженні від 07.06.2025 вказані предмети визнані речовими доказом.

Вказані предмети, відповідають критеріям ч. 1 ст. 98 КПК України, так як зберігли на собі сліди вчинення злочину, містять відомості щодо обставин його вчинення у вигляді дзвінків, переписок з іншими особами, обмін інформацією, фотографії документів тощо, що може бути використано, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучені документи є спеціально створеними з метою збереження інформації матеріальними об`єктами, які містять зафіксовані за допомогою письмових та печатних знаків, відомості, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є речовими доказами, оскільки є оригіналами та копіями, які можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з чим відповідають критеріям статті 98 КПК України.

Речі та документи, вилучені у ході вищезазначених обшуків являють собою матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто вони відповідають критеріям ст. 98 КПК України та можуть свідчити про причетність вказаних осіб до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Учасники провадження та власники майна у судове засідання не з`явилися.

Представник ОСОБА_11 подав письмові заперечення про задоволення клопотання, в яких зазначив про відсутність підстав для арешту майна.

У зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання про арешт майна, дослідивши додані до клопотання матеріали та заперечення, встановив таке.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Абзацом другим ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вивчаючи правову підставу для арешту майна слідчий суддя зауважує, що у даному випадку стороною обвинувачення доведено існування обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, проведення обшуку та вилучення майна відповідало меті та обставинам події даного кримінального провадження, майно має статус тимчасово вилученого, визнано речовим доказом, а відповідна постанова не ставилась під сумнів заінтересованими особами.

Оцінивши наведені стороною обвинувачення докази слідчий суддя доходить висновку у необхідності накладення арешту на вилучене майно з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, є достатні підстави вважати, що вилучене майно зберегло у собі сліди кримінального правопорушення чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у зв`язку з цим, для спростування або підтвердження доводів сторони обвинувачення, необхідним є проведення з таким майном слідчих дій.

Не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження може у подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки є ризик втрати цих речових доказів, що унеможливить встановленню істини по справі. Арешт майна у вказаний спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження, негативні наслідки арешту майна, на даному етапі досудового розслідування, виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи власника майна.

Разом з цим, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення.

Відповідно до абз. 2, 3, 4 ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

У разі необхідності слідчий чи прокурор здійснює копіювання інформації, що міститься в інформаційних (автоматизованих) системах, телекомунікаційних системах, інформаційно-телекомунікаційних системах, їх невід`ємних частинах. Копіювання такої інформації здійснюється із залученням спеціаліста.

Враховуючи вищевикладене, положення ст. 114, ст. 132, ч. 4 ст. 173 КПК України, керуючись загальними засадами кримінального провадження, викладеними в ст. 7 КПК України, слідчий суддя, для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку, вважає необхідним зобов`язати слідчого, прокурора передати на відповідальне зберігання особі, у якої було вилучено зазначене у клопотанні майно, після проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації на електронних носіях та мобільних терміналах систем зв`язку експертами в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних пристроях для залучення до матеріалів кримінального провадження, у строк до 10.07.2025 включно, та попередити власника майна про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна. Відтак, слідчий суддя покладає на слідчого, прокурора обов`язок з 11.07.2025 повернути зазначене вище майно його власнику (особі, у якої воно було вилучено), та у відповідності до цього визначити місце зберігання вказаного майна.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0000001 від 16.01.2025, на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку місця мешкання ОСОБА_11 , за адресою: АДРЕСА_1 , майно, фактичним власником якого є ОСОБА_11 , а саме:

мобільний телефон iphone 13 Pro (imei1: НОМЕР_6 , imei2: НОМЕР_7 );

флеш-носій інформації.

Місцем зберігання вказаного майна визначити СУ ГУНП в Харківській області до 10.07.2025 включно, протягом якого надати стороні обвинувачення строк для проведення відповідних експертиз, зняття виявленої інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, спеціалістами (експертами) в обсязі, необхідному для досягнення мети кримінального провадження та виготовлення копій даних, які містяться на вказаних носіях, для залучення до матеріалів кримінального провадження, а також провести інші слідчі дії, а з 11.07.2025 зобов`язати слідчого/прокурора передати на відповідальне зберігання вказане вище майно особі, у якої воно було вилучено або власнику, та попередити таку особу про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України про необхідність збереження арештованого майна.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду в термін 5 днів з моменту її проголошення. Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_12