ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/9256/25
провадження № 1-кп/753/1712/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" серпня 2025 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000877 по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степанівка, Теплицького р-ну, Вінницької обл., українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, з вищою освітою, працюючого формувальником в АТ "ЗЗБК ім. Ковальської" раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,

за участі сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 обвинуваченого ОСОБА_3

У С Т А Н О В И В:

07.03.2025 приблизно о 19 год. 50 хв., ОСОБА_3 перебував у приміщенні магазину «Продукти», що за адресою: м. Київ, вул. Бориспільська, 26, де проводив дозвілля на власний розсуд та вживав алкогольні напої, та в цей час побачив, що його наглядно знайомий ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому ж місці та в цей же час здійснює дзвінок до поліції по спецлінії «102». В цей же час, у ОСОБА_3 виник раптовий протиправний умисел, направлений на завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху на об`єкті критичної інфраструктури.

Реалізуючи вказаний протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючись раптовим умислом на здійснення завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху, тобто вчинення дій, які загрожують загибеллю людей чи іншим тяжким наслідкам, шляхом поширення неправдивих відомостей, що створюють обстановку загального страху, вихопив у ОСОБА_6 належний останньому мобільний телефон марки «Nokia» моделі «С2-01», ІМЕІ: НОМЕР_1 , в якому знаходилася сім-карта з абонентським номером НОМЕР_2 та близько 19 год. 55 хв. повідомив оператору спецліції «102» про замінювання залізничної станції «Дарниця», що розташована у Дарницькому районі міста Києві, та відноситься до об`єктів критичної інфраструктури. Одночасно з цим, ОСОБА_3 точно і достовірно знав, що поширена ним інформація є неправдивою і розумів, що такі повідомлення порушують громадську безпеку, а своїми умисними діями мав намір дестабілізувати та порушити нормальний ритм життя населення міста Києва.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 259 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення про підготовку вибуху критичного важливого об`єкту інфраструктури.

18 серпня 2025 року між прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000877, з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 , на підставі статей 468-473, 476 КПК України укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даних угоди прокурор ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_3 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього за ч. 2 ст. 259 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у зазначеному діянні та активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.

Також вказаною угодою визначено покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 259 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

У відповідності до ст. 75 КК України передбачено звільнення ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку із покладенням згідно із ч. 1 ст. 76 КК України обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи.

Розглядаючи питання про затвердження угод про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п.2 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів. Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, останній визнає свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та активно сприяв його розкриттю.

Всі умови викладені у ст.469 КПК України в угоді чітко дотримані.

Також, судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором Дарницької окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000877, з одного боку та обвинуваченим ОСОБА_3 з іншого боку і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 42, 45,286,287, 314, 373, 374, 475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 18.08.2025 року про визнання винуватості між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України та призначити йому покаранняу виді 4 років позбавлення волі.

У відповідності до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного прокакарання з випробуванням із встановленням іспитового строку 2 роки.

Згідно із ч. 1 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган пробації про зміну місця проживання та роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід, застосований до ОСОБА_3 у виді особистого зобов`язання - залиштити без змін.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачений статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя: