УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Київській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, раніше не судимого, не працюючого, пенсіонера за ІІІ групи інвалідності, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000645 від 25 липня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Старший слідчий відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ Національної поліції в Київській області капітан поліції ОСОБА_6 звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000645 від 25 липня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Клопотання обґрунтовано тим, що Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону розслідується кримінальне провадження №0000645 від 25 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що 25 липня 2025 року о 08 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «NETA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною поблизу буд. №42 по вул. Свято-Покровська, в с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, в напрямку с. Лютіж, в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, невчасно відреагував на її зміну, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», пункту 16.13 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч», маючи об`єктивну можливість спостерігати за транспортними засобами, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, перед зміною напрямку руху ліворуч, а саме перед виконанням маневру повороту, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу мотоциклу марки «Honda Transalp 650» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в правій смузі для руху в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення правою передньою боковою частиною керованого ним автомобіля із передньою частиною мотоцикла.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці дорожньо-транспортної події.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 .

25.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, усвідомлюючи невідворотність покарання може переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду слідчий просить суд застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання, але зазначили, що підозрюваний сумлінно виконує свої обов`язки та з`являється до слідчого за першим викликом.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання, заслухавши пояснення прокурора, підозрюваного, думку захисника, приходить до висновку про задоволення клопотання, з огляду на наступне.

При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що Відділом розслідування злочинів у сфері транспорту слідчого управління головного управління Національної поліції в Київській області за процесуального керівництва Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону розслідується кримінальне провадження №0000645 від 25 липня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Так, досудовим розслідуванням установлено, що 25 липня 2025 року о 08 годині 00 хвилин водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «NETA» реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись проїзною частиною поблизу буд. №42 по вул. Свято-Покровська, в с. Нові Петрівці, Вишгородського району Київської області, в напрямку с. Лютіж, в порушення вимог пункту 2.3 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 та введених в дію з 01.01.2002 (далі - Правила дорожнього руху), згідно з яким «для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі», не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, невчасно відреагував на її зміну, в порушення вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», пункту 16.13 Правил дорожнього руху, відповідно до якого «Перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч», маючи об`єктивну можливість спостерігати за транспортними засобами, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку, перед зміною напрямку руху ліворуч, а саме перед виконанням маневру повороту, не переконався в тому, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу мотоциклу марки «Honda Transalp 650» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався в правій смузі для руху в зустрічному напрямку, внаслідок чого допустив зіткнення правою передньою боковою частиною керованого ним автомобіля із передньою частиною мотоцикла.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_7 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці дорожньо-транспортної події.

Грубе порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 10.1, 16.13 Правил дорожнього руху, перебуває у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням суспільно-небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 .

25.07.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

За положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, слідчий суддя має пересвідчитися та надати оцінку наявним ризикам, на які вказує слідчий та прокурор.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про що свідчать дані, які містяться у матеріалах клопотання, копії яких долучені до клопотання і яких достатньо для того, щоб зробити висновок про обґрунтованість підозри, повідомленої останньому, а тому слідчий суддя не знаходить у висновках слідчого та прокурора про обґрунтованість підозри чогось очевидно необґрунтованого або ж надуманого.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві України, тому, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України та позиції Європейського суду з прав людини, відображеної у п. 175 рішення від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, також вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990).

За таких умов, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, з точки зору достатності та взаємозв`язку, слідчий суддя приходить до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення, які могли б об`єктивно зв`язувати його з ними, тобто, підтвердити існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити дане кримінальне правопорушення.

Також, слідчий суддя сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, у цьому провадженні, адже, враховуючи позицію ЄСПЛ в частині того, що наявність певного ризику/ризиків, зокрема ризику втечі, має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Becciev v. Moldova (Бекчиєв проти Молдови), Panchenko v. Russia (Панченко проти Росії), вважає, у даному конкретному випадку обґрунтованими, оскільки, вони належним чином умотивовані прокурором та підтверджуються наявними матеріалами, зокрема вони є дійсними не тільки, однак, у тому числі в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, родом її занять та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Враховуючи те, що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке Кримінальним кодексом України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, в даному випадку наявний ризик того, що останній може переховуватись від органу досудового розслідування.

Також, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, вважаю за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме зобов`язати: 1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою; 2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

При цьому, слідчий суддя вважає, що покладення на підозрюваного вказаних обов`язків, регламентованих ч. 5 ст. 194 КПК України, є за своєю суттю пропорційними, помірними, та такими, що не становитимуть надмірний тягар для підозрюваного, у зв`язку з чим не суперечить п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України, та правовій позиції ЄСПЛ, що викладена у рішеннях «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) та «Ізмайлов проти Росії» (рішення від 16 жовтня 2008 року).

Керуючись ст.ст. 131, 132, 176-179, 194, 309, 376 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого - задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є підозрюваним у кримінальному провадженні, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000645 від 25 липня 2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такі обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

2)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

Обов`язки на підозрюваного ОСОБА_4 покладаються на строк до 25.09.2025 року включно, але не більше строку досудового розслідування.

Підозрюваному ОСОБА_4 письмово під розпис повідомити про покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід, а також може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покладається на прокурора.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 14.08.2025 року о 15.00.

Слідчий суддя ОСОБА_1

13 серпня 2025 року