Справа № 545/1488/25
Провадження № 1-в/545/182/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 рокум. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника засудженого- адвоката ОСОБА_5 ,

представника установивиконання покарань- ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням згідно ст. 82 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Полтавського районного суду Полтавської області надійшло клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням згідно ст. 85 КК України. В обґрунтування клопотання зазначено, щона даний час засуджений ОСОБА_4 відбув більше третини строку покарання, а також сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, то вважає що, з урахуванням обставин викладених у клопотанні та додатках до нього, виникають підстави для звернення до суду з клопотанням про заміну засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт та вирішенням цього питання під час його судового розгляду. За час відбування покарання ОСОБА_4 у Державній установі «Чернівецький слідчий ізолятор» та Державній установі «Крюковська виправна колонія (№29)» характеризується позитивно. Вину у вчиненому визнає повністю. Порушень встановленого порядку відбування кримінального покарання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень за час відбування покарання не мав. Дотримується правомірних взаємовідносин з персоналом установи та іншими засудженими.

Відповідно до листа ФОП ОСОБА_7 у разі заміни засудженому ОСОБА_4 невідбутої частини покарання більш м`яким у вигляді виправних робіт зобов`язується працевлаштувати його на постійне місце роботи на посаду підсобного робітника та сплачувати в дохід держави відсоток встановлений рішенням суду.

Засуджений ОСОБА_4 та його захисник- адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали та просили задовольнити.

Представник адміністрації виправної колонії поклався на розсуд суду.

Прокурор проти задоволення подання заперечував, оскільки невідбутий строк покарання не узгоджується з вимогами ст. 82 КК України.

Суд, заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти заміни ОСОБА_4 покарання більш м`яким, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 537 ч. 3 КПК України під час виконання вироків суд, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, має право вирішувати такі питання, зокрема про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Згідно ч. 3, п. 1 ч. 4 ст. 82 КК України заміна невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці став на шлях виправлення та відбув не менше третини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2020 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: а)при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання-того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення (ч. 2 ст. 81 КК ); б)при заміні невідбутої частини покарання більш м`яким- того, що засуджений став на шлях виправлення (ч. 3 ст. 82 КК); в) при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання особи, яка була засуджена до позбавлення волі за злочин, вчинений у віці до 18 років,- того, що вона сумлінною поведінкою, ставленням до праці та навчання довела своє виправлення (ч. 2 ст. 107 КК).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений 22.03.2024 року Кіцманським районним судом Чернівецької області за ст. 121 ч. 2 КК У країни до 8 років позбавлення волі. Зараховано в строк відбування покарання строк його перебування під вартою з 05.02.2023 року до 05.07.2023 року. Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25.11.2024 року вирок Кіцманського районного суду Чернівецької області від 22.03.2024 року змінено. Перекваліфіковані дії з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119, ч. 2 ст.125 КК України. Визнано винним за ч. 1 ст. 119 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 125 КК У країни- до 1 року громадських робіт. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначене покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Початок строку відбування покарання 22.03.2022 року.

Кінець строку відбування покарання 26.07.2027 року.

Станом на 19.05.2025 року залишилося до відбуття 02 роки 02 місяці 07 днів.

Згідно ст. 57 КК України стягнення у вигляді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років та відбувається за місцем роботи засудженого з утриманням частини його заробітку в доход держави.

Згідно ч. 1 ст. 82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання, і не повинне перевищувати невідбутого строку покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 1 ст. 57 КК України покарання у виді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років і відбувається за місцем роботи засудженого. Із суми заробітку засудженого до виправних робіт провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків.

Проте, згідно матеріалів особової справи, невідбутий строк покарання ОСОБА_4 станом на 22.04.2025 року залишилося до відбуття 02 роки 02 місяці 07 днів, що не узгоджується зі ст. 57 КК України, відповідно до якої стягнення у вигляді виправних робіт встановлюється на строк від шести місяців до двох років, та вимогами ч. 1 ст. 82 КК України, згідно якої більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині цього Кодексу для даного виду покарання.

Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до висновку, що клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі більш м`яким- виправними роботами на підставі ст. 82 КК України відносно засудженого ОСОБА_4 , є передчасним та таким, що не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 про заміну засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням згідно ст. 82 КК України- відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом 7 днів з моменту її проголошення.

СуддяОСОБА_8