Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/604/24
провадження № 1-кс/624/7/25
УХВАЛА

Іменем України

селище Кегичівка 07 серпня 2025 року

Кегичівський районний суд Харківської області у складі

слідчого судді ОСОБА_1 ,

т.в.о секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Кегичівка Харківської області скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на постанову від 07 лютого 2025 року ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року, -

ВСТАНОВИВ:

01 серпня 2025 року до Кегичівського районного суду Харківської області надійшла скарга ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 , в якій просить скасувати постанову ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

В обґрунтування поданої скарги вказує, що в провадженні СВ № 2 Берестинського РВП ГУНП в Харківській області знаходяться кримінальне провадження, відомості внесені до ЄРДР за №0000268 від 12 березня 2024 року, за ч. 3 ст. 382 КК України щодо невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17.

25 липня 2025 року ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» отримав від Берестинської окружної прокуратури Харківської області лист №59/2 1748-24 від 22 липня 2025 року у відповідь на звернення ОСОБА_3 від 11 липня 2025 про бездіяльність з боку прокурора-процесуального керівника та органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Із змісту зазначеного листа Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_3 вперше стало відомо про те, що по кримінальному провадженню №0000268 від 12 березня 2024 року слідчим 07 лютого 2025 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст.284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

При цьому копії вказаної вище постанови про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року ОСОБА_3 не отримував, із змістом даної постанови він та його представник адвокат ОСОБА_4 не знайомі, із змістом вказаного кримінального провадження та доказами, що стали підставою для прийняття слідчим постанови, що оскаржується ОСОБА_3 та його представник не знайомі, будь-яких слідчих дій в даному кримінальному провадженні за участі ОСОБА_3 від прийняття Кегичівським районним судом Харківської області ухвали від 01 листопада 2024 року у справі №624/604/24 (якою судом було скасовано попередню постанову про закриття даного кримінального провадження) до дати прийняття оскаржуваної постанови зі ОСОБА_3 не проводилось.

Разом з тим, ОСОБА_3 вважає постанову від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року незаконною, такою, що була винесена передчасно та всупереч вимогам чинного КПК України без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, всупереч вимогам ч.5 ст.38 КПК України, виходячи з наступного.

Рішенням Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постановою Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17 було поновлено дію договору оренди землі від 07 лютого 2007 року (зареєстрованого у Харківській регіональній філії Державного підприємства «Центр ДЗК при Державному комітеті України по земельних ресурсах» про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 07 лютого 2007 року за №01), укладеного між ГУ Держгеокадастру у Харківській області (орендодавець) та ОСОБА_3 (орендар) до 07 лютого 2024 року, на земельну ділянку державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 62,9739 га, розташовану в територіальних межах Мажарської сільської ради (за межами населеного пункту) Кегичівського району Харківської області.

Проте, на теперішній час дані судові рішення ГУ Держгеокадастру у Харківській області не виконуються та не поновлюється дія договору оренди землі від 07 лютого 2007 року до 07 лютого 2024 року щодо земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення загальною площею 62,9739 га, з кадастровим номером :15:001:0421, в територіальних межах Мажарської сільської ради (за межами населеного пункту) Кегичівського району Харківської області та зазначена земельна ділянка ОСОБА_3 в оренду не передавалась.

Зважаючи на викладене, 22 лютого 2024 року ОСОБА_3 був змушений звернутись до ВП №1 Красноградського РВП ГУ НП в Харківській області із заявою про вчинення дій, що містять ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК України, а саме невиконання ГУ Держгеокадастру у Харківській області рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17.

ОСОБА_3 вважає, що слідчим перед ухваленням постанови про закриття кримінального провадження від 27 вересня 2024 року, не були з`ясовані обставини, наведені нижче, а саме: після ухвалення постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17, з метою виконання даного судового рішення, отримавши виконавчий лист №624/271/17, виданий 12 серпня 2020 року Кегичівським районним судом Харківської області, ОСОБА_3 звернувся до органу державної виконавчої служби у спосіб, передбачений Законом України «Про виконавче провадження». За наслідками даного звернення ОСОБА_3 отримав повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 27 серпня 2020 року, відповідно до резолютивної частини якого зазначений вище виконавчий лист був повернутий ОСОБА_3 без прийняття до виконання. Крім цього, після ухвалення постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17 та на звернення ОСОБА_3 про виконання зазначеного вище судового рішення, ОСОБА_3 отримав лист ГУ Держгеокадастру у Харківській області С-1007/0/14 -1388/0/21-19 від 09 жовтня 2019 року (за підписом в.о.начальника ОСОБА_6 ), в резолютивній частині якого було зазначено про фактичну відмову ГУ Держгеокадастру у Харківській області від виконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17. Дані документи та дії посадових осіб були залишені поза увагою органу досудового слідства, при прийнятті постанови, що оскаржується.

Зазначає, що відповідно до ч.1 ст.79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Враховуючи наведене та виходячи із змісту інформаційної довідки від 12 лютого 2021 року №244226414 «Відомості з державного реєстру речових прав на нерухоме майно» вбачається наявність в Державному земельному кадастрі України земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 62,9739 га, з кадастровим номером :15:001:0421, розташованої у територіальних межах Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, власником якої є держава Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області.

Відомості про дану земельну ділянку наявні в Державному земельному кадастрі України, як станом на дату ухвалення постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі №624/271/17, так і станом на дату прийняття органом досудового розслідування постанови, що оскаржується.

Крім цього, згідно ухвал Кегичівського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року, від 05 вересня 2024 року та від 01 листопада 2024 року у справі №624/604/24 було наголошено про те, що в кримінальному провадженні №0000268 від 12 березня 2024 органом досудового розслідування допускається бездіяльність та не проводяться належні слідчі дії, а саме: не допитуються уповноважені посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно факту невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; відсутні дії з встановлення свідків за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; не перевіряються відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру, а також відсутні дії з перевірки правомірності дій посадових осіб.

Таким чином, під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні, а також станом на дату прийняття слідчим постанови від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року вважає, що слідчим не були проведені слідчі дії, а саме: - не допитані уповноважені посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області стосовно факту невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; - не допитані посадові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області, які складали та підписували лист ГУ Держгеокадастру у Харківській області С-1007/0/14 -1388/0/21-19 від 09 жовтня 2019 року, щодо невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17;- не встановлені свідки за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17; - не проведено перевірки відомостей про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розміру; - не виконані інші процесуальні дії, передбачені чинною редакцією КПК, необхідні для встановлення істини у даному кримінальному провадженні.

Проте, як зазначалось вище, на обов`язковості проведення даних слідчих дій неодноразово наголошувалось в ухвалах Кегичівського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року, від 05 вересня 2024 року від 01 листопада 2024 року у справі №624/604/24.

У додаткових пояснень до скарги зазначено, що ознайомившись із змістом зазначеної вище постанови, а також враховуючи доводи, зазначені у скарзі вважаю за необхідне додатково звернути увагу суду на невідповідності оскаржуваної постанови вимогам, викладеним в ч. 5 ст.110 КПК України, адже мотивувальна частина даної постанови, яка повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви й обґрунтування її прийняття, надрукована в неналежній якості, що не дозволяє в повній мірі ознайомитись із обставинами, які стали підставами для прийняття оскаржуваної постанови.

Крім цього, як вбачається із змісту осаржуваної постанови про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року, слідчим, станом на дату прийняття вказано постанови, не було проведено слідчих дій в даному кримінальному провадженні, зазначених в ухвалі Кегичівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2024 року у справі №624/604/24, якою судом було скасовано попередню постанову про закриття даного кримінального провадження та наголошено на необхідності проведення слідчих дій, наведених у зазначеній ухвалі суду.

Враховуючи наведене вище, вважають, що постанову від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження, зареєстрованого в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000268 від 12 березня 2024 року, за ч.3 ст.382 КК України, було прийнято передчасно, без повної та об`єктивної перевірки даних, всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, у зв`язку з чим дана постанова підлягає скасуванню.

Прокурором надані письмові заперечення на подану скаргу, яка обґрунтована тим, що 07 лютого 2007 між ОСОБА_3 та Кегичівською районною адміністрацією укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 62,9739 га (із них ріллі - 62,9739 га), яка знаходиться на території Мажарської сільської ради Кегичівського району Харківської області, строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано в установленому законом порядку та присвоєно кадастровий номер :15:001:0421.

В грудні 2016 року Кегичівською районною державною адміністрацією надана згода на поновлення дії вищезазначеного договору оренди. Проте, у березні 2017 року ГУ Держгеокадастру у Харківській області повідомило ОСОБА_3 про припинення дії цього ж договору оренди землі.

06 квітня 2017 року ГУ Держгеокадастру в Харківській області видано наказ №5449-СГ, відповідно до якого припинено право оренди спірної земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 62,9739 га з кадастровим номером :15:001:0421 та віднесено її до земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності на території Мажарської сільської ради. У цьому ж листі Головне управління повідомило ОСОБА_3 про свій намір виставити до продажу на земельних торгах право оренди вищезазначеної земельної ділянки.

13 червня 2017 року ГУ Держгеокадастру в Харківській області на підставі вищезазначеного наказу припинено право оренди спірної земельної ділянки. В цей же день відповідні дані по цій земельній ділянці внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вказана. Не погодившись з вказаними діями ГУ Держгеокадастру в Харківській області ОСОБА_3 звернувся до Кегичівського районного суду з позовною заявою про визнання договору оренди землі від 07 лютого 2007 року поновленим (справа №624/271/17). Крім того, 10 липня 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення вищезазначеної позовної заяви шляхом встановлення заборони організації та проведення земельних торгів (аукціону) або розпорядження Головним управлінням Держгеокадастру в Харківській області в інший спосіб на користь третіх осіб земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 62,9739 га, кадастровий номер 650010421. Ухвалою Кегичівського районного суду від 10.07.2017 відмовлено у застосуванні заходів забезпечення у цивільній справі №624/271/17. Вказана ухвала залишена без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 22 вересня 2017 року. Рішенням суду Кегичівського районного суду від 11 вересня 2017 року позовні вимоги у справі №624/271/17 задоволені повністю, договір оренди визнано рішенні поновленим, а також визнано укладеною додаткову угоду до нього.

Проте, в судовому рішенні не передбачено жодних зобов`язань ГУ Держгеокадастру в Харківській області щодо вчинення певних дій або утримання від їх вчинення, а також не скасовано наказ №5449-СГ від 06 квітня 2017 року. Тобто, в даному випадку відповідачем обрано неналежний спосіб захисту своїх прав. Вказане рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ Держгеокадастру в Харківській області оскаржено до апеляційної інстанції. Рішенням Харківського апеляційного суду від 22 листопада 2017 року рішення суду першої інстанції скасовано та винесено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог та поновленні договору оренди землі відмовлено. Вказане рішення апеляційної інстанції набрало чинності негайно.

08 грудня 2017 року наказами ГУ Держгеокадастру в Харківській області у власність громадян для ведення ОСГ шляхом поділу спірної земельної ділянки з кадастровим номером :15:001:0421 передано 32 земельну ділянку з іншими кадастровими номерами. Як наслідок Поземельна книга на земельну ділянку з кадастровим номером :15:001:0421 закрита, а земельна ділянка за інформаційною базою Публічної кадастрової карти перенесена до архівного шару. Також при проведенні перевірки вищевказаної земельної ділянки за інформаційною базою публічної кадастрової карти України встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0421 знаходиться в архіві, що свідчить про закриття Поземельної книги на дану земельну ділянку.

І хоча постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року рішення апеляційного суду Харківської області від 22 листопада 2017 року скасовано, а рішення Кегичівського районного суду Харківської області від 11 вересня 2017 року змінено і виключено з резолютивної частини судового рішення Кегичівську районну державну адміністрацію як сторону додаткової угоди, поновлення договору оренди земельної ділянки державної власності сільськогосподарського призначення, загальною площею 62,9739 га з кадастровим номером :15:001:0421 виявилося неможливим через її поділ.

Відповідно до частини 13 статті 79' Земельного кодексу України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі, зокрема, поділу або об`єднання земельних ділянок. Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :15:001:0421 припинила своє існування через її поділ, то вона не була включена до наказу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області №15 від 11 грудня 2020 року, на підставі якого Кегичівській селищній раді передано у власність 212 земельних ділянок сільськогосподарського призначення та відсутня в додатку до вказаного наказу з переліком земельних ділянок, що свідчить про те, що Головне управління Держгеокадастру у Харківській області на той час не являлося розпорядником вказаної земельної ділянки та не могло вчиняти ніяких дій з нею.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 виконавчий документ у справі №624/271/17 до ГУ Держгеокадастру в Харківській області не надавався. В ході досудового розслідування отримано відповідь з Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі, де зазначено, що згідно даних АСВП встановлено, що рішення Кегичівського районного суду від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду по цивільній справі № 624/271/17 на виконання до відділу не надходили. В ході досудового розслідування також отримано відповідь з Кегичівського відділу державної виконавчої служби у Красноградському районі, де зазначено, що згідно даних АСВП встановлено, що рішення Кегичівського районного суду від 11 вересня 2017 року та постанови Касаційного цивільного суду по цивільній справі № 624/271/17 на виконання до відділу не надходили.

Таким чином, ГУ Держгеокадастру в Харківській області через відсутність виконавчого документа та поділ спірної земельної ділянки не мав реальної можливості виконати рішення суду.

Крім того, в ході досудового розслідування не підтверджено, що рішення суду не виконано спеціальним суб`єктом в розумінні ч. 3 ст. 382 КК України, а саме - службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище. Відповідно до примітки до ст. 368 КК України визначено вичерпний перелік службових осіб, які займають особливо відповідальне становище, і службові особи Головного управління Держгеокадастру у Харківській області до них не відносяться, та не можуть бути суб`єктом вказаного кримінального правопорушення.

Також, ОСОБА_3 не надано процесуально допустимих доказів про заподіяння вказаним злочином істотної шкоди, яка в сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження всі отримані докази оцінено як окремо, так і в сукупності, досліджено наявність всіх складових злочину (об`єкт, суб`єкт, об`єктивна, суб`єктивна сторона) та всіх кваліфікуючих ознак частини 3 ст. 382 КК України.

Отже, доводи скаржника щодо неповного проведення слідчим всіх слідчих дій, спрямованих на встановлення істини, незаконність та необґрунтованість постанови, неповне дослідження усіх обставин справи є необґрунтованими і не підтверджені матеріалами справи. На правильність висновків та повноту досудового розслідування вказана скарга не впливає і не є підставою для скасування постанови слідчого, який здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатній та необхідний, на переконання слідчого чи прокурора для прийняття мотивованого рішення. Вказані доводи скарги свідчать лише про незгоду скаржника з прийнятим по суті рішенням слідчого у даному кримінальному провадженні, а також не містять переконливого обґрунтування, яким чином проведення подальших слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутності складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.382 КК України, оскільки: - відсутній спеціальний суб`єкт злочину - посадові особи ГУ Держгеокадастру в Харківській області не займають особливо відповідальне становище; - в діях ГУ Держгеокадастру в Харківській області відсутній умисел на невиконання рішення суду, оскільки його неможливо було виконати через поділ спірної земельної ділянки на час набрання чинності рішенням касаційної інстанції; відсутність процесуально допустимих доказів заподіяння істотної шкоди охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб. Таким чином, відсутність хоча б одного із елементів складу злочину дає змогу винести постанову про закриття кримінального провадження, а в даному випадку відсутні всі вище перелічені складові.

Таким чином, невиправданим є проведення будь-яких інших слідчих дій оскільки оцінені та перевірені слідчим матеріали кримінального провадження, достатні для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого саме частини 3 ст.382 КК України, що виключає можливість продовження досудового розслідування та є підставою до негайного закриття кримінального провадження.

Слід зазначити, що вказана правова позиція наразі застосовується Харківським апеляційним судом при винесенні рішень у справах вказаної категорії.

З урахуванням викладеного, просить відмовити в задоволенні скарги представника потерпілого та залишити постанову слідчого про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року без змін.

У судове засідання скаржник, його представник, слідчий та прокурор не з`явились, про дату, час та місце розгляду скарги повідомлялися належним чином, натомість від представника скаржника надійшла заява про розгляд скарги без їх участі. Та письмові заперечення прокурора містить клопотання про розгляд скарги за відсутності прокурора, проте з урахуванням вказаних заперечень.

Враховуючи положення ч. 3 ст. 306 КПК України, слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності вказаних осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалося.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність учасників кримінальному провадженні. При цьому слідчим суддею враховано положення ст. 26, 306 КПК України.

Щодо поновлення строку на оскарження постанови.

У відповідності до вимог ч. 1, 2 ст. 304 КПК скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Поновлення процесуального строку за ст. 117 КПК України здійснюється, якщо він пропущений з поважних причин.

Скаржник посилається на причини пропуску, у зв`язку із тим, що ОСОБА_3 25 липня 2025 року засобами поштового зв`язку «Укрпошта» отримав від Берестинської окружної прокуратури Харківської області лист від 22 липня 2025 року у відповідь на звернення ОСОБА_3 від 11 липня 2025 року про бездіяльність з боку прокурора-процесуального керівника та органу досудового розслідування в даному кримінальному провадженні.

Із змісту зазначеного листа Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_3 вперше стало відомо про те, що по кримінальному провадженню №0000268 від 12 березня 2024 року слідчим 07 лютого 2025 року було винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, на підтвердження вказаного скаржник надав копію листа від Берестинської окружної прокуратури Харківської області №59/2-1748-24 від 22 липня 2025 року та копію поштового конверта, в якому ОСОБА_3 було отримано даний лист.

Матеріали кримінального провадження не містять доказів, щодо направлення чи вручення ОСОБА_3 оскаржуваної постанови.

Дані обставини визнаються слідчим суддею як поважні причини пропуску строку, встановленого для подання скарги.

Вивчивши скаргу, долучені до неї матеріали, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається, якщо подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий, дізнавач зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати те, що трапилось, та не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень (справа «Ассенов та інші проти Болгарії»). Вони повинні вживати всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, inter alia, показань очевидців та експертних висновків (рішення у справах «Танрікулу проти Туреччини» та «Ґюль проти Туреччини»).

Обов`язком органу влади є проведення «ефективного офіційного розслідування», здатного призвести до встановлення фактів справи та, якщо скарги виявляться правдивими, до встановлення та покарання винних осіб (рішення ЄСПЛ у справі «Дєдовський та інші проти Росії» (Dedovskiy and others v. Russia).

Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою ЄСПЛ, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю (рішення ЄСПЛ у справі «Алексахін проти України» (Aleksakhin v. Ukraine).

У відповідності до ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається, зокрема, в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України про закриття кримінального провадження слідчий, дізнавач, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом.

Таким чином, закриття кримінального провадження - це закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силі наявності обставин, що виключають кримінальне провадження або за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності. Подальше розслідування, після закриття кримінального провадження, є неможливим до того часу, коли постанова про закриття кримінального провадження не буде скасована в установленому КПК порядку.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження і оцінки слідчим, прокурором, показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.

Крім того, постанова слідчого про закриття кримінального провадження згідно з положеннями ст.110 КПК України має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи.

Дізнання чи досудове слідство в усякому разі визнаються однобічними і неповними, в разі, якщо не були допитані певні особи, не були витребувані і досліджені документи, речові та інші докази для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи або, якщо необхідність дослідження тієї чи іншої обставини випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді.

При цьому слід врахувати, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню (частина перша статті 84 КПК). Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (частина друга статті 84 КПК).

Чинним КПК України встановлений процесуальний порядок, форма, та певна послідовність дій при прийнятті кримінальних процесуальних рішень і здійснення кримінальних процесуальних дій.

При цьому законодавцем у ст. 91 КПК України викладено перелік обставин, що відносяться до предмета доказування у кримінальному провадженні, як сукупності фактів і обставин об`єктивної дійсності, що мають матеріально-правове, цивільно-правове, кримінальне процесуальне значення та є необхідними і достатніми фактичними обставинами для вирішення кримінального провадження по суті. Аналіз змісту зазначеної статті вказує на те, що в ній йдеться про обставини, які вказують на наявність або відсутність у досліджуваному діянні складу злочину, що впливають на визначення міри покарання чи звільнення від кримінальної відповідальності або є підставами для закриття кримінального провадження.

Після виконання вимог ст.91 КПК України щодо встановлення обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, досудове розслідування визнається закінченим, тобто, якщо немає необхідності у проведенні ще будь-яких слідчих (розшукових) дій або негласних слідчих (розшукових) дій, спрямованих на збирання, перевірку та оцінку доказів, коли жодна з версій, які виникли, не залишилась неперевіреною.

Разом з тим, суд бере до уваги, що слідчий, відповідно вимог ч.5 ст.40 КПК України, здійснюючи свої повноваження, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а положення глави 19 КПК України, визначають форму та регламентують порядок проведення досудового слідства і не встановлюють переліку процесуальних та слідчих дій, які обов`язково належить здійснити під час досудового розслідування для його закінчення, але, вони повинні бути достатніми для прийняття вмотивованого рішення, яке буде відповідати вимогам ст.110 та 284 КПК України.

З матеріалів кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України вбачається, що:

-ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 18 липня 2024 року у справі № 624/604/24 скаргу ОСОБА_3 - задоволено, та було скасовану постанову начальника відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_7 від 28 червня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

05 серпня 2024 року ОСОБА_3 подав заяву про залучення його як потерпілого у цьому кримінальному провадження.

Постановою старшого слідчого № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 06 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 про його залучення як потерпілого у кримінальному провадженні № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України. Обґрунтовуючи, що кримінальним провадженням не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, отже підстави для визнання потерпілим ОСОБА_3 відсутні

Ухвалою суду від 05 вересня 2024 року скасовано постановою старшого слідчого № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 06 серпня 2024 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення ОСОБА_3 як потерпілого.

27 вересня 2024 року відповідно до протоколу, допитано свідок, а саме заступника начальника відділу № 4 ГУ Держгеокадастру в Харківській області ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 01 листопада 2024 року скасовано постановою старшого слідчого № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України.

З оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року встановлено, що, після скасування ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 01 листопада 2024 року постанови ст. слідчого відділення № 2 СВ Красноградського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 27 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України, крім винесення постанови від 06 лютого 2025 року про відмову ОСОБА_3 в задоволенні його клопотання про визнання його потерпілим та формування інформаційної довідки прокурором щодо актуальної інформації про земельну ділянку з кадастровим номером: :15:001:0421,загальною площею 62,9739 га, відомостей про вчинення в межах даного кримінального провадження будь яких слідчих чи процесуальних дій немає.

Скаржник зазначає та суд погоджується з тим, що ухвалою Кегичівського районного суду від 01 листопада 2024 року вже наголошувалося, що по даному кримінальному провадженні: не встановлені свідки за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17. Не перевірені відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розмір, а також і правомірність дій посадових осіб, оскільки на момент розформування вказаної земельної ділянки, коли справа слухається у суді і остаточне рішення, яке набрало б законної сили, відсутнє, а отже існує спір.

Зазначеним вище обставинам та фактам ст. слідчого відділення не було надано правової оцінки під час досудового розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000268 від 12 березня 2024 року.

Щодо заперечень прокурора щодо відсутності спеціального суб`єкту злочину, суд зазначає, що матеріали кримінального провадження не містять доказів що працівники ГУ Держгеокадастру не є посадовими особами (документів про їх повноваження).

В мотивувальній частині оскаржуваної постанови від 07 лютого 2025 року, вказано, що ГУ Держгеокадастру Харківської області та через поділ спірної земельної ділянки не мав реальної можливості виконати рішення суду, проте відповідачем по справі №624/271/17 було ГУ Держгеокадастру Харківської області у всіх судових інстанціях, це означає, що він знав про судове рішення та його обов`язковість його виконати. Відсутність виконавчого листа не звільняє від відповідальності виконання рішення суду.

Враховуючи зміст мотивувальної частини постанови, що оскаржується та з матеріалів кримінального провадження дослідженого в судовому засіданні вбачається, що під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні слідчим не були проведені всі необхідні та достатні слідчі дії. Також і ті, на які звернено увагу в ухвалі від 01 листопада 2024 року, а саме не встановлені свідки за фактом невиконання постанови Касаційного цивільного суду Верховного суду від 20 лютого 2019 року у цивільній справі № 624/271/17.

Не перевірені відомості про заподіяння чи ні, ОСОБА_3 шкоди, її розмір, а також і правомірність дій посадових осіб, оскільки на момент розформування вказаної земельної ділянки, коли справа слухається у суді і остаточне рішення, яке набрало б законної сили, відсутнє, а отже існує спір.

Згідно ч. 3 ст. 382 КК України передбачено кримінальну відповідальність за умисне невиконання вироку, рішення, ухвали, постанови суду, що набрали законної сили, або перешкоджання їх виконанню, вчинені службовою особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище, або особою, раніше судимою за злочин, передбачений цією статтею, або якщо вони заподіяли істотну шкоду охоронюваним законом правам і свободам громадян, державним чи громадським інтересам або інтересам юридичних осіб.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 3 ст. 382 КК, полягає в одному з таких альтернативно зазначених у диспозиції діянь, як: невиконання (ухилення від виконання) вироку, ухвали, постанови, рішення суду або перешкоджання їх виконанню. За цією нормою матеріального права склад злочину є формальним, адже його об`єктивна сторона вичерпується вчиненням одного із зазначених у законі діянь дії (перешкоджання) чи бездіяльність (невиконання). І саме з цього моменту злочин визнається закінченим. Невиконання судового акта це бездіяльність, що полягає в незастосуванні заходів, необхідних для його виконання, за умови, якщо суб`єкт був зобов`язаний і мав реальну можливість виконати судовий акт.

В той же час, приймаючи рішення про закриття кримінального провадження за ч. 3 ст. 382 КК України, начальник слідчого відділення не дотримався вимог ст. ст. 2, 9 КПК України щодо виконання покладеного на кримінальне провадження завдання захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування; дотримання Конституції України та вимог КПК України, всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження, надання належної правової оцінки та забезпечення прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Постанова про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

Вищенаведене свідчить про передчасність рішення ст. слідчого відділення про закриття кримінального провадження №0000268 від 12 березня 2024 року з підстав відсутності складу кримінального правопорушення, в зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

Відповідно до статті 307 Кримінального процесуального кодексу України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Керуючись вимогами ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_3 , в особі представника адвоката ОСОБА_4 , строк на оскарження постанови старшого СВ №2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року.

Скаргу ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_4 на постанову ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року задовольнити.

Постанову ст. слідчого відділення № 2 СВ Берестинського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_5 від 07 лютого 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000268 від 12 березня 2024 року за ч. 3 ст. 382 КК України скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1