Провадження № 1-кп/643/933/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000021 від 20.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Харкова, громадянки України, з середньою технічною освітою, незаміжньої, яка працює в КЗ «ЗДО 290» двірником, несудимої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ст. 205-1 КК України, -

у с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законодавством України порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності, порядок державної реєстрації суб`єктів підприємницької діяльності і права власності, вступила у змову з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та за грошову винагороду вирішила взяти участь у підробленні документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичних осіб та подати їх державному реєстратору з метою реєстрації на своє ім`я ТОВ «АМВІЛ» () без наміру фактичного здійснення підприємницької діяльності вказаного підприємства.

Згідно зі ст. 56 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання може бути утворений за рішенням власника (власників) майна або уповноваженого ним (ними) органу.

Правилами ст. 57 Господарського кодексу України передбачено, що установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання. В установчих документах повинні бути зазначені найменування суб`єкта господарювання, мета і предмет господарської діяльності, склад і компетенція його органів управління, порядок прийняття ними рішень, порядок формування майна, розподілу прибутків та збитків, умови його реорганізації та ліквідації, якщо інше не передбачено законом. У засновницькому договорі засновники зобов`язуються утворити суб`єкт господарювання, визначають порядок спільної діяльності щодо його утворення, умови передачі йому свого майна, порядок розподілу прибутків і збитків, управління діяльністю суб`єкта господарювання та участі в ньому засновників, порядок вибуття та входження нових засновників, інші умови діяльності суб`єкта господарювання, які передбачені законом, а також порядок його реорганізації та ліквідації відповідно до закону. Статут суб`єкта господарювання повинен містити відомості про його найменування, мету і предмет діяльності, розмір і порядок утворення статутного та інших фондів, порядок розподілу прибутків і збитків, про органи управління і контролю, їх компетенцію, про умови реорганізації та ліквідації суб`єкта господарювання, а також інші відомості, пов`язані з особливостями організаційної форми суб`єкта господарювання, передбачені законодавством. Статут може містити й інші відомості, що не суперечать законодавству.

Відповідно до ст. 65 Господарського кодексу України управління підприємством здійснюється відповідно до його установчих документів на основі поєднання прав власника щодо господарського використання свого майна і участі в управлінні трудового колективу. Власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства чи інших установчих документів.

Положеннями ст. 88 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарського товариства зобов`язані вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та коштами (засобами), що передбачені установчими документами, відповідно до цього Кодексу та закону про господарські товариства.

За змістом ст. 89 Господарського кодексу України управління діяльністю господарського товариства здійснюють його органи та посадові особи, склад і порядок обрання (призначення) яких визначається залежно від виду товариства.

Згідно зі ст. 81 Цивільного кодексу України юридична особа приватного права створюється на підставі установчих документів відповідно до статті 87 цього Кодексу. Статтею 87 Цивільного кодексу України встановлено, що для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Товариство, створене однією особою, діє на підставі статуту, затвердженого цією особою. Юридична особа вважається створеною з дня її державної реєстрації.

Відповідно до ст. 89 Цивільного кодексу України юридична особа підлягає державній реєстрації у порядку, встановленому законом. Порушення встановленого законом порядку створення юридичної особи або невідповідність її установчих документів закону є підставою для відмови у державній реєстрації юридичної особи.

Одночасно положеннями ст. 4 Закону України «Про господарські товариства» №1576-XII від 19.09.1991 визначено, що товариства з обмеженою відповідальністю створюються і діють на підставі установчого договору і статуту, їх установчі документи повинні містити відомості про вид товариства, предмет і цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного фонду, порядок розподілу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства та порядок прийняття ними рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації і реорганізації товариства.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» №755-IV, в редакції, чинній станом на момент вчинення кримінального правопорушення, визначено, що для державної реєстрації створення юридичної особи подаються такі документи:

???1) заява про державну реєстрацію створення юридичної особи. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи, утвореної в результаті поділу, виділу, додатково зазначаються відомості про відокремлені підрозділи в частині їх належності до юридичної особи - правонаступника. У заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи приватного права може зазначатися, що вона діє на підставі модельного статуту, а також прохання заявника про реєстрацію юридичної особи платником податку на додану вартість та/або обрання спрощеної системи оподаткування, та/або включення до Реєстру неприбуткових установ та організацій. Якщо модельний статут є багатоваріантним, у заяві про державну реєстрацію створення юридичної особи приватного права зазначається редакція модельного статуту, на підставі якого вона діє;

??2-1) примірник оригіналу (нотаріально засвідчену копію) рішення засновників, а у випадках, передбачених законом, - рішення відповідного державного органу, про створення юридичної особи;

???3) документ, що підтверджує створення громадського формування, відповідність статуту юридичної особи, на підставі якого діє громадське формування, - у разі державної реєстрації громадського формування, що є самостійним структурним підрозділом у складі іншої юридичної особи;

???4) відомості про керівні органи громадського формування (ім`я, дата народження керівника, членів інших керівних органів, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), посада, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку), відомості про особу (осіб), яка має право представляти громадське формування для здійснення реєстраційних дій (ім`я, дата народження, контактний номер телефону та інші засоби зв`язку);

???5) установчий документ юридичної особи - у разі створення юридичної особи на підставі власного установчого документа;

???6) реєстр осіб (громадян), які брали участь в установчому з`їзді (конференції, зборах), - у разі державної реєстрації створення громадських об`єднань, політичної партії;

???7) програма політичної партії - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

???8) список підписів громадян України за формою, встановленою Міністерством юстиції України, - у разі державної реєстрації створення політичної партії;

???9) документ про сплату адміністративного збору - у випадках, передбачених статтею 36 цього Закону;

10) документ, що підтверджує реєстрацію іноземної особи у країні її місцезнаходження (витяг із торговельного, банківського, судового реєстру тощо), - у разі створення юридичної особи, засновником (засновниками) якої є іноземна юридична особа;

11) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) передавального акта - у разі створення юридичної особи в результаті перетворення або злиття;

12) примірник оригіналу (нотаріально засвідчена копія) розподільчого балансу - у разі створення юридичної особи в результаті поділу або виділу;

13) документи для державної реєстрації змін про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, визначені частиною четвертою цієї статті, - у разі створення юридичної особи в результаті виділу;

14) документи для державної реєстрації припинення юридичної особи в результаті злиття та поділу - у разі створення юридичної особи в результаті злиття та поділу;

15) список учасників з`їзду, конференції, установчих або загальних зборів членів профспілки;

16) документ, що містить інформацію про розмір обов`язкових платежів та інших обов`язкових витрат, сплата яких є необхідною для започаткування діяльності товариства, у випадку, передбаченому абзацом шостим пункту 48 частини другої статті 9 цього Закону;

17) структура власності за формою та змістом, визначеними відповідно до законодавства;

18) витяг, виписка чи інший документ з торговельного, банківського, судового реєстру тощо, що підтверджує реєстрацію юридичної особи - нерезидента в країні її місцезнаходження, - у разі, якщо засновником юридичної особи є юридична особа - нерезидент;

19) нотаріально засвідчена копія документа, що посвідчує особу, яка є кінцевим бенефіціарним власником юридичної особи, - для фізичної особи - нерезидента та, якщо такий документ оформлений без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру, - для фізичної особи-резидента.

Так, ОСОБА_4 , близько на початку жовтня 2024 року, точну дату та час у ході досудового розслідування не встановлено, знаходячись поблизу місця свого мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , зустрілася з ОСОБА_6 , під час зустрічі ОСОБА_6 запропонувала ОСОБА_4 за грошову винагороду в розмірі 900 гривень оформити на її ім`я юридичну особу - підприємство, а саме стати керівником та засновником суб`єкта господарювання у м. Харкові без мети здійснення підприємницької діяльності, а також, повідомивши, що ОСОБА_4 ніякого відношення до фінансово-господарської та управлінської діяльності суб`єктів господарювання мати не буде.

Крім того, ОСОБА_6 роз`яснила ОСОБА_4 , що фактично їй нічого робити не треба, окрім як у визначену дату та час поїхати до нотаріуса, при цьому, в обов`язковому порядку необхідно мати при собі оригінал власного паспорту громадянина України та ідентифікаційного номеру платника податків для реєстрації на своє ім`я у м. Харкові суб`єкта підприємницької діяльності шляхом підписання завчасно підготовлених невстановленими особами установчих документів, необхідних для реєстрації юридичної особи, яких конкретно документів ОСОБА_6 ОСОБА_4 не вказала, а також довіреності. У подальшому власноруч підписані документи та довіреність ОСОБА_4 повинна передати ОСОБА_7 для проведення державної реєстрації на її ім`я юридичної особи.

Розуміючи протиправний характер запропонованих вказаною особою дій та, усвідомлюючи відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків керівника підприємства і зайняття підприємницькою діяльністю, ОСОБА_4 , не маючи наміру здійснювати господарську діяльність від імені суб`єкта господарювання та бути його засновником і керівником, маючи умисел на пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, знаходячись у скрутному фінансовому становищі та, діючи з корисливих мотивів, погодилася на таку незаконну пропозицію ОСОБА_6 за грошову винагороду у розмірі 900 (дев`ятсот) гривень стати керівником та засновником суб`єкта господарювання у м. Харкові без мети здійснення підприємницької діяльності, без безпосередньої участі у фінансово-господарській та управлінській діяльності підприємства. Тим паче, ОСОБА_4 розуміла, що фактично їй нічого робити не треба, окрім того як поїхати до нотаріуса та підписати підготовлені документи з приводу реєстрації на неї підприємства, а також довіреності та передати їх ОСОБА_7 для проведення в подальшому державної реєстрації юридичної особи.

Надалі, при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, а також невстановлений під час розслідування час та місці, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, відповідно до раніше досягнутих з ОСОБА_6 домовленостей, для складання проектів документів для реєстрації юридичної особи, яку на її ім`я згодом повинно бути зареєстровано, передала ОСОБА_7 свої паспортні дані, а саме паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , дата видачі 17.07.2017 року, орган що видав 6311, дійсний до 17.07.2027 року та дані реєстраційного номеру облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

У подальшому, ОСОБА_4 , розуміючи протиправний характер своїх дій та, усвідомлюючи відсутність навиків і досвіду для виконання обов`язків керівника підприємства і зайняття підприємницькою діяльністю, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на пособництво останнім у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, 25.10.2024 прибула до офісу нотаріуса ОСОБА_8 , розташованого за адресою: м. Харків, вул. Чигирина Юлія, буд. 13, та відповідно до раніше досягнутих з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 домовленостей з метою складання довіреності на представлення її інтересів, як учасника ТОВ «АМВІЛ» () ОСОБА_4 добровільно передала приватному нотаріусу ОСОБА_8 оригінал свого паспорту громадянина України № НОМЕР_1 , дата видачі 17.07.2017 року, орган що видав 6311, дійсний до 17.07.2027 року та реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

На підставі зазначених вище документів нотаріусом ОСОБА_8 за адресою: м.Харків, вул. Чигирина Юлія, буд. 13 було складено та посвідчено довіреність за реєстровим №5266, датовану 25 жовтня 2024 року, якою ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_9 та ОСОБА_10 бути її представниками в усіх державних установах, включаючи органи нотаріату, в тому числі з питань державної реєстрації юридичної особи.

У подальшому, ОСОБА_4 того ж дня, перебуваючи в офісі нотаріуса ОСОБА_8 за адресою: м. Харків, вул. Чигирина Юлія, буд. 13, діючи відповідно до раніше досягнутих домовленостей з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на пособництво у внесенні в документи, які відповідно до закону подавалися для проведення державної реєстрації на території м. Харкова юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, діючи умисно та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, а також той факт, що вона не буде формувати статутний капітал суб`єкта господарювання, вести від його імені господарську діяльність та фактично не буде його керівником, залишила засоби вчинення кримінального правопорушення, а саме довіреність №5266, посвідчену 15.10.2024 за вказаною вище адресою у приватного нотаріуса ОСОБА_8 , для подальшої її передачі ОСОБА_7 .

Після передачі вказаних вище документів ОСОБА_4 отримала від ОСОБА_7 грошову винагороду у розмірі 900 гривень, чим фактично довела свій злочинний умисел до кінця.

Так, підписуючи документи та видаючи довіреність №5266, посвідчену 25.10.2024 нотаріусом ОСОБА_8 , ОСОБА_4 усвідомлювала, що відомості у них не будуть відповідати дійсності, оскільки вона не мала наміру бути засновником та керівником ТОВ «АМВІЛ» () та здійснювати фінансово-господарську діяльність від імені вказаного суб`єкта господарювання, набувати частку в статутному капіталі вказаного підприємства, а також вносити власні кошти до статутного капіталу товариства та фактично стати власником цього підприємства.

У подальшому, невстановлені в ході досудового розслідування особи при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, а також невстановлений під час розслідування час та місці, з метою реалізації заздалегідь обумовленого спільного протиправного умислу, використовуючи паспортні дані та картку платника податків ОСОБА_4 , виготовили наступні документи щодо державної реєстрації юридичної особи - ТОВ «АМВІЛ» (), а саме:

- рішення №1 одноособового засновника ТОВ «АМВІЛ» від 25.11.2024 за підписом ОСОБА_9 , що діє від імені ОСОБА_4 ;

- заяву щодо державної реєстрації юридичної особи (Державна реєстрація створення юридичної особи ТОВ «АМВІЛ») від 27.11.2024, за підписом ОСОБА_9 , що діє від імені ОСОБА_4 ;

- структуру власності ТОВ «АМВІЛ» за підписом ОСОБА_9 , що діє від імені ОСОБА_4 .

Після цього, ОСОБА_9 , діючи від імені ОСОБА_4 , перебуваючи в офісному приміщенні приватного нотаріуса ОСОБА_11 , розташованому за адресою: м. Черкаси, вул. Смілянська, буд. 2, засвідчив їх власним підписом, наділивши їх таким чином необхідними реквізитами, для надання їх реєстратору для проведення «Державної реєстрації створення юридичної особи».

На підставі зазначених вище документів 02.12.2024 проведено реєстраційну дію - «Державна реєстрація створення юридичної особи» - ТОВ «АМВІЛ» (), про що внесено відомості до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань за №000000988.

Злочинні дії ОСОБА_4 щодо реєстрації ТОВ «АМВІЛ» (код ЕДРПОУ 45672055) надали змогу невстановленим в ході досудового розслідування особам використовувати реквізити даного Товариства для здійснення фінансових операцій від імені формально призначеного засновника та директора, у тому числі для складання удаваних правочинів з метою надання податкової вигоди суб`єктам господарювання реального сектору економіки, без участі та відома ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_4 , діючи з корисливих мотивів, виконавши всі перелічені вище дії, будучи заінтересованою в отриманні грошової винагороди та, фактично надавши невстановленим в ході досудового розслідування особам свої паспортні дані та дані ідентифікаційного номеру платника податків, а також довіреність №5266, посвідчену 25.10.2024 нотаріусом ОСОБА_8 , що надало змогу провести від її імені реєстраційні дії стосовно суб`єкта підприємницької діяльності ТОВ «АМВІЛ» (), досягла своєї злочинної мети у вигляді пособництва у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи - ТОВ «АМВІЛ» () завідомо неправдивих відомостей.

Дії ОСОБА_4 містять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, а саме - пособництво невстановленим особам у внесенні в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

30 червня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, та підозрюваною у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , у присутності захисника підозрюваної адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

За умовами угоди про визнання винуватості підозрювана ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, крім того, при укладенні угоди сторонами була досягнута домовленість про призначення ОСОБА_4 покарання з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання, за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України - у виді позбавлення волі строком 3 роки без позбавлення права обіймати посади чи займатись певною діяльністю та звільнення обвинуваченої на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням.

Розглядаючи питання про затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, суд доходить такого висновку.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468, ч. 4 ст. 469 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості, яка може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких та тяжких злочинів.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином.

При цьому судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом, які у підготовчому судовому засіданні додатково роз`яснені обвинуваченій.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України в обсязі обвинувачення, підтвердила обставини, викладені у пред`явленому їй обвинуваченні та надала згоду на призначення узгодженої сторонами угоди про визнання винуватості міри покарання.

Ураховуючи, що між прокурором та обвинуваченою досягнуто угоди про визнання винуватості, суд розглядає кримінальне провадження відповідно до положень ст. 472, ч. 4 ст. 474, ст. 475 КПК України.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні вважав за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , у присутності захисника адвоката ОСОБА_5 , як таку, що відповідає вимогам закону.

Обвинувачена ОСОБА_4 та захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просили затвердити угоду, обвинувачена ОСОБА_4 провину у інкримінованому їй кримінальному правопорушенні визнала повністю, щиро розкаялася.

Відповідно до вимог ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду та призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Суд бере до уваги, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам КПК України, підстав для відмови в затвердженні угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено. Міра покарання, узгоджена сторонами угоди, відповідає вимогам призначення покарання, передбачених ст. 65, 66, 69 КК України.

Суд переконався у добровільності укладення сторонами кримінального провадження угоди і що вона не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, обіцянок, дії будь-яких інших обставин ніж ті, які передбачені в угоді.

Узгоджені сторонами вид і міра покарання відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення, інтересам суспільства та держави і даним щодо особи обвинуваченої, яка не судима, на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах не перебуває, працює двірником в КЗ "ЗДО 290", у вчиненому щиро розкаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення та викриттю у вчиненні злочинів інших осіб.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про можливість затвердження вказаної угоди про визнання винуватості, ухвалити вирок на підставі такої угоди із призначенням обвинуваченій узгодженої в угоді міри покарання.

Витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженню відсутні.

Запобіжний захід стосовно обвинуваченої у даному кримінальному провадженні не обирався.

Керуючись ст. 314, 368, 370, 373-376, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30 червня 2025 року, укладену між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами Бюро економічної безпеки України Харківської обласної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 205-1 КК України, та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду у кримінальному провадженні в загальному порядку.

Згідно з п. 1, 2 ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладання угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1