Справа № 279/3712/25 Провадження№1-кс/279/863/25
У Х В А Л А
іменем України
16.06.2025 року в період часу з 15 год. 30 хв. по 16 год.00 хв. було проведено за кординатами місцевості 50.9446193 28.5767272, де в гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 мешканець АДРЕСА_1 в якого було виявлено та вилучено: прозорий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яку поміщено до спец-пакету PSP 1185815, один змив на ватний аплікатор з поверхні зіп-пакету із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який поміщено до паперову конверту.
Вилучений прозорий зіп-пакет із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, яку поміщено до спец-пакету PSP 1185815, один змив на ватний аплікатор з поверхні зіп-пакету із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який поміщено до паперову конверту. - є речовими доказами, відповідають визначеним у ст. 98 КПК України критеріям, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди скоєного кримінального правопорушення, у зв`язку з чим, необхідно провести відповідні судові експертизи .
Клопотав про накладення арешту на вищевказане майно.
Речі, вилучено під час огляду 16.06.2025, визнано речовим доказом.
Відповідно до ст.171 ч.5 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.
Порушення строків подання клопотання до суду не встановлено.
Відповідно до вимог ст.167 КПК України, вищеназване вилучене майно має статус тимчасово вилученого.
Частиною 1 ст.170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
У відповідності до ч.3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Згідно ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.
Слідчим суддею встановлено, що є всі підстави вважати, що лише частина майна, на яке дізнавач просить накласти арешт, може бути предметом злочинного посягання та використано як доказ факту і обставин, що встановлюються під час кримінального провадження за ст.309 ч.1 КК України.
Змиви, які зафіксовані, як матеріальні об`єкти створені безпосередньо органом слідства, вони не належать іншій фізичній чи юридичній особі, яка, в разі не накладення на них арешту, може заявити про свої права та таке майно. Не містить клопотання і обґрунтування того, що існують ризики зникнення або знищення таких об`єктів, які створені органом досудового розслідування та перебувають у його володінні.
Згідно ст.170 ч.1 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Визнання певних речей чи предметів речовими доказами не вимагає безумовного накладення на такі речі арешту.
З врахуванням наведеного клопотання підлягає частковому задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст.167, 170-173 КПК України,
П О С Т А Н О В И В :
Клопотання задовольнити частково.
В накладенні арешту на один змив на ватний аплікатор з поверхні зіп-пакету із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору, який поміщено до паперову конверту - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_5

Копія згідно з оригіналом