Справа № 610/2262/25
провадження № 1-кс/610/492/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2025 року слідчий суддя Балаклійського районного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участі: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції), розглянувши клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000021 від 14.01.2025,

ВСТАНОВИВ:

21.07.2025 представник власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, в якому зазначає, що в провадженні старшого слідчого СВ ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП В Харківській області Меркулової, перебуває кримінальне провадження № 0000021 від 14.01.2025 за підозрою ОСОБА_6 і іншої особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. В рамках кримінального провадження, 24.06.2025 в період часу з 18:18 год. по 19.58 год. під час проведення слідчих дій, а саме обшуку транспортного засобу марки ВАЗ 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 на підставі Ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області справа N 610/2262/25 (провадження N l-кс /610/417/2025) від 20 червня 2025 року, за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено транспортний засіб марки ВА3 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким користувався ОСОБА_6 . Власником транспортного засобу марки ВА3 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про реєстрацію ТЗ знаходиться в матеріалах кримінального провадження). 27.06.2025 ухвалою слідчого судді ОСОБА_7 на автомобіль ВА3 21063 реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було накладено арешт позбавивши власника права на відчуження, розпорядження та користування (справа №610/2262/25, провадження 1-кс/610/435/2025). Розгляд даної справи за клопотанням прокурора проводився без участі власника майна транспортного засобу. В ухвалі від 27.06.2025 суд зазначив, що власники майна у судове засідання не з`явилися, просили розглянути клопотання за їх відсутності, що не відповідає дійсності, оскільки ОСОБА_4 не викликалася до суду та не знала про розгляд клопотання про арешт належного їй майна. Вважає, що підстави арешту автомобіля ВА3 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є необгрунтованими. Оскільки, предметом досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні не є будь-яка діяльність ОСОБА_8 , яка не має жодного відношення до вчинення кримінального правопорушення та її майно не може підлягати конфіскації внаслідок дій ОСОБА_6 . Власник автомобіля, ОСОБА_4 не має статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні, а подальше утримання транспортного засобу під арештом не вбачається за доцільне, оскільки порушує баланс між втручанням у права та свободи особи та потребами досудового розслідування. Вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у право власності та подальше застосування заходів забезпечення кримінального провадження суперечить вимогам ч.ч. 2,3 ст.132 КПК України, адже власник автомобіля є особою пенсійного віку та має необхідність користування автомобілем.

З огляду на викладене, вважає, що необхідно скасувати арешт накладений на транспортний засіб.

Представник власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 клопотання підтримала з наведених у ньому підстав, просила його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання та пояснив, що кримінальне провадження на цей час триває. Проводяться слідчі дії, арештоване майно є предметом злочину, а тому його повернення власнику утруднить проведення досудового розслідування.

Вислухавши адвоката ОСОБА_5 , прокурора, вивчивши зміст клопотання та додані до нього документи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з частинами 1-3 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення, у тому числі, збереження речових доказів. У такому випадку, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Як вбачається з ухвали слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27.06.2025, ВП № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000021. Відомості про вчинене кримінальне правопорушення з кваліфікацією за ч. 2 ст. 307 КК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) було внесено 24.02.2025.

27.06.2025 ухвалою слідчого судді Балаклійського районного суду Харківської області від 27.06.2025 було накладено арешт, зокрема на транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ 21063, реєстраційний номер НОМЕР_1 , жовтого кольору, № кузова НОМЕР_2 , власником якого є ОСОБА_4 , а фактичним користувачем - ОСОБА_6 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном.

Накладаючи арешт слідчий суддя виходив з того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, тобто могло зберегти на собі сліди вчинення кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі бути предметом, що був об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, тому є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та на нього необхідно накласти арешт з метою його збереження.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням іншого власника або володільця майна, якщо він доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

ОСОБА_4 є власником вказаного автомобіля.

Як передбачено ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинен бути встановлений справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

Враховуючи викладене та зважаючи на те, що на теперішній час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000021 від 14.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, триває, слідчий суддя дійшов висновку, що арешт вказаного майна шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаним майном не втратив своєї актуальності, а тому клопотання є передчасним та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 110, 174 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про скасування заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна, застосованого в кримінальному провадженні №0000021 від 14.01.2025, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 28 липня 2025 року о 12.45 годині.

Слідчий суддя: ОСОБА_1