Справа № 211/9241/25
Провадження № 1-кп/211/1813/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 р.

Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в спрощеному порядку без проведення судового розгляду, за відсутністю учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000197 від 12.08.2025 відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Первомайськ Миколаївської області, громадянина України, який має неповну середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, який на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб не має, такого, який має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , та фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2025 приблизно о 09:50 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився у м. Кривий Ріг, вул. Башкірська біля трамвайних колій на стихійному ринку "Довгинцівський", де здійснював продаж овочів. У цей же день та у цьому ж місці приблизно о 09:55 між ним та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник словесний конфлікт на грунті того, що ОСОБА_2 грубо відповів ОСОБА_3 , внаслідок чого у ОСОБА_2 виник умисел, спрямований на завдання ударів, з метою завдання фізичного болю ОСОБА_3 . Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_2 у цей же день та у цьому ж місці приблизно о 10:00, стоячи позаду ОСОБА_3 на відстані витягнутої руки, наніс останньому долонею правої руки два удари в область голови, від чого потерпілий відчув фізичний біль.

Таким чином, дії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кваліфіковано за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, які полягають у умисному завданні ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

У клопотання до обвинувального акту прокурором зазначено, що з урахуванням того, що обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності, у відповідності до положень ч. 1 ст. 302 КПК України він просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні. До обвинувального акту з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні прокурором залучено документи, передбачені п. 1-3 ч. 3 ст. 302 КПК України.

З заяви ОСОБА_2 , складеної в присутності його захисника, адвоката ОСОБА_4 , вбачається, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, згодний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодний з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному провадженні, а також йому роз`яснено та зрозуміло, що у такому разі він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Положеннями ч. 2 та ч. 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в спрощеному провадженні, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дослідивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, дійшов висновку по те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, а саме: умисне завдання ударів, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання відносно призначення покарання, суд керується статтями 50, 65 КК України в частині законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання та досягнення мети його призначення.

При призначенні покарання суд виходить з вимог закону щодо достатності покарання для виправлення особи, запобігання скоєнню ним нових кримінальних правопорушень, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене ОСОБА_2 кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 126 КК України віднесено до кримінальних проступків.

Дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_2 , суд установив, що він раніше не судимий в силу ст. 89 КК України (а.п. 38, 39), за місцем проживання характеризується нейтрально, скарг та зауваження від сусідів не надходило (а.п. 33), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п. 34), звертався до лікаря-нарколога з 14.02.2022 по теперішній час з приводу: "Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності", не одружений, не має на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей чи інших осіб, не працевлаштований, іншою суспільно корисною працею не займається.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому на підставі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання на підставі ст. 67 КК України - судом не встановлені.

Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

З огляду на наведене, ураховуючи всі зазначені вище обставини в їх сукупності, виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, суд дійшов висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення обвинуваченого ОСОБА_2 і запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень останньому необхідно призначити покарання в межах санкцій ч. 1 ст. 126 КК України у вигляді штрафу.

Процесуальні витрати, у тому числі пов`язані з залученням експертів, відсутні.

Речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-371, 374, 381, 382, 394 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та піддати покаранню у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Матеріали кримінального провадження №0000197 від 12.08.2025 залишити при обвинувальному акті, з подальшим зберіганням у справі №211/9241/25, провадження №1-кп/211/1813/25.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених частиною першою статті 394 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: ОСОБА_1