ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/3034/25 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Апеляційне провадження № 11сс/818/713/25 Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харків апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 25 квітня 2025 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом першої інстанції обставини.

30.04.2025 року ОСОБА_6 подав до суду скаргу, в якій просив зобов`язати посадових осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області внести відомості до ЄРДР за його заявою від 25.04.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2025 року відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 25 квітня 2025 року.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі заявник ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою задовольнити його скаргу.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що слідчий суддя незаконно відмовив в задоволенні його скарги в повному обсязі, оскільки він у порядку ст.214 КПК України звернувся до поліції з заявою про вчинення кримінального правопорушення - угону автомобіля TOYOTA COROLA, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору.

Вказує, що слідчим суддею не надано належної оцінки доводам його скарги та заяви про вчинення кримінального правопорушення, оскільки як співвласником зазначеного автомобіля ОСОБА_7 під час допиту в якості свідка зазначалось, що вона у вересні 2022 року телефонувала на лінію «102» та повідомляла про угон автомобіля, так і ним у заяві від 25.04.2025 року повідомлялось про угон, тобто з заявами про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.289 КК України звертались обидва співвласники автомобіля TOYOTA COROLA, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 .

Позиції учасників судового провадження

Заявник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, причин своєї неявки суду не повідомив.

Прокурор до початку судового розгляду подав до апеляційного суду заяву в якій просить провести судовий розгляд без його участі та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи вимоги ч. 4 ст. 405, ч.2 ст. 422 КПК України, колегія суддів вважає за можливим проведення апеляційного перегляду ухвали слідчого судді за відсутності прокурора у кримінальному провадженні та заявника, оскільки неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

На підставі ч.4 ст.107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі сторін та без фіксування судового засідання технічними засобами.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань визначений у статті 214 КПК України.

Так, ч.1 ст.214 КПК України передбачено, що слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Частиною 2 цієї статті визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. При цьому, в реєстрі, серед іншого, згідно з п.4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України, зазначається короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Аналогічні вимоги закріплені у Положенні про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженому Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298.

Частина 2 Глави 1 Розділу ІІ вказаного Положення закріплює, що відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам пункту 4 частини п`ятої статті 214 КПК України, зокрема - мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Положення ст. 214 КПК перебувають у взаємозв`язку з ч.1 ст.2 КК, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого ним Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Вказане узгоджується з позицією, викладеною в Узагальненні Вищого спеціалізованого суду України № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

У свою чергу, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що повноваженнями щодо оцінки відомостей, повідомлених потерпілим чи наведених у заяві, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені лише слідчий, дізнавач, прокурор, що також узгоджується із загальними засадами кримінального судочинства, в тому числі принципом диспозитивності щодо розподілу процесуальних функцій.

Разом з цим, зміст ч.1 ст.214 КПК України не зобов`язує слідчого, дізнавача чи прокурора вносити до ЄРДР всі прийняті та зареєстровані ними заяви, зокрема ті, що не містять у собі відомостей про склад кримінального правопорушення, передбаченого діючим КК України.

У постанові від 01.12.2022 року у справі №522/7836/21 (провадження №51-2328км22) Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду констатував той факт, що слідчий суддя під час здійснення судового контролю може скасовувати постанови слідчого/прокурора та зобов`язувати вчиняти певні дії передбачені КПК України, однак при цьому не повинен втручатися в процесуальну діяльність слідчого.

Виходячи з цього, слідчий суддя, на етапі проведення досудового розслідування, не виконує функції слідчого у провадженні, а лише забезпечує судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та позбавлений повноважень надати вказівку слідчому щодо прийняття конкретного за змістом процесуального рішення, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Отже, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, повідомлення про вчинене кримінального правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі критеріїв викладених вище і тільки після прийняття рішення органом досудового розслідування щодо заяви про вчинення кримінального провадження слідчим суддею, у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР, може бути надана оцінка заяві про вчинення кримінального провадження та прийнятому органом досудового розслідування рішенню. Наявність такої оцінки є обов`язковою для здійснення функції судового контроля слідчим суддею, тобто носить цілком преюдиціальний характер.

Відмовляючи у задоволенні скарги,слідчий суддя керувався положеннями ч.1 ст.303 КПК України, якими передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про вчинення кримінального правопорушення та вимогами ч.1 ст.214 КПК України, якою передбачено підстави внесення відповідних відомостей слідчим, прокурором до ЄРДР.

Як об`єктивно вбачається зі змісту скарги, первинно поданої до суду першої інстанції, а також доводів апеляційної скарги, Лозівським РВП ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0001279 від 26.11.2024 року за ч.1 ст. 382 КК України, розпочате на підставі ухвал слідчих суддів від 19.11.2024 року у справі № 629/6372/24 та № 629/7543/24 від 27.12.2024 року.

Постановою слідчого від 22.01.2025 року у кримінальному провадженні № 0001279 від 26.11.2024 року за ч.1 ст.382 КК України оголошено в розшук автомобіль «Toyota Corolla», 2013 року випуску, державний номер НОМЕР_1 .

25.04.2025 року ОСОБА_6 звернувся до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області із заявою про внесення до ЄРДР відомостей за фактом угону транспортного засобу TOYOTA COROLA, 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1 білого кольору.

При цьому, відповідно до наданих до апеляційного суду копій матеріалів кримінального провадження № 0001279 від 26.11.2024 року за ч.1 ст.382 КК України, в них міститься копія листа слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 , адресована ОСОБА_6 про те, що його заяву від 21.04.2025 року про вчинення кримінального правопорушення було прийнято та долучено до матеріалів кримінального провадження № 0001279 від 26.11.2024 року.

Тобто, події зазначені в заяві ОСОБА_6 , стосуються кримінального провадження, яке вже зареєстровано в ЄРДР. Таким чином, колегія суддів зазначає, що на процес збирання доказів у кримінальному провадженні можуть впливати й інші учасники кримінального провадження, зокрема, заявник та потерпілий, їх представники, шляхом подання на підтвердження своєї заяви речей і документів (пункт 2 частини 2 статті 60 КПК України), подання доказів слідчому, прокурору, слідчому судді, суду, заявлення клопотань, надання пояснень тощо (частина 1 статті 56 КПК України).

У той же час ні заявник, ні потерпілий, ні слідчий суддя не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору саме тієї кваліфікації кримінального правопорушення, яка є бажаною для них, чи яку вони вважають правильною, а також не уповноважені спрямовувати хід досудового розслідування, зокрема, шляхом нав`язування слідчому та прокурору коло осіб, причетних до кримінального правопорушення.

За таких обставин, твердження заявника про те, що з боку посадових осіб Лозіського РВП ГУНП в Харківській області допущено бездіяльність, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки згідно відомостей, наданих до суду, вбачається, що заява ОСОБА_6 була зареєстрована та долучена до матеріалів кримінального провадження для перевірки доводів, викладених у заяві шляхом проведення відповідних слідчих (розшукових) дій та інших заходів в межах кримінального провадження № 0001279 від 26.11.2024 року, відкритого саме за подіями, про які зазначається у вказаній заяві, що свідчить про слушність доводів слідчого судді про відсутність бездільності, пов`язаної з виконанням вимог ст.214 КПК України органом досудового розслідування.

За таких обставин, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов цілком обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення скарги заявника, виходячи з фактичного змісту матеріалів справи та прийнятого органом досудового розслідування рішенням за заявою останнього.

За таких обставин, ухвала слідчого судді є обґрунтованою та законною, оскільки її постановлено у відповідності до норм чинного законодавства.

Відповідно, ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 13 травня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги заявника ОСОБА_6 на бездіяльність посадових осіб Лозівського РВП ГУНП в Харківській області щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про кримінальне правопорушення за заявою від 25 квітня 2025 року- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Колегія суддів:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4