СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/4297/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0002234 від 01.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 року на розгляд слідчого судді передано клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 погодженого з прокурором Святошинської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 про накладення арешту на майно: автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 який належить згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрований: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні № 0002234 від 01.07.2025 року. Заборонити експлуатацію автомобіля «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказане клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, за процесуального керівництва Святошинської окружної прокуратури м. Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0002234 від 01.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідування встановлено, що 30.06.2025, приблизно о 23:15, ОСОБА_5 керуючи автомобілем "Subaru Forester", д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по 18 км Берестейського шосе в м. Києві скоїла зіткнення з попутніми автомобілем «Smart» д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_6 та автомобілем "Daf", д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_7 , внаслідок чого ОСОБА_6 отримала тілесних ушкоджень.

В процесі огляду місця ДТП був оглянутий автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 та переданий на відповідальне зберігання користувачеві ОСОБА_5

01.07.2025 року автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 в порядку ст. 98 КПК України було визнано речовим доказом по кримінальному провадженні, про що згідно зі ст. 110 КПК України, винесено мотивовану постанову.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_5 .

Автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 є речовим доказом у кримінальному провадженні, щодо дорожньо-транспортної пригоди з потерпілим. В ході розслідування є необхідність у проведення авто технічної експертизи даного автомобіля з метою з`ясування справність гальмівної системи та рульового керування. Відповідно до ст. 98 КПК України, автомобіль являється знаряддям вчинення злочину.

Слідчий в судовому засіаднні вимоги заявлені в матеріалах клопотання підтримув в повному обсязі.

Дослідивши клопотання і додатки до нього, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Так, згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України - заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Статтею 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Так, у зв`язку з вищевикладеним слідчий суддя вважає наявними підстави для накладення арешту даного майна, оскільки слідчим доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики приховування, псування, знищення, втрати, відчуження та використання цього майна.

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Святошинського УП ГУНП у м. Києві капітана поліції ОСОБА_3 про накладення арешту, у кримінальному провадженні № 0002234 від 01.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на майно - автомобіль «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 який належить згідно свідоцтва про реєстрацію серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрований: АДРЕСА_1 , для забезпечення його зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні № 0002234 від 01.07.2025 року.

Заборонити експлуатацію автомобіля «Субару Форестер» д.н.з. НОМЕР_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1