Справа № 522/4520/22
Провадження № 1-кп/522/1740/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000769 від 12.12.2021 року, відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-18.02.2022р., Суворівським районним судом м. Одеси за ст. 186 ч. 2 КК України до 5 років позбавлення волі, покарання не відбуте,

-17.05.2024 року Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.5, ст. 70 ч.4 КК України до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Вирок не набрав законної сили,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_11 ,ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

захисника - ОСОБА_14 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_9 незаконне придбав, зберігав та перевозив психотропні речовини в особливо великих розмірах, особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах без мети збуту. Кримінальне правопорушення вчинено при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_9 у невстановлений час, а також у невстановлений спосіб, перебуваючи на території міста Одеси, більш точного місця не встановлено, незаконно придбав у невстановленої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме кримінальне провадження, психотропні речовини, які незаконно зберігав в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е 200 CDI», державний номер: НОМЕР_1 , та незаконно перевозив по території міста Одеси на вказаному автомобілі без мети збуту.

12.12.2021року, приблизно о 02 годині 25 хвилин, більш точного часу не встановлено, співробітниками поліції, під час проведення оперативно-розшукових заходів біля будинку № 12, розташованого по вул. Катерининський в місті Одесі, зупинено автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е 200 CDI», державний номер: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_9 , в якому виявлено психотропні речовини.

У той же день, 12.12.2021 року в ході проведеного співробітниками поліції обшуку транспортного засобу - автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е 200 CDI», державний номер: НОМЕР_1 , розташованого біля будинку № 12 по вул. Катерининський в м. Одесі в присутності понятих буловиявлено та вилучено: п`ять полімерних пакетів в кожному з яких знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору; дев`ять полімерних пакетів в кожному з яких знаходилась кристалічна речовина темно-зеленого кольору та полімерний пакет в якому знаходилось чотири таблетки жовтого кольору.

Встановлено, що порошкоподібна речовина білого кольору, загальною масою 49,589 г., яка містилась у п`яти полімерних пакетах, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено метамфетамін.

Загальний кількісний вміст метамфетаміну становить 23,901 г.

Встановлено, що кристалічна речовина темно-зеленого кольору, загальною масою 44,73 г., яка містилась у дев`яти полімерних пакетах, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP ( 1 -феніл-2-піролідін-1 -іл-пентан-1- он).

Загальний кількісний вміст PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл-пентан-1-он) становить 30,61 г.

Встановлено, що чотири таблетки жовтого кольору з відтиском «ЕА7» загальною масою 1,73г., які знаходились в полімерному пакеті, містять особливо небезпечнупсихотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4-метилендіоксиметамфетамін).

Загальний кількісний вміст МДМА становить 0,67 г.

Згідно таблиці II Наказу Міністерства Охорони Здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться у незаконному обігу» виявлена та вилучена в ході проведеного обшуку транспортного засобу автомобіля марки «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е 200 CDI», державний номер: НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_9 , психотропна речовина, обіг якої обмежено - метамфетамін, загальним кількісним вмістом 23,901г., та особливо небезпечнапсихотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, загальним кількісним вмістом 30,61 г., є особливо великим розміром.

Органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_9 кваліфіковані за ч.3 ст. 307 КК України, як незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах, особливо небезпечних психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 , свою провину у вчинені злочину, передбаченого ст. 307 ч. 3 КК України не визнав та показав, що 12.12.2021 року коли він керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е 200 CDI», державний номер: НОМЕР_2 та рухався по вул. Катерининський в м. Одесі біля будинку 12 його було заблокувано та зупинено людьми у цивільному одязі, які йому не представлялися та не повідомляли що є працівниками правоохоронного органу. В цей час, оскільки він займався перевезенням пасажирів, він у томі місці зупинився для висадки клієнта. Після цього, вищезазначені особи його витягнули з автомобілю та поклали на підлогу та весь час він перебував у такому положенні. З урахуванням пред`явленого обвинувачення йому не відомо звідки в автомобілі опинились психотропні речовини. Знайдені психотропні речовини йому не належать, він їх не купував, а тому і не мав будь-якої мети щодо їх незаконного використання. Автомобіль марки «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е 200 CDI», державний номер: НОМЕР_2 належить громадянину ОСОБА_15 , та на той час він знаходився у його користуванні.

Не зважаючи на не визнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_9 , його вина у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України підтверджується наступними дослідженими у судовому засіданні доказами:

Так, свідок ОСОБА_16 суду показав, що він у період 2021 року працював у правоохоронних органах та приймав участь при затриманні обвинуваченого ОСОБА_9 12.12.2021 року в день затримання ОСОБА_9 було повідомлення оператора «102». Автомобіль «Мерседес» під керуванням ОСОБА_9 був зупинений біля пам`ятника Катерині у нічний час. В автомобілі під час обшуку в присутності понятих на підлоги між сидінням водія та заднім сидінням був знайдений мішечок з психотропними речовинами які у подальшому були вилучені. Також під час обшуку в салоні автомобіля був вилучений мобільний телефон, який належить обвинуваченому. ОСОБА_9 , разом з понятими та іншими учасниками слідчої дії брав участь у проведені обшуку та спостерігав за вказаними слідчими діями.

Свідок ОСОБА_17 , суду показав, що він був понятим при проведенні обшуку автомобіля «Мерседес» під керуванням ОСОБА_9 , який знаходився по вул. Катерининська в м. Одесі. В ході обшуку на підлоги між сидінням водія та заднім сидінням автомобілю «Мерседес» був знайдений мішечок, який був відкритий при понятих, в ньому містилися пакетики близько 20 штук з порошком та пігулками. Також під час обшуку автомобіля приймав участь експерт. Також в ході обшуку був вилучений мобільний телефон ОСОБА_9 , який знаходився в салоні автомобілю. В подальшому був складений протокол обшуку, який підписали учасники вказаної слідчої дії у тому числі і він. ОСОБА_9 підписав даний протокол та зауважень у нього було.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_18 , який був допитаний у судовому засіданні і проходив понятим під час проведення обшуку 12.12.2021 року автомобіля «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е200 CDI»,державний номер: НОМЕР_1 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_9 .

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_19 , суду показав, шо станом на кінець 2021 року він працював у відділі боротьби з наркозлочинністю. 12.12.2021 року ним була отримана оперативна інформація, щодо можливого збуту наркотичних засобів, психотропних речовин особою, яка керувала транспортним засобом «MERCEDES-BENZ»,державний номер: НОМЕР_2 . У той же день, даний автомобіль був заблокований на вул. Катерининській у м. Одеса. При проведені обшуку на підставі ухвали слідчого судді вищевказаного автомобіля, на підлозі біля заднього сидінням з боку водія було знайдено мішечок в якому знаходились пакетики з пігулками у великій кількості та порошком. Обшук проводився в присутності понятих, які будь яких зауважень у протоколі обшуку не зазначили.

Наведені показання свідків узгоджуються між собою, є об`єктивними, достовірними та належними, які прямо підтверджують обставини, що підлягають встановленню під час кримінального провадження, та підтверджуються за допомогою інших доказів, які безпосередньо досліджені судом.

Так, відповідно до рапорту старшого слідчого вказаного відділення поліції про те, що 12.12.2021 року на підставі ухвали слідчого судді (провадження №1- кс/522/12511/21) від 03.12.2021р., співробітниками УБН в Одеській області проведено обшук транспортного засобу «Mercedes-Benz» Е200 CDI з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , яким фактично користується громадянин України ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в результаті якого виявлено та вилучено: 5 полімерних пакетів з замком «zip - lock» з порошкоподібною речовиною білого кольору, схожою на амфетамін; полімерних пакетів з замком «zip - lock» з кристалічною речовиною зеленого кольору, схожою на наркотичний засіб; 1 полімерний пакет з замком «zip - lock» в якому знаходяться чотири таблетки жовтого кольору, схожі на наркотичний засіб.

Відповідно до протоколу обшуку автомобіля Mercedes-Benz Е200 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , розташованого за адресою: м. Одеса, Катериненська, 12, з якого вбачається, що у вказаному автомобілі в результаті проведення обшуку було виявлено та вилучено: 5 полімерних пакетів з замком «zip - lock» з порошкоподібною речовиною білого кольору, схожою на амфетамін; полімерних пакетів з замком «zip - lock» з кристалічною речовиною зеленого кольору, схожою на наркотичний засіб; 1 полімерний пакет з замком «zip - lock» в якому знаходяться чотири таблетки жовтого кольору, схожі на наркотичний засіб, мобільний телефон марки «SAMSUNG».

Відеозаписом слідчої дії - обшуку в автомобілі «Mercedes-Benz» Е 200 CDI, державний реєстраційним номером НОМЕР_1 , який був проведений 12.12.2021р. на якому наочно зафіксовано його хід та результати. Як вбачається із відеозапису обвинувачений ОСОБА_20 безпосередньо брав участь у зазначеній дії в ході якої, в тому числі приймали участь і поняті: ОСОБА_17 , та ОСОБА_18 .

Протокол огляду предметів від 12.12.2021 року, підтверджує, що у присутності понятих було проведено огляд вилучених від 12.12.2021 року 5 полімерних пакетів з замком «zip-lock» з порошкоподібною речовиною білого кольору. В подальшому, з метою встановлення наявності у вказаній речовині вмісту наркотичних засобів проведено експрес аналіз із застосуванням експрес тесту IDENTA IDT 5000 « Amphetamine Methamphetamine Identifiction IDenta LOT: 5013120A EXP: 07/2023, в ході якого в дослідженій речовині була встановлена наявність психотропної речовини амфетаміну та/або медамфетаміну. Вказаний протокол із додатками відповідає вимогам ст. ст. 237, 104-106 КПК України.

Висновком експерта СЕ-19/116-22/456-НЗПРАП від 03.02.2022 року за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин. їх аналогів та прекурсорів, підтверджує, що надана на експертизу порошкоподібна речовина загальною масою 49,589 г, яка на експертизу надана в спеціальному пакеті Національної поліції України № 1NP1012705, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін. Загальний кількісний вміст метамфетаміну в порошкоподібній речовині становить 23,901г.

Висновком експерта СЕ-19/116-22/472-НЗПРАП від 21.02.2022 року за результатами судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, підтверджує, що надана на експертизу кристалічна речовина темно-зеленого кольору загальною масою 44, 73 г, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он). Загальний кількісний вміст PVP становить 30,61 г. Надані на експертизу чотири таблетки жовтого кольору з відтиском «ЕА7», загальною масою 1,37 г, містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4- метилендіоксиметамфетамін). Загальний кількісний вміст МДМА становить 0,67г.

З урахуванням зазначених досліджених доказів, суд приходить до висновку, що вони є належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку, встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження.

Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного.

При цьому суд не приймає до уваги доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів, наданих стороною обвинувачення, а саме базових доказів і їх похідні, виходячи із наступного.

Так, Конституційний Суд України у рішенні №12-рп/2011 від 20 жовтня 2011 року у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України зазначив, що визнаватися допустимими і використовуватися як доказ в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України про те, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом», дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Кримінальний процесуальний закон не дає вичерпного переліку підстав, за наявності яких докази мають визнаватися недопустимими, а натомість надає право суду вирішувати питання їх допустимості чи недопустимості у порядку, передбаченому статтею 89 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 89 КПК України суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Згідно із ч. 2, 3 ст. 89 КПК України у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате. Сторони кримінального провадження, потерпілий мають право під час судового розгляду подавати клопотання про визнання доказів недопустимими, а також наводити заперечення проти визнання доказів недопустимими.

Частиною першою статті 87 КПК України передбачено, що ключовою умовою для визнання доказів недопустимими є їх отримання внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи з положень ч.1 ст.86 КПК України допустимість доказів - це придатність їх для використання у кримінальному процесі за формою. Вимогами допустимості доказів є законність джерела, способу отримання доказів, процесуальне оформлення ходу і результатів проведення слідчих дій, належний суб`єкт, що має право проводити процесуальні дії з отримання доказів.

Так, жоден доказ обвинувачення чи захисту не має наперед визначеної сили серед інших доказів, і такі докази, підлягають врахуванню судом на рівні з іншими доказами у справі.

Отже, для прийняття відповідного процесуального рішення оцінка доказів повинна проводитися не тільки з точки зору їх належності, допустимості та достовірності, а і в їх сукупності, з врахуванням достатності та взаємозв`язку, без відокремлення один від одного в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення.

Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.

Як встановлено в ході судового розгляду 12.12.2021р. прокурором було винесено постанову про виділення із матеріалів кримінального провадження № 0000525 від 28.08.2021 року матеріалів щодо проведеного 12.12.2024 обшуку в кримінальне провадження №0000769 від 12.12.2021 року, при цьому винесена постанова не протирічить вимогам ст. 217 КПК України, оскільки повідомлення про підозру обвинуваченому ОСОБА_9 було вручено 12.12.2021 року та матеріали відносно нього були виділені в окреме провадження у цей же день. Крім того, постановою заступника керівника Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_21 від 12.12.2021 року було визначено територіальну підслідність кримінального провадження №0000769 від 12.12.2021 року.

Обшук в автомобілі марки «MERCEDES-BENZ», моделі: «Е 200 CDI», державний номер: НОМЕР_1 10.08.2021 року, який використовував ОСОБА_9 відбувався відповідно до вимог ст. 13 КПК України, ст. 30 Конституції України на підставі вмотивованої ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 03.12.2021 року, яка набрала законної сили. Сам обшук в автомобілі проводився з метою виявлення наркотичних засобів, в межах строку дії ухвали слідчого судді від 03.12.2021 року та відповідно до вимог ст. 236 КПК України. При цьому суд також критично відноситься і до показань обвинуваченого ОСОБА_9 даних їм в ході судового розгляду про те, що він при проведенні обшуку перебував на підлозі, оскільки це спростовується відеозаписом зазначеної слідчої дії, за результатами якої ОСОБА_9 , підписав протокол обшуку та від нього будь яких заяв або доповнень не надходило.

На підставі наведеного суд вважає що докази вини обвинуваченого ОСОБА_9 у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 309 ч. 3 КК України є допустимими, що виключає застосування доктрини «плодів отруєного дерева» на яку посилається сторона захисту.

Не визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_9 суд розцінює як бажання останнього уникнути відповідальності за вчинене.

Як вбачається із пред`явленого ОСОБА_9 обвинувачення, яке підтримав прокурор під час судового розгляду, останній незаконно придбав, зберігав, перевозив з метою збуту психотропні речовини в особливо великих розмірах, особливо небезпечні психотропні речовини та особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах.

Однак, такий висновок сторони обвинувачення є невірним, оскільки не ґрунтується на об`єктивних і беззаперечних доказах у кримінальному провадженні.

Як вбачається з досліджених доказів, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_9 , дійсно придбав, зберігав та перевозив психотропні речовини, особливо небезпечні психотропні речовини, в тому числі в особливо великих розмірах, проте доказів які б підтверджували мету збуту суду стороною обвинувачення не надано.

Згідно вимог вказаної норми закону, органом досудового розслідування не встановлено час, місце та осіб, у яких ОСОБА_9 придбав та у подальшому яким відчужував психотропну речовину, тобто слідством не доведено об`єктивну сторону злочину, що підлягає обов`язковому доказуванню. Також, органом досудового розслідування, відповідно до статті 91 КПК України не доведено і суб`єктивну сторону злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України у пред`явленому ОСОБА_9 обвинуваченні.

Так, суб`єктивна сторона злочину, передбаченого статтею 307 КК України характеризується прямим умислом, і наявність мети збуту є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього кримінального правопорушення.

Пред`являючи ОСОБА_9 обвинувачення за ч. 3 ст. 307 КК України, орган досудового розслідування в обвинувальному акті зазначив, що обвинувачений незаконно придбав, зберігав та перевозив у автомобілі психотропні речовини та особливо небезпечні психотропні речовини в особливо великих розмірах з метою збуту та ця мета встановлена зважаючи на розмір психотропних речовин.

Таким чином, основним доказом обвинувачення ОСОБА_9 за ч. 3 ст. 307 КК України на думку сторони обвинувачення, є вилучення в обвинуваченого психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великому розмірі.

Разом з тим, у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 4 (з наступними змінами і доповненнями) «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» дано визначення дій, які пов`язані з незаконним виробництвом, виготовленням, придбанням, зберіганням тощо наркотичних засобів, психотропних речовин, прекурсорів.

Зокрема, під незаконним збутом наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (стаття 307 КК України) потрібно розуміти будь-які оплатні чи безоплатні форми їх реалізації всупереч Законам України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» (продаж, дарування, обмін, сплата боргу, позика, введення володільцем цих засобів або речовин ін`єкцій іншій особі за її згодою тощо, пункт 4 Постанови).

Пред`явлене обвинувачення ОСОБА_9 за ч.3 ст. 307 КК України не містить жодної інформації щодо факту збуту психотропних речовин жодній особі, тобто таких фактів органом досудового розслідування не встановлено, оперативні закупівлі психотропних речовин не проводилися.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст.309 КК України, містить вичерпний перелік альтернативних форм злочинної поведінки, до якого з-поміж інших входить і незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 переслідуючи прямий умисел, спрямований на порушення встановленого законом порядку обігу психотропних речовин незаконно її придбав, зберігав та перевозив без мети збути.

Таким чином, вилучена кількість психотропних речовин, за відсутності інших доказів, не може бути визначальним доказом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України.

Доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів (ст. 84 КПК України).

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст. 85 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення в ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 370 КПК України та ч.1 ст. 94 КПК України встановлено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження.

Згідно зі ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами передбаченими цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 91, 92 КПК України, обов`язок доказування винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення покладається на прокурора.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, висловлену у п.60 Рішенні у справі «Коробов проти України», яке набуло статусу остаточного, відповідно до якої Європейський суд з прав людини в черговий раз звертає увагу на те, що «при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), n.161, Series А заява № 25).

Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту», вимоги норм ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК України, відповідно до яких обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до переконання про недотримання стороною обвинувачення стандарту підтвердження доведеності винуватості ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого злочину в частині наявності такої кваліфікуючої ознаки вчинення злочину, як мети збуту психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин.

Приписами статті 337 КПК України визначено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. З метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Відповідно до пункту 23 Пленуму Верховного Суду України «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» № 5 від 29 червня 1990 року, всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь обвинуваченого.

Пунктом 21 цього Пленуму також зазначено, що суди мають орієнтуватися на те, що відповідно до вимог КПК «виправдувальний вирок постановляється: за відсутністю події злочину, коли судовим розглядом справи встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачувався підсудний, взагалі не мало місця або відсутній причинний зв`язок між діянням підсудного і шкідливими наслідками, настанням яких обумовлюється злочинністю діяння, зокрема, коли шкідливі наслідки настали внаслідок дій особи, якій заподіяно шкоду, або в результаті дії сил природи тощо; за відсутністю в діянні підсудного складу злочину, коли встановлено, що діяння, яке ставилось у вину підсудному, ним вчинено, але кримінальним законом воно не визнається злочинним, зокрема, якщо воно лише формально містить ознаки злочину, але через малозначність не являє суспільної небезпеки; відсутні інші умови, за яких діяння визнається злочинним (повторність діяння, попереднє притягнення до адміністративної відповідальності тощо), діяння вчинено у стані необхідної оборони чи крайньої необхідності; мала місце добровільна відмова від вчинення злочину, а фактично вчинене не містить складу іншого злочину; підсудний не є суб`єктом злочину через відсутність спеціальних ознак, встановлених для суб`єкта даного складу злочину; підсудний не досяг віку, з якого він може нести кримінальну відповідальність; за недоведеністю участі підсудного у вчиненні злочину, коли факт суспільно небезпечного діяння встановлено, але досліджені судом докази виключають або не підтверджують вчинення його підсудним».

Отже, при наявності іншого складу кримінального правопорушення, на підставі статті 337 КПК України, суд має право вийти за межі пред`явленого обвинувачення та перекваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_9 з ч. 3 ст. 307 КК України на ч. 3 ст. 309 КК України.

Дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, суд дійшов до переконання, що вони доводять факт того, що дії ОСОБА_9 слід кваліфікувати за ч. 3 ст. 309 КК України, як незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропних речовин та особливо небезпечних психотропних речовин в особливо великих розмірах без мети збуту.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_9 у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, обставини які пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 66 КК України судом не встановлено. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_9 відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

У відповідності до вимог Закону України про кримінальну відповідальність, покарання має на меті не тільки кару, а повинне забезпечити перевиховання обвинуваченого, задля недопущення повторення протиправної поведінки з його сторони. Покарання повинно бути справедливим.

Відповідно практики Верховного Суду (постанова ВС від 09.10.2018 у справі №756/4830/17-к), згідно якої визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину: категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання мас перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Аналіз викладеного свідчить про те, що виправлення ОСОБА_9 можливо лише в умовах його ізоляції від суспільства на певний строк, оскільки ОСОБА_9 не вперше вчинив злочин, що свідчить про його стійку антисоціальну спрямованість, а тому саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового злочину.

В той же час, вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2022 року ОСОБА_9 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

У зв`язку з тим, що після постановления вироку було встановлено, що ОСОБА_9 винен у скоєнні зазначеного вище злочину, яке він скоїв до винесення вироку, то остаточне покарання має бути призначене в силу ч. 4 ст. 70 КК України.

Питання щодо арештованого майна вирішується судом відповідно до вимог на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішується судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Рішення щодо відшкодування процесуальних витрат прийняти на підставі ст. 124 КПК України, та стягнути із обвинуваченого кошти на залучення експертів.

У зв`язку із призначенням покарання в умовах ізоляції від суспільства, строк тримання під вартою ОСОБА_9 продовжити, до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. ст. 72, 100, 367-368, 370-371, 373-376, 395, 532, 615 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопрушень, шляхом частково складання покарання, призначеного вироком Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2022 року у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, з покаранням, призначеним цим вироком, остаточно призначити ОСОБА_9 покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_9 обраховувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_9 строк його попереднього ув`язнення, а саме з 07.07.2021 року по 17.08.2021 року та з 12.12.2021 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_9 до набрання даним вироком законної сили залишити тримання під вартою.

Арешт накладений на майно на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 01.02.2022 року (справа №522/23948/21, провадження №1-кс/522/1018/22) - скасувати.

Речові докази:

-відповідно до постанови про визнання речових доказів від 14.12.2021 року, а саме; 5 полімерних пакетів з замком «zip-lock» з порошкоподібною речовиною білого кольору, схожою на амфетамін, які поміщено в сейф - пакет № SUD 1122846: 9 полімерних пакетів з замком «zip - lock» з кристалічною речовиною зеленого кольору, схожою на наркотичний засіб, які поміщено в полімерний сейф - пакет № FPS5015452: 1 полімерний пакет з замком «zip - lock» в якому знаходяться чотири таблетки жовтого кольору, схожі на наркотичний засіб, що поміщено в полімерний сейф - пакет № FPS5015512 - після вступу вироку в закону силу знищити;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та транспортний засіб марки «Mercedes - Benz» моделі Е200 CDI 3 державним реєстраційним номером НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію Серії НОМЕР_4 належить ОСОБА_15 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 - після вступу вироку у законну силу вважати повернутим власнику майна згідно зберігальної розписки від 08.02.2022 року;

-відповідно до постанови про визнання речових доказів від 18.03.2022 року, а саме: тряпічний чохол прямокутної форми чорного кольору та 6 частин одноразового хомута білого кольору в якому знаходилися вказані вище пакети з порошкоподібною речовиною, які поміщено в сейф - пакет № FPS5015451 ; кристалічну речовину білого кольору, загальною масою 49,589 г., яка містилась у п`яти полімерних «zip-lock» пакетах, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено - метамфетамін, кількісним вмістом 23,901 г, під час дослідження використано 0,081 г загальної маси об`єктів дослідження, а решту 49,508г поміщено в експертний пакет № 2916303; експрес тест в якому міститься психотропна речовина, обіг якої обмежено - етамфетамін, кількісним вмістом 0,0006г. а під час дослідження робився змив, і експрес тест разом із валою з екстрактом поміщено в експертний пакет № 2916304; кристалічну речовину темно - зеленого кольору, загальною масою 44,73 г, яка містилась у дев`яти полімерних «zip-lock» пактах, містить особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1-феніл-2-піролідін-1-іл- пентан-1-он), загальним кількісним вміст 30,61 г, а під час дослідження використано 0,23 г загальної маси речовини, а решту 44,5 г поміщено в експертний пакет № 0954513; чотири таблетки жовтого кольору з відтиском «ЕА7» загальною масою 1,73 г, які містилися в полімерному «zip-lock» пакеті містять особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено МДМА (3,4- метилен-діоксиметамфетамін), загальним кількісним вмістом 0,67 г, а під час дослідження використано 0,052г загальною маси речовини, а решту 1,678 поміщено в експертний пакет № 0954512 - після вступу вироку в закону силу знищити.

Мобільний телефон марки «Samsung» ІМЕІ1 НОМЕР_5 з сім картою № НОМЕР_6 , що поміщено в полімерний сейф - пакет FPS5015457 - повернути за належністю ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, та прекурсорів № СЕ-19/116-22/456-НЗПРАП від 03.02.2022 року - у розмірі 2402, 68 грн. (дві тисячі чотириста дві гривні 68 копійок).

Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, та прекурсорів № СЕ-19/116-22/472-НЗПРАП від 21.02.2022 року - у розмірі 1716, 20 грн. (тисяча сімсот шістнадцять гривень 20 копійок).

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: