Справа №522/4094/25
Провадження №1-кс/522/3431/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.06.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 07.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 07.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України.

У клопотанні ОСОБА_3 просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2025 року на автомобіль LAND ROVER SPORT DISCOVERY, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

В обґрунтування поданого клопотання ОСОБА_3 зазначив, що 08.11.2024 року він купив вищевказаний автомобіль у ОСОБА_4 , колишнього власника, яка зареєструвала даний автомобіль 01.06.2024 року. В подальшому 29.01.2025 року він звернувся до МРЕО в мікрорайоні Ялинка в м. Житомирі з приводу реєстрації вищевказаного автомобілю, де йому стало відомо про те, що автомобіль LAND ROVER SPORT DISCOVERY, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 знаходиться у розшуку. В подальшому даний автомобіль було вилучено слідчо-оперативною групою ГУНП в Житомирській області в рамках вищевказаного кримінального провадження. Також, ОСОБА_3 посилається на те, що не є підозрюваним або особою, яка несе цивільну відповідальності в рамках зазначеного кримінального провадження, він є добросовісним набувачем автомобіля, арештований автомобіль, як на його думку, не є речовим доказом у кримінальному провадженні, оскільки не відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Від ОСОБА_3 надійшла заява в якій він просить клопотання розглядати за його відсутності, а також просить клопотання задовільнити.

Прокурор ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась, надала письмові заперечення, згідно яких просить розглянути клопотання за її відсутності, проти скасування арешту із вказаного майна заперечує, оскільки кримінальне провадження триває та вживаються заходи для здійснення повного та неупередженого досудового розслідування, за результатами якого буде прийняте законне та обгрунтоване рішення.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Таким чином, вважаю, що оскільки учасники судового розгляду, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явилися, письмових заяв про відкладення розгляду клопотання не надали, клопотання має бути розглянуто у відсутності зазначених осіб, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Розглянувши клопотання та додані до нього матеріали, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000422 від 07.08.2024 року, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Положеннями статей 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб; умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Вказана норма узгоджується з ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно приписів ч.ч. 1, 2 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2025 року у кримінальному провадженні №0000422 від 07.08.2024 року, був накладений арешт на рухоме майно, а саме на автомобіль LAND ROVER SPORT DISCOVERY, білого кольору, д/н НОМЕР_1 , 2017 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 .

Як зазначено в рішенні суду було доведено, що існують передбачені законом підстави для арешту майна та надано достатньо доказів, які вказують на те, що вищезазначене рухоме майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

У даному кримінальному провадженні потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси особи - власника рухомого майна, на який накладений арешт, з метою попередження знищення або втрати майна чи інших негативних наслідків, які можуть перешкодити всебічному та повному проведенню досудового розслідування.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження слідчий суддя не вбачає.

Слідчим суддею не встановлено обставин, які б свідчили про те, що арешт накладено з порушенням вимог діючого законодавства, загальних принципів міжнародного права, отже при арешті майна було дотримано принципу "законності" і він не був свавільним.

Таким чином, дослідивши доводи клопотання та матеріали провадження, слідчий суддя, приходить до висновку, що потреба у подальшому застосуванні такого заходу забезпечення не відпала, оскільки арештоване майно може бути використане для встановлення обставин по кримінальному провадженню, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

На підставі наведеного, враховуючи вищезазначені обставини, прихожу до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_3 не доведено відповідними доказами та обставинами, що відпала потреба у подальшому накладенні арешту на майно або арешт накладено необгрунтовано.

Керуючись ст. ст. 174, 372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000422 від 07.08.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: