Номер провадження:1-кп/521/1178/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 травня 2025 року м. Одеса
В провадженні Хаджибейського районного суду міста Одеси перебуває зазначене кримінальне провадження на стадії судового розгляду.
Захисник обвинуваченої адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав своє клопотання, просив задовольнити.
Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала клопотання, просила його задовольнити.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважав, що відсутні підстави для закриття кримінального провадження.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що це порушує права потерпілого, серед іншого і на відшкодування матеріальної шкоди, завданої правопорушенням.
Вислухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суть клопотання, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені пунктами 5, 6, 7, 8, 9, 9-1, 10 частини першої цієї статті, виявляються під час судового провадження, а також у випадку, передбаченому пунктами 2, 3 частини другої цієї статті, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.
Пунктом 5 ч.1 ст.3 КПК визначено, що досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно положень ст.113 КПК процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.
Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу (частина 2 статті 113 КПК).
За своєю юридичною природою процесуальні строки виступають темпоральними умовами реалізації суб`єктивних прав і юридичних обов`язків учасників кримінальних процесуальних правовідносин.
Відповідно до ч.1 ст.219 КПК строк досудового розслідування обчислюється з моменту повідомлення особі про підозру до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотанням про закриття кримінального провадження або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження.
Строк із дня винесення постанови про зупинення кримінального провадження до винесення постанови про відновлення кримінального провадження, а також строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому статтею 290 цього Кодексу, не включається у строки, передбачені цією статтею, крім дня прийняття відповідної постанови та дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування (частина 5 статті 219 КПК).
Згідно з пунктом 2 частини 3 статті 219 КПК з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двадцяти діб - у разі повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку у випадках, якщо підозрюваний не визнає вину або необхідності проведення додаткових слідчих (розшукових) дій, або вчинення кримінального проступку неповнолітнім.
Відповідно до положень ст.283 КПК прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 1) закрити кримінальне провадження; 2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності; 3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.
Як неодноразово зазначав Верховний Суд кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду (його фактичним направленням). А тому в рамках строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі №556/1381/18 (провадження № 51-6250 км19), від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20 (провадження № 51-2066 км21), від 15 вересня 2021 року у справі № 711/3111/19 (провадження № 51-2890 км19)
З урахуванням викладеного, суд вважає, що безпосередність направлення обвинувального акта на адресу суду полягає у скеруванні останнього до суду засобами поштового зв`язку або передачі його відповідальній особі канцелярії суду.
Відповідно до частини 5 статті 115 КПК при обчисленні строків днями та місяцями не береться до уваги той день, від якого починається строк, за винятком строків тримання під вартою, проведення стаціонарної психіатричної експертизи, до яких зараховується неробочий час та які обчислюються з моменту фактичного затримання, взяття під варту чи поміщення до відповідного медичного закладу.
03.07.2020 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.
Таким чином, з урахуванням висновків Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні розпочався 04.07.2020 року.
22.07.2020 року прокурором Одеської місцевої прокуратури №2 ОСОБА_9 було затверджено обвинувальний акт.
З наведеного вбачається, що кінцевою датою строку досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 є 23.07.2020 року, оскільки остання не визнала свою вину.
Таким чином, з обвинувальним актом у кримінальному провадженні прокурор звернувся до суду поза межами строку досудового розслідування, передбаченого ст.219 КПК України.
Крім того, як встановлено із матеріалів кримінального провадження, з часу повідомлення ОСОБА_4 03 липня 2020 року про підозру і до дня направлення обвинувального акту 04 серпня 2020 року до суду, будь-які процесуальні рішення про продовження строків досудового слідства не приймались.
Оскільки обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень і яким завершується досудове розслідування, про що вказує ч.4 ст.110 КПК України, а відповідно до ст.219 КПК України досудове розслідування закінчується зверненням до суду з обвинувальним актом, тож суд приходить до висновку, що складання (прийняття процесуального рішення) та скерування (вчинення процесуальної дії) до суду обвинувального акту відбулось поза межами строку досудового розслідування, що прямо суперечить КПК України, а тому суд, приходить до висновку про необхідність закриття кримінального провадження на підставі п.10 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку із закінченням строку досудового розслідування.
Що стосується посилання сторони захисту на повідомлення про підозру ОСОБА_4 про кримінальний проступок неуповноваженою особою, а саме слідчим замість прокурора відповідного рівня, оскільки ОСОБА_4 є адвокатом, то суд відхиляє зазначені заперечення, оскільки повідомлення про підозру від 03.07.2020 року складено та підписано прокурором Одеської області, що відповідає вимогам КПК України.
Згідно з ч.1 ст.276 КПК України особливості повідомлення про підозру окремій категорії осіб визначаються главою 37 цього Кодексу.
Пунктом 1 ч.1 ст.481 КПК України передбачено, що письмове повідомлення про підозру адвокату здійснюється - Генеральним прокурором, його заступником, керівником обласної прокуратури в межах його повноважень.
Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.12.2019 року у справі №536/2475/14-к, вручення повідомлення про підозру особам, щодо яких встановлено особливий порядок кримінального провадження, іншою уповноваженою особою за умови, що рішення було прийняте та підписане визначеним на це ст. 481 КПК України суб`єктом, не порушує гарантії цих осіб.
Уповноваження іншої особи на вручення повідомлення про підозру адвокату, рішення про здійснення якого прийнято належним суб`єктом, на завершальному етапі здійснення такого повідомлення, не призвело до порушення гарантій, визначених ст.481 КПК України та ст. 23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
У зв`язку з цим висновки про відсутність у слідчого повноважень на вручення повідомлення про підозру є помилковим.
Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України
Керуючись ст.ст. 3, 219, 284, 314, 372 КПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Після набрання ухвалою законної сили речові докази - два оптичних диски з відеозаписами подій, які мали місце 23.05.2019 року - залишити зберігатися у матеріалах кримінального провадження.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом семи днів.
Суддя ОСОБА_1