Справа № 128/659/25
УХВАЛА

Іменем України

24 квітня 2025 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , засудженого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці в режимі відеоконференції клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хмельницький, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання за вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017, зміненого постановою Верховного Суду від 27.09.2018, за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 1 ст. 70 КК України, у виді 12 років позбавлення волі,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким, згідно положень ст. 82 КК України

УСТАНОВИВ:

До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло клопотання захисника засудженого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_5 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України, згідно якого захисник просить замінити засудженому невідбуту частину покарання більш м`яким, а саме обмеженням волі.

Клопотання обгрунтовано тим, що 25.03.2022 засуджений відбув 2/3 строку покарання, до ДУ «Стрижавська виправна колонія» прибув 19.08.2017 з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор». ОСОБА_6 працевлаштований на державному підприємстві «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» в якості різноробочого, виконує роботи по благоустрою установи, має статус, що передбачає державні виплати без працевлаштування, отримує допомогу по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві. Відсутні явні прояви неадекватної поведінки, нервового збудження чи пригнічення. Самооцінка адекватна. На профілактичному обліку в установі не перебуває. До дисциплінарної відповідальності в установі притягувався 2 рази, дані стягнення погашені в силу закону. Бере відповідальність за вчинені дії на себе. Адміністрацією установи заохочувався 3 рази. Пітримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом установи. Утримує в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Дотримується вимог пожежної безпеки. Залучений до програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення», «фізкультура і спорт». Виконавчих листів за засудженим станом на 05.01.2025 не рахується. Згідно оцінки ризиків вчинення повторного кримінального правопорушення, визначеної з використанням підсистеми «Касандра» Єдиного реєстру засуджених та осіб, узятих під варту, у засудженого ОСОБА_6 встановлено середній рівень ризику.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 клопотання підтримала та просила його задовольнити. Суду пояснила, що засуджений на даний час має вже 4 заохочення, останнє отримав в квітні цього року, вину у вчиненому визнає, виконавчих листів відносно нього в установі не значиться, фактично відбув більше 3/4 строку покарання, працевлаштований в установі, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення.

Засуджений ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав клопотання захисника, просив його задовольнити та замінити йому залишок покарання на обмеження волі. Суду пояснив, що працевлаштований лише з 2024 року, до цього не мав необхідних документів, прибув в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» в 2017 році, заохочення до 2024 року не застосовувалися, так як він до того часу не працював, дисциплінарні стягнення погашені. Він має травму на виробництві, отриману до засудження, а саме відсутній великий палець на одній руці, але це не є перешкодою для його працевлаштування. В самодіяльних організаціях та прогрмах виховного впливу в установі активної участі не бере, не бачить в цьому потреби, вважає достатнім працювати. Хоче пошвидше звільнитися та приїхати до рідних.

Представник установи відбування покарання в судовому засіданні при вирішенні клопотання засудженого вказав, що покладається на розсуд суду, підтримав подану установою характеристику на засудженого та висновок щодо ступеня його виправлення, зігдно якого засуджений набрав 60 балів із мінімально необхідних 65.

Прокурор в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання захисника, враховуючи дані про особу засудженого та його поведінку в установі, зокрема те, що він має посередню характеристику, його поведінка змінилася лише в 2024 році, до цього не заохочувався, мав дисципілнарні стягнення, не працював, не має бажання брати участь в заходах, що проводяться в установі, та в самодіяльних організаціях, тобто своєю поведінкою не є прикладом для інших засуджених та вважає, що засуджений не довів, що він став на шлях виправлення.

Вивчивши клопотання захисника, вислухавши пояснення засудженого, з`ясувавши позицію прокурора та представника установи відбування покарань, дослідивши матеріали даної справи та особової справи ОСОБА_6 , суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 засуджений вирокомХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.02.2017, який змінений постановою Верховного Суду від 27.09.2018, за ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 129, ч. 2 ст. 15 п.п. 1, 7, 13 ч. 2 ст. 115, ст. 348, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі. В строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення з 26.11.2025 до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Початок строку засудженому ОСОБА_6 рахується з 26.11.2015, кінець строку відбування покарання 25.03.2026.

З характеристики засудженого ОСОБА_6 , наданої установою виконання покарань, вбачається, що ОСОБА_6 під час тримання в ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор», характеризувався негативно, до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз, заходи заохочення не застосовувались. В ДУ «Стрижавська ВК (№ 81)» прибув 19.08.2017. За час відбування покарання в установі до дисциплінарної відповідальності притягувався 1 раз за злісне порушення встановленого порядку відбування покарання, заходи заохочування застосовувались 3 рази, проте, це не свідчить про сталість його виправлення. Працевлаштований на ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» в якості різноробочого. Пітримує рівні взаємовідносини з іншими засудженими, на критику в свою адресу реагує адекватно. Дотримується правомірних і ввічливих взаємовідносин з персоналом установи з метою поблажливого ставлення до себе. Намагається утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку, не завжди має охайний зовнішній вигляд. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. До виконання робіт із самообслуговування ставиться посередньо, має достатньо навичок для самостійного їх виконання. Намагається дотримуватись вимог пожежної безпеки. За характером імпульсивний, хитрий, в бесідах вважає свою думку головною. Залучений до реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених за напрямом «Підготовка до звільнення», «фізкультура і спорт», активної участі у їх реалізації не приймає. Не прагне до підвищення загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок, вважає свій рівень достатнім. Не приймає участь у роботі самодіяльних організацій. Не має бажання брати участь у програмах/заходах, які проводяться в установі. Має середній ризик вчинення повторного кримінального правопорушення та середній ризик ймовірної небезпеки для суспільства. В індивідуальній програмі щодо засудженого заходи виконані частково, через особисте небажання засудженого приймати участь у виховних заходах. Засуджений не має бажання до зміни життя, не приймає активної участі в програмах та заходах, направлених на корекцію поведінки.

25.03.2020 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 101 КВК України як особі, що не стає на шлях виправлення.

25.03.2022 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 82 КК України як особі, яка не стала на шлях виправлення.

25.03.2023 комісією установи відмовлено в застосуванні ст. 81 КК України як особі, що не довела своє виправлення.

На профілактичному обліку в установі не перебуває.

Відповідно до довідки ДП «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 81)» від 04.02.2025 № 12, засуджений ОСОБА_6 працевлаштований на підприємстві з червня 2024 року, за що отримував вказану заробітну плату.

Згідно довідки відділу фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», виконавчі листи за засудженим ОСОБА_6 станом на 05.01.2025 в установі не рахуються.

Відповідно до медичної довідки від 07.02.2025, виданої амбулаторно-поліклінічним відділенням Стрижавської багатопрофільної лікарні № 81, ОСОБА_6 на диспансерному обліку не перебуває, оперативних втручань за період відбування покарання в ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)» не було, загальний стан здоров`я засудженого задовільний.

Відповідно до висновку щодо ступеня виправлення засудженого ОСОБА_6 , наданого ДУ «Стрижавська виправна колонія (№ 81)», засуджений не став на шлях виправлення (не довів своє виправлення) та не може бути представлений до заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавлення волі на певний строк, умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким. За критеріями оцінки виправлення засудженого загальний бал 60 при мінімально необхідних 65.

Зокрема, даним висновком враховано як ступінь виправлення засудженого, так і характеристику під час відбування покарання та психологічну характеристику засудженого, встановлено, що він взагалі не бере участі в програмах диференційованого виховного впливу та інших заходах соціально-виховного характеру, в установі відбування покарання з 2017 року та освіти не здобував, має низькі комунікативні якості, середній, високий рівень агресивності та схильності до насильства, схильний до конформізму та можливі прояви антисоціальної поведінки (а.с. 25 - 27).

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», під час судового розгляду справ даної категорії, судам слід ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених та інше.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не лише виправлення засуджених, але також запобігання вчиненню ними та іншими особами нових злочинів та безпосередньо кару засудженого. При цьому, відбування покарання у виді обмеження волі, передбачає можливість короткочасного виїзду за межі виправного центру, або ж проживання за межами гуртожитків після відбуття шести місяців строку покарання, що може сприяти вчиненню засудженим нових злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 раніше неодноразово був засуджений за вчинення умисних тяжких корисливих злочинів, та після відбування покарання знову вчиняв умисні тяжкі та особливо тяжкі злочини. Тобто відбування покарання засудженого не сприяло процесу виправлення ОСОБА_6 та відмови від протиправної поведінки в подальшому.

Суд вважає, що сам факт належної поведінки протягом невеликого проміжку часу, враховуючи попередні випадки протиправної поведінки та дисциплінарних стягнень, не є безумовною передумовою заміни судом невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням.

Так, засуджений ОСОБА_6 , відбуваючи покарання з 26.11.2015 та перебуваючи в установі відбування покарання з 19.08.2017, почав працювати в установі лише в червні 2024 року, в програмах диференційованого виховного впливу та інших заходах соціально-виховного характеру в установі не бере та не вбачає в цьому потреби.

Суд звертає увагу, що сумлінна поведінка засудженого повинна бути послідовною та тривалою, та при визначенні сумлінності в поведінці засудженого та його ставленні до праці мають значення не окремі вчинки, а стабільна, постійна лінія поведінки та спосіб життя засудженого.

Крім цього, згідно ч.ч. 2, 3 ст. 61 КК України, обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років. Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до осіб з інвалідністю першої і другої групи.

Так, до закінчення строку відбування покарання та досягнення 60 років засудженому залишається менше одного року, що також є підставою для відмови в заявленому клопотанні, оскільки застосування покарання у виді обмеженні волі на строк менше одного року та застосування такого покарання до осіб, що досягли пенсійного віку, суперечить загальним засадам призначення покарань, що встановлені чинним кримінальним законом.

Враховуючи встановлені в ході судового розгляду відомості про особу засудженого ОСОБА_6 та його поведінку під час відбування покарання, а також встановлені законом обмеження щодо застосування покарання у виді обмеження волі, передбачені ст. 61 КК України, судом не встановлено достатніх підстав для задоволення клопотання захисника та заміни засудженому покарання на залишок строку у виді обмеження волі, в зв`язку з чим в задоволенні клопотання захисника засудженого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 61, 82 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким згідно ст. 82 КК України відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя: