Справа №152/907/24
Провадження по справі №1-кс/150/1/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Чернівецький районний суд

Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 28 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000153 за ч.1 ст.122 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2024, -

ВСТАНОВИВ:

Скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 28.09.2024 про закриття кримінального провадження №0000153 за ч.1 ст.122 КК України надійшла до Чернівецького районного суду Вінницької області 22.11.2024 за підсудністю з Вінницького апеляційного суду у зв`язку із неможливістю розподілу в автоматизованій системі документообігу Шаргородського районного суду Вінницької області через відсутність потрібної кількості суддів.

Дана скарга обґрунтована тим, що неповно, однобічно та необ`єктивно проведено перевірку всіх обставин, слідчим ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 передчасно винесено вказану постанову, яку вважає незаконною.

Представником скаржника адвокатом ОСОБА_5 , яка діє на підставі договору про надання правової допомоги №18-1/07/24 від18.07.2024, до суду скеровано письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, свої вимоги підтримує на умовах, викладених в поданій скарзі та просить їх задоволити.

Слідчий ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 в судове засідання не прибув, скерувавши на електронну адресу суду заяву про розгляд скарги у його відсутність, оскільки, через службове навантаження не маж можливості прибути до суду, вирішення скарги відносить на розсуд суду.

Розглянувши матеріали скарги, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене, зокрема, рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Як свідчать оглянуті в судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 27.05.2024, досудове розслідування розпочато 27.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Згідно постанови слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського районного відділу поліції ГУ Національної поліції у Вінницькій області лейтенантом поліції ОСОБА_4 від 28.09.2024 кримінальне провадження № 0000153, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

З матеріалами кримінального провадження №0000153 законний представник неповнолітнього ОСОБА_3 ОСОБА_6 ознайомилася 16.10.2024.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, а також мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Відповідно до положень ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Крім того, згідно ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13.01.2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» розтлумачено, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції, також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у дослідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Із оглянутих в судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 27.05.2024, вбачається, що органом досудового розслідування не в повній мірі проведено слідчі (розшукові) дії в порядку статті 40 КПК України, що призвело до передчасного прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Так, зі змісту мотивувальної частини постанови про закриття кримінального провадження від 28.09.2024 вбачається, що 27.05.2024 надійшла заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки с. Клектотина Жмеринського району Вінницької області про те, що її неповнолітньому сину ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

У своїх показах потерпілий ОСОБА_3 зазначив, що 26.05.2024 близько 21:30 години перебуваючи біля приміщення місцевого «Універмагу» в с. Клекотина між ним та ОСОБА_9 виникла суперечка, в результаті якої вони почали боротися і впали на землю. В ході боротьби їх розборонив ОСОБА_8 . В подальшому до місця події зійшлася велика кількість людей і суперечка лиш загострилась. В ході даної суперечки в нього виник конфлікт із ОСОБА_10 . В результаті даного конфлікту ОСОБА_8 наніс йому удар своєю ногою в ділянку бедра лівої ноги, після чого він відчув різкий біль та впав на землю. Після чого він перебував лежачи на землі, а згодом приїхала швидка допомога та госпіталізували його до КНП «Вінницька ОДКЛ ВОР» з переломом ноги.

В ході досудового розслідування було допитано в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також ОСОБА_11 та інших свідків та очевидців даної події, а саме: ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .. Дані свідки вказали, що дійсно того вечора відбувалася бійка за участі ОСОБА_3 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 . Про те всі вони вказали, що не бачили чи наносив удари ОСОБА_17 , про те вони бачили як останні разом боролися лежачи на землі.

Так, в мотивувальній частині постанови, слідчий висвітлює дії ОСОБА_8 як необхідну оборону, при цьому він не надає жодної аргументації такій кваліфікації дій, вказуючи тільки що під час конфлікту він лише захищався.

Водночас, слідчий СВ відділення поліції № 2 Жмеринського районного відділу поліції

ТУ Національної поліції у Вінницькій області ОСОБА_4 вибірково дослідив докази та не здійснив допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_18 .

Відтак, слідчим не було застосовано усіх передбачених законодавством засобів для встановлення істини, тому потребує повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи задля прийняття законного та єдино правильного рішення. Допитуючи вибірково одних свідків і відхиляючи допит інших, слідчим при цьому не обгрунтовує це у прийнятій постанові про закриття кримінального провадження.

Крім того, як вбачається із мотивувальної частини постанови, слідчий підтверджує факт наявності тілесного ушкодження середньої тяжкості, а саме: отримання ОСОБА_3 перелому лівої ноги, однак, в постанові не зазначається про наявність висновку судово - медичної експертизи № 23 від 17.07.2024, що підтверджує про отримання тілесного ушкодження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у вигляді закритого перелому медіальної третини лівої стегнової кістки зі зміщенням, який виникає при різких поперечних ударах значної сили (удар ребром, краєм або вузькою обмеженою поверхнею тупого предмета) і являється локальним (прямим) і характеризується поперечним зсувом одного фрагмента кісткової тканини відносно іншого та відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості, так як спричиняють за собою тривалий розлад здоров`я терміном понад три тижні і не являються небезпечними для життя під час заподіяння та не викликали загрозливих для життя явищ (п.2.2.1.а. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.95).

Як зазначається в постанові слідчого ОСОБА_4 від 28.09.2024 про закриття кримінального провадження, необхідною обороною відповідно до ст.36 КК України, визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади. Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» згідно з ч.1 ст. 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Слід мати на увазі, що стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди.

При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну. Перехід використовуваних при нападі знарядь або інших предметів від нападника до особи, яка захищається, не завжди свідчить про закінчення посягання.

Слідчий суддя при цьому звертає увагу, що постанова про закриття кримінального провадження провадження не містить посилань на докази, якими підтверджується стан необхідної оборони у ОСОБА_8 .

Висновок в постанові щодо дій ОСОБА_8 охоплюється поняттям необхідної оборони, та базується лише на підставі допитів свідків, що в даній ситуації не може виключати його кримінальну відповідальність.

Окрім того, оскаржувана постанова не містить обгрунтування інтенсивності та характеру дій, що дають ОСОБА_8 підстави сприймати загрозу, яка надходила від ОСОБА_3 , як реальну.

Дослідивши та оцінивши в сукупності матеріали справи, слідчий суддя дійшла висновку, що слідчим ОСОБА_4 передчасно зроблено висновок про відсутність в діях ОСОБА_8 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

Вище зазначене свідчить про відсутність проведення об`єктивного, повного та неупередженого досудового розслідування, що порушує вимоги статей 2, 7, 8, 9 КПК України. Слідчим ОСОБА_4 винесено постанову про закриття кримінального провадження без вжиття відповідних заходів щодо збирання достовірних, належних та достатніх доказів з метою встановлення всіх обставин справи, що свідчить про неповноту та неналежність досудового розслідування та передчасність висновку про відсутність складу кримінального провадження і закриття із цих підстав кримінального провадження.

Основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний неухильно дотримуватися вимог Конституції, КПК України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства. Слідчий зобов`язаний повно, неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ст.9 КПК України).

Однак, постанова слідчого ВП №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 всупереч вимогам КПК України містить зміст обставин, які потребують ретельнішої перевірки.

На підставі вище викладеного слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим ОСОБА_4 не вжито всіх необхідних заходів для збирання доказів і забезпечення повного та всебічного досудового розслідування, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним без необхідного переліку слідчих дій, спрямованих на встановлення істини по справі, не перевірено в повному обсязі доводи скаржника.

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя на виконання завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України, приходить до висновку, що вимоги скарги обґрунтовані та підлягають задоволенню, а постанова дізнавача скасуванню.

На підставі вище наведеного, керуючись ст., ст.303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 28 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000153 за ч.1 ст.122 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2024, - задоволити.

Скасувати постанову слідчого СВ відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_4 від 28 вересня 2024 року про закриття кримінального провадження №0000153 за ч.1 ст.122 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.05.2024, у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000153 від 27.05.2024 направити до відділення поліції №2 Жмеринського РВП ГУНП у Вінницькій області, - для продовження досудового розслідування.

При проведенні досудового розслідування вчинити наступні дії:

- провести допит свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_18 , інших очевидців бійки;

- надати докази, які вказують на те, що ОСОБА_8 діяв в стані необхідної оборони або ж спростувати їх;

- надати належну оцінку висновку судово - медичної експертизи № 23 від 17.07.2024 та провести інші необхідні процесуальні дії.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя: ОСОБА_19