Справа № 202/6520/25
Провадження № 1-кс/202/5177/2025
УХВАЛА

Іменем України

14 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Орлинці, Хмельницької області, розлученої, працевлаштованої провідним спеціалістом відділення призиву ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000591 від 16.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого чч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

14.07.2025 року до Індустріального районного суду м. Дніпра надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 , погоджене заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури Східного регіону ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Згідно з матеріалами клопотання, під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, за попередньою змовою групою осіб.

Підозра відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.28, ч. 3 ст. 369-2КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- повідомленням про вчинене кримінальне правопорушення від УСБУ у Дніпропетровській області;

- протоколами допиту свідка ОСОБА_6 ;

- медичними документами, наданими свідком ОСОБА_6 ;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - аудіо-, відеоконтролю особи;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - візуальне спостереження за особою;

- протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії -зняття інформації з електронних комунікаційних мереж;

- матеріалами УСБУ у Дніпропетровській області за результатами виконання доручень слідчого в порядку ст. 40 КПК України;

- іншими матеріалами у своїй сукупності.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених у п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України та в п. 1,2,12 ст.178 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженню виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу відносно підозрюваного у вигляді тримання під вартою, оскільки є достатньо підстав вважати, що існують ризики, що підозрювана ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені п. 1,3,5ч.1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає виключне покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна. У органу досудового розслідування є достатні підстави вважати,що, враховуючи тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, підозрювана ОСОБА_4 усвідомлює невідворотність покарання за вчиненим кримінальне правопорушення, а тому з метою уникнення відповідальності, може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. Слід зазначити, що ОСОБА_4 , вчиняла злочини, використовуючи коло знайомств серед працівників ТЦК та СП, а також ВЛК. Тож, враховуючи такі обставини, орган досудового розслідування вважає, що ОСОБА_4 , не будучи військовозобов`язаною, перебуваючи на свободі, може перетнути державний кордон України, чим вчинити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, враховуючи, що наразі у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на всій території України діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», який в подальшому неодноразово продовжений Указами Президента України, є достатньо підстав вважати, що підозрювана ОСОБА_4 , може покинути територію Дніпропетровської області та виїхати через зону проведення бойових дій на тимчасово окуповану територію, що ускладнить можливість виклику та розшук підозрюваного.

2) Можливість незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у цьому кримінальному провадженні.

Органом досудового розслідування із врахуванням того факту, що ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які є раніше знайомими, а також залучив до своєї злочинної діяльності інших необізнаних про вчинення кримінальних правопорушень осіб, коло яких наразі встановлюється, є всі підстави вважати, що існує обґрунтований ризик незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, з метою уникнення відповідальності за вчинені тяжкі злочини шляхом їх залякування, умовляння, пропонування неправомірної вигоди тощо.До цього ж, наразі встановлено, що ОСОБА_7 під час досудового розслідування надавав у якості свідка показання, які свідчать про винуватість ОСОБА_4 та інших осіб, тобто на даний час ОСОБА_7 співпрацює з органом досудового розслідування, його показання є важливі. Тож, на даний час існує ризик впливу ОСОБА_4 на ОСОБА_7 , для того, щоб останній, будучи в якості підозрюваного відмовився від раніше наданих показань.

Так, при встановленні наявності ризику поза процесуального впливу

на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання у кримінальному провадженні показань від осіб, які є свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні. При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на тих показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто на показаннях допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею осіб. Суд, згідно із вимогами ч. 4 ст. 95 КПК України, не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них. Тому, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

3) Можливість продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

ОСОБА_4 підозрюється у одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, за попередньою змовою групою осіб. Як встановлено з матеріалів досудового розслідування, а саме з показань свідка ОСОБА_7 , ОСОБА_4 виконувала такі дії неодноразовою, систематично, без наміру припиняти злочинну діяльність.

Враховуючи сукупність вищевикладених обставин, суспільну небезпеку дій підозрюваного, вчинених в умовах воєнного стану, досудове розслідування приходить до висновку, що в разі застосування більш м`яких запобіжних заходів щодо підозрюваної ОСОБА_4 таких як: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, існує реальна загроза переховування його від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних, вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 ,та більш м`які запобіжні заходи не призведуть до забезпечення нормальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у кримінальному провадженні. Вказані ризики, передбачені ст. 177 КПК України, є обґрунтованими, а враховуючи те, що такі запобіжні заходи як: - особисте зобов`язання; - застава; - домашній арешт; не зможуть зашкодити підозрюваному уникнути від органу досудового розслідування, оскільки базуються лише на суб`єктивному відношенні підозрюваного до необхідності виконання покладених на нього обов`язків, а - особиста порука не може бути застосована до ОСОБА_4 з урахуванням відсутності осіб, які заслуговують на довіру.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Підозрювана у судовому засіданні вину визнала частково, просила не застосовувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши прокурора, підозрювану, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що СУ ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000591 від 16.12.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого чч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди, за попередньою змовою групою осіб.

Підозра відносно ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.28, ч. 3 ст. 369-2КК України підтверджується та обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами у їх сукупності.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Водночас, слідчий суддя на вказаному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя враховує тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 кримінально протиправного діяння, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрювану винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної.

За таких умов, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про наявність у провадженні доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана, могла вчинити дане правопорушення.

Так, прокурором у судовому засіданні доведено, що підозрювана ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні, продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

У свою чергу, слідчий суддя також вважає доведеними твердження сторони захисту, що більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані із триманням під вартою, зможуть запобігти наявним ризикам. Так, підозрювана ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувалася, офіційно працевлаштована, має постійне місце проживання.

Виходячи із зазначеного, оцінюючи в сукупності обставини вчиненого кримінального правопорушення та матеріали кримінального провадження, вважаю, що прокурором належним чином не було доведено неможливість застосування до підозрюваної, зважаючи на дані про його особу, більш м`якого запобіжного заходу.

Лише тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою не є безумовною підставою для обрання (продовження) найсуворішого запобіжного заходу.

При цьому, вирішуючи питання щодо обрання підозрюваній ОСОБА_4 запобіжного заходу, слідчий суддя враховує мету застосування запобіжного заходу, а також обставини у відповідності до вимог ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, з урахуванням доводів викладених стороною обвинувачення та стороною захисту, слідчий суддя вважає, що прокурором доведено наявність обставин, передбачених п. 1 та п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, і не доведено того, що більш м`який запобіжний захід є недостатнім для запобігання ризикам, вказаним у клопотанні.

Згідно вимог ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п. п. 1 та 2 ч. 1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п. 3 ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 цієї статті.

З урахуванням викладеного та оцінюючи ступінь порушення загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належного проведення досудового розслідування, явки даної особи для надання показань тощо, слідчий суддя доходить висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про застосовування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та вважає за необхідне застосувати відносно останньої запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за фактичним місцем проживання підозрюваної.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного певні обов`язки.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 3, 42, 176, 177, 181, 183, 186, 193, 194, 196, 303, 369-372 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання слідчого - відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, поклавши на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора та/або суду за першою вимогою;

- не залишати цілодобово місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну місця проживання або роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали до 11.09.2025 року.

Ухвалу про застосування до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати для виконання до органу Національної поліції за місцем мешкання підозрюваного.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 21.07.2025 року о 14 год. 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1