1Справа № 335/3940/25 1-кс/335/1612/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши клопотання старшого слідчого ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_5 , про арешт майна в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 27.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий ВРОТЗ СУ ГУНП в Запорізькій області капітан поліції ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором, звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000398 від 27.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000398 від 27.03.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 3 ст. 307 КК України.

В ході досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами в період часу з 27.11.2024 по 24.02.2025 здійснили викрадення майна ПрАТ «Запоріжтрансформатор» розташованого на території бази відпочинку «УЮТ» на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області.

Так, в період часу з 27.11.2024 по 02.12.2024, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, перебуваючи на території бази відпочинку «УЮТ» на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, здійснили викрадення частини водонапірної вежі з нержавіючої сталі загальною вагою орієнтовно 2,72 т, яка на праві власності належить ПрАТ «Запоріжтрансформатор», чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 108800 гривень.

Крім того, в період часу з 20.01.2025 по 26.01.2025, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, перебуваючи на території бази відпочинку «УЮТ» на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, здійснили викрадення опорних металоконструкцій перекриття даху з будівлі їдальні, що на праві власності належать ПрАТ «Запоріжтрансформатор», чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 9790 гривень.

Крім того, в період часу з 27.01.2025 по 04.01.2025, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 та іншими невстановленими особами, перебуваючи на території бази відпочинку «УЮТ» на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, здійснили викрадення 5 металевих силових шаф електропостачання спального корпусу, що на праві власності належать ПрАТ «Запоріжтрансформатор», чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 6830,07 гривень.

Крім того, в період часу з 05.02.2025 по 24.02.2025, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, перебуваючи на території бази відпочинку «УЮТ» на території Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області, здійснили викрадення металевих фрагментів конструкцій сходів спального корпусу, що на праві власності належать ПрАТ «Запоріжтрансформатор», чим спричинили ПрАТ «Запоріжтрансформатор» матеріальну шкоду на суму 8250 гривень.

06.05.2025 проведено санкціонований обшук автомобіля «NISSAN X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- автомобіль «NISSAN X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Потерпілим у даному кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов до підозрюваних про відшкодування матеріальних збитків завданих вчиненням вказаних злочинів.

Згідно інформації з реєстраційної картки транспортного засобу, право власності на автомобіль «NISSAN X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий посилаючись на те, що вказані вилучені речі мають значення речових доказів у даному кримінальному провадженні, просить клопотання задовольнити.

Слідчий ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив його задовольнити.

В судовому засіданні власник майна ОСОБА_4 заперечував проти клопотання слідчого, посилаючись на те, що вказаний автомобіль ним не використовується, оскільки перебуває у пошкодженому стані після ДТП.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Слідчий суддя, перевіривши клопотання заявника на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України (далі - КПК), приходить до наступного.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Відповідно ж до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Правовою підставою для арешту майна у клопотанні слідчого вказано п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України - арешт з метою забезпечення збереження речових доказів.

Щодо можливості використання майна як доказу у кримінальному провадженні.

06.05.2025 року в рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а також ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

До клопотання долучено документи, які дають підстави для висновку, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

06.05.2025 проведено санкціонований обшук автомобіля «NISSAN X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , в ході якого виявлено та вилучено: автомобіль «NISSAN X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Згідно інформації з реєстраційної картки транспортного засобу, право власності на автомобіль «NISSAN X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчим зазначено, що метою накладення арешту на вищевказаний автомобіль, є збереження речових доказів, який відповідає критеріям ст. 98 КПК України.

Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

В той же час, клопотання слідчого не містить будь-яких посилань на підтвердження того факту, що вилучений під час обшуку автомобіль, дійсно є доказами кримінального правопорушення та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Як вбачається з наявних матеріалів, у ході обшуку автомобіля «NISSAN X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , не було виявлено і вилучено жодних предметів, які вказували на те, що цей автомобіль використовувався під час вчинення кримінального правопорушення, або на ньому чи в його середині залишилися будь-які сліди кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263 КК України. До того ж вищевказаний автомобіль після його обшуку та вилучення переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_4 .

Отже, слідчим в клопотанні конкретно не зазначено, яке саме доказове значення має вищевказаний автомобіль у цьому кримінальному провадженні.

Твердження слідчого у клопотанні про те, що вилучений автомобіль, має доказове значення у цьому провадженні, нічим не підтверджуються.

В свою чергу, те, що вказане майно визнано речовим доказом у провадженні, само по собі безумовно не може свідчити про те, що це майно дійсно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України.

Клопотання слідчого, всупереч вимогам п.1 ч.2 ст.171 КПК України, не містить належного обґрунтування необхідності вказаного арешту.

Отже, за таких умов накладення арешту під час досудового розслідування на майно, яке не відповідає критеріям ст.98 КПК України, є безпідставним та необґрунтованим.

В свою чергу в порядку передбаченому ч. 3 ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна в рамках вказаного кримінального провадження цивільний позивач до слідчого судді не звертався.

За таких обставин, в задоволенні клопотання слідчого слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 1-29, 131-132, 170-173, 309, 369-372, 376, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання залишити без задоволення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1