Дата документу 28.05.2025
Справа № 334/3336/25
Провадження № 1-кп/334/533/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 травня 2025 року Дніпровський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого неповнолітнього ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя кримінальне провадження №000242 від 02.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, який навчається у ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2025 приблизно о 21:40 год., між неповнолітнім ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_7 , які знаходилися неподалік торгівельного кіоску, розташованого за адресою: АДРЕСА_3, виник конфлікт, в ході якого у ОСОБА_7 на землю впали його особисті речі, а саме мобільний телефон «Motorola Moto G84 5G» в корпусі темно-синього кольору, шкіряна наплічна сумка «MD Collection», в якій знаходилися бездротові навушники «Ergo BS-510 Twins Nano» в корпусі чорного кольору.

Далі, у зазначений день та час, у неповнолітнього ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_7 , який діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, в умовах воєнного стану, скориставшись тим, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно потерпілого ОСОБА_7 , а саме мобільний телефон «Motorola Moto G84 5G» в корпусі темно-синього кольору вартістю 7714,90 грн., шкіряна наплічна сумка «MD Collection» вартістю 875 грн., в якій знаходилися бездротові навушники «Ergo BS-510 Twins Nano» в корпусі чорного кольору вартістю 511,43 грн., після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення разом з викраденим майном, яким в подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 9101,33 грн.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_6 , на підставі ст. ст. 52, 468, 469, 472 КПК України, уклали угоду про визнання винуватості від 27.05.2025 року.

Виходячи зі змісту даної угоди, неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 повністю та беззастережно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, щиро покаявся у вчиненому, має суспільний інтерес, який виражається у забезпеченні більш швидкого судового провадження, а також успішно пройшов пілотний проект «Програма відновлення правосуддя за участю неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення».

Згідно даної угоди, сторони погодилися на призначення покарання, яке повинен понести обвинувачений за ч. 4 ст. 185 КК України, а саме за ч.4 ст.185 КК України, із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України (враховуючи щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, успішне проходження останнім пілотного проекту «Програма відновного правосуддя за участі неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення»), у виді позбавлення волі на строку 1 (один) рік. Застосувати ст.ст. 75, 104 КК України та звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання, з покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України та додаткового обов`язку, передбаченого п. 4 ч.3 ст. 76 КК України, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України.

Судом роз`яснено наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст.476 КПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні вважає, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Судом роз`яснено обвинуваченому, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, він має права передбачені ч.4 ст.474 КПК України. Роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення щодо якого він визнає себе винуватим. Вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю та беззастережно визнав свою провину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України, підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, погодився на застосування до нього узгодженого покарання у разі затвердження угоди та просив її затвердити.

Захисник ОСОБА_5 також просив затвердити угоду, зазначаючи, що її умови не суперечать нормам законодавства, угода укладена добровільно, в його присутності, обвинувачений у повній мірі розуміє наслідки укладення угоди, вину визнає у повному обсязі.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_6 також просила затвердити угоду, оскільки угода укладена добровільно в її присутності.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з п.1 ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів.

Також у ч. 4 ст. 469 КПК України зазначено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, в наслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Потерпілим від кримінального правопорушення є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який надав прокурору письмову заяву про згоду на укладення угоди про визнання винуватості. Матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_4 не має.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченому ч.4 ст.185 КК України, яке згідно вимог ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційний злочин, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Перед затвердженням угоди про визнання винуватості суд переконався в тому, що обвинувачений розуміє положення ч. 4 ст.474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст. 472 КПК України, а також Кримінального кодексу України, підстави для відмови в її затвердженні, передбачені ч. 7 ст.474 КПК України, відсутні.

Відповідно ст..475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, і призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, враховуючи щире каяття ОСОБА_4 , вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім, успішне проходження останнім пілотного проекту «Програма відновного правосуддя за участі неповнолітніх, які є підозрюваними, обвинуваченими у вчиненні кримінального правопорушення».

Згідно ч.1 ст.1179 ЦК України, неповнолітня особа (у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років) відповідає за завдану нею шкоду самостійно на загальних підставах.

Частиною 2 ст.1179 ЦК України передбачено, що у разі відсутності у неповнолітньої особи майна, достатнього для відшкодування завданої нею шкоди, ця шкода відшкодовується в частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками (усиновлювачами) або піклувальником, якщо вони не доведуть, що шкоди було завдано не з їхньої вини.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08.11.2018 року по справі №1-кп/95/2014, провадження №51-1472км18.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 навчається та отримує стипендію, тому, суд вважає, що процесуальні витрати на проведення судових експертиз №СЕ-19/108-25/3126-ТВ від 17.02.2025, №СЕ-19/108-25/3132-ТВ від 17.02.2025, №СЕ-19/108-25/3136-ТВ від 18.02.2025, що становить 2 387,70 грн., на підставі ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з ОСОБА_4 на користь держави.

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2025 року на мобільний телефон «Motorola Moto G84 5G» в корпусі темно-синього кольору, сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Водафон», шкіряну сумку чорного кольору, шеврони наліпки, записник з рукописним текстом - скасувати.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

На підставі ч. 15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану, після складання та підписання повного тексту вироку суд користується своїм правом обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.314, 374, 376, 472, 474, 475, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 27.05.2025 року, укладену між прокурором Дніпровської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_3 та неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання із застосуванням ч.1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення товарознавчих експертиз в сумі 2 387,70 грн. (дві тисячі триста вісімдесят сім гривень 70 коп.).

Арешт накладений ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.02.2025 року на мобільний телефон «Motorola Moto G84 5G» в корпусі темно-синього кольору, сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Водафон», сумку чорного кольору, шеврони наліпки, записник з рукописним текстом - скасувати.

Речові докази:мобільний телефон «Motorola Moto G84 5G» в корпусі темно-синього кольору, сумку чорного кольору, шеврони наліпки, записник з рукописним текстом - які належать ОСОБА_7 та передані йому на відповідальне зберігання - залишити за належністю; сім-карту мобільного оператора ПрАТ «Водафон» - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений з підстав передбачених ст. 394 КПК України з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до ч. 1 ст. 473 КПК України до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суду міста Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1