Справа № 308/7513/22
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 травня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю учасників справи:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м.Ужгород, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000508 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ужгород, Закарпатської обл., громадянка України, з середньою освітою, не одружена, тимчасово не працююча, що зареєстрована та фактично проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України,-

встановив:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000508 відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.05.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 29.11.2023 року скасовано ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.10.2022 року у кримінальному провадженні № 0000508 відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 11.05.2022, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 Кримінального кодексу України та направлено обвинувальний акт для розгляду іншим складом суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу між суддями від 19.12.2023 року, кримінальне провадженя для розгляду розподілено головуючому судді ОСОБА_1 .

Ухвалою від 20 грудня 2023 року кримінальне провадження суддею ОСОБА_1 прийнято до свого провадження зі стадії судового розгляду.

Згідно обвинувального акту 10 травня 2022 року, перебуваючи по вул.Гранітній в м.Ужгороді, Закарпатської області, знайшла 2 згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження, білого кольору, яка є метамфетаміном, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів. В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, без мети збуту, для особистого вживання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів, ОСОБА_5 , 10 травня 2022 року близько 16 год. 00 хв., порушуючи ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995, привласнила два згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження, білого кольору, яка є метамфетаміном, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів та поклала їх до лівої кишені сукні і залишила при собі, тим самим незаконно придбала особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений.

Продовжуючи незаконно зберігати при собі вказаний особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонений ОСОБА_5 10 травня 2022 року, близько 16 год. 51 хв. проходячи по вул..Стефаника в м.Ужгород, була зупинена представниками Національної поліції України, для перевірки документів. На запитання співробітників Національної поліції України, чи має ОСОБА_5 при собі заборонені предмети чи речовини, остання пояснила, що у неї при собі у лівій кишені сукні є 2 (два) згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного кольору. Далі, того ж дня, в період з 17 год. 22 хв. по 17 год.56 хв. в ході проведення огляду місця події старшому слідчому СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в присутності двох понятих ОСОБА_5 добровільно видала з лівої кишені сукні 2 згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження, білого кольору, яка є метамфетаміном, що відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений, який вона знайшла та зберігала при собі для особистого вживання, без мети збуту, вагою 0,2289 г.

Вказані дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту.

13 травня 2025 року до суду поступило клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 у якому просить постановити ухвалу про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 309 КК України, на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, згідно вимог ст.49 КК України.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 підтримав подане клопотання, просив таке задовольнити.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала позицію свого захисника.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та закриття відносно останньої кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Як зазначено у ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Суд, розглянувши клопотання,заслухавши думку учасників провадження,роз`яснивши їм наслідки закриття провадження за вказаних обставин, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 44 КК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Положенням ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ця норма, як і положення ст. 49 КК України є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Правилами ч. 3 ст. 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Відповідно до положень ст. 63Конституції України та ст. 18 КПК України жодну особу не може бути примушено визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення або примушено давати пояснення, показання, які можуть стати підставою для її підозри, обвинувачення у вчиненні нею кримінального правопорушення.

Виходячи з цих положень закону, визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже невизнання вказаними особами своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом (ст. 49 КК України) інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує таке звільнення із визнанням ними своєї винуватості у вчиненні злочину.

Виходячи з положень ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули строки, диференційовані залежно від виду вчиненого злочину.

Згідно з приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності незалежно від визнання обвинуваченим вини.

Санкція частини 1 статті 309 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

Таким чином, передбачене згаданою статтею діяння, у відповідності до ч. 2 ст. 12 КК України, є кримінальним проступком.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення злочину минуло п`ятнадцять років.

Як вбачається з матеріалів справи, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , вчинено 10 травня 2022 року. Трирічний термін, передбачений п.1 ч.1 статті 49КК України, сплинув 10 травня 2025 року, за цей час ОСОБА_5 від органу досудового розслідування та суду не ухилявся, до кримінальної відповідальності не притягувалась. Тобто строк притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 309 КК України, вже минув.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є притягнення особи як обвинуваченого та згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

В даному випадку обвинувачена ОСОБА_5 скористалася своїм правом щодо звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України та має право на таке звільнення, суд в свою чергу роз`яснив обвинуваченій його право на звільнення від кримінальної відповідальності та юридичні наслідки щодо реалізації цього права, в тому числі, і те, що звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності не має реабілітуючого характеру.

Суд також наголошує, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України(спливом строку давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту щирого каяття обвинуваченого, його примирення з потерпілою, відшкодування ним шкоди потерпілій тощо.

У відповідності до ч. 3ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим. Крім цього, така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприйнятним.

Аналогічна позиція висвітлена у Постанові колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду від 30 листопада 2022 року №734/3220/17.

За таких обставин, обвинувачену ОСОБА_5 слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 309 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 2ст. 284 КПК України.

Долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити у порядку, визначеному ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченій не обирався.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 44,46,286 КК України, 174, п.1 ч.2 ст.284,ст.285,288,314,ст.369-372КПК України,суд,-

постановив:

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілим,- задовольнити.

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000508 відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11 травня 2022 року про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Речові докази: два згортки фольги в середині яких наявна речовина кристалічного походження білого кольору, ззовні схожа на наркотичну, яка упакована до спеці пакету експертної служби МВС України №3666224 та зберігається в камері зберігання речових доказів Ужгородського РУП - знищити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому та потерпілому.

Суддя ОСОБА_1