Провадження № 1-кс/643/4903/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого з ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001108 від 23.10.2024,

ВСТАНОВИВ:

04.09.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшла скарга адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого з ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001108 від 23.10.2024. Документ сформований в системі «Електронний суд» 04.09.2025.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Вивчивши матеріали скарги разом з її додатками, слідчий суддя приходить до висновку про її повернення за наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.304 КПК України, скарга повертається зокрема якщо скаргу подала особа, яка не має права подавати скаргу.

Реалізація конституційного права на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності у кримінальному провадженні забезпечується у порядку, визначеному кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до положень ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Дана норма передбачає чіткий перелік осіб, які мають право під час досудового розслідування на оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

На обґрунтування скарги заявник зазначає, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_5 від 23.08.2025 ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, без визначення суми застави. 26.08.2025 дружина ОСОБА_6 ОСОБА_3 направила на адресу слідчого відділу Управління СБ України в Харківській області заяву щодо надання дозволу на побачення із чоловіком. Вказану заяву разом із доданими до неї документами було вручено за довіреністю уповноваженій особі Управління СБ України в Харківській області 29.09.2025. Проте, на момент подання цієї скарги, заяву щодо надання дозволу на побачення із чоловіком слідчим не розглянуто, відповіді не надано. Посилаючись на вимоги ст.303 КПК України просив визнати протиправною бездіяльність слідчого з ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській ОСОБА_4 , що полягає у не розгляді та не наданні відповіді, у встановлений ст.220 КПК України строк, на заяву ОСОБА_3 щодо надання дозволу на побачення із чоловіком; зобов`язати слідчого негайно розглянути заяву ОСОБА_3 про надання дозволу на побачення із чоловіком та надати відповідь у порядку, встановленому ст.220 КПК України.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Як вбачається із змісту скарги, ОСОБА_3 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0001108 від 23.10.2024, який би надавав їй право особисто або через представника звернутися до слідчого судді із скаргою в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України.

Судом також враховано, що Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані висновки суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Крім того, судом враховано, що КПК України не передбачає заборон щодо повторного подання відповідної скарги у випадку її оформлення з дотриманням відповідних норм діючого законодавства.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 303, п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого з ОВС 3 відділення слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Харківській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0001108 від 23.10.2024 повернути особі, яка її подала.

Слідчим суддею роз`яснюється, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвалу слідчого судді може бути оскаржено протягом п`яти днів із дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1