Справа 753/5937/25 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження 11-кп/824/4524/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

26 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі суддів:

ОСОБА_2 (головуючий), ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 , (в режимі відеоконференції)

обвинуваченої ОСОБА_8 , (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційні скарги захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченої ОСОБА_8 на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року, -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року ОСОБА_8 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 25 липня 2025 року з можливістю внесення застави в розмірі 75 700 гривень та в разі її внесення, покладенням на останню обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Дане рішення суд першої інстанції мотивував тим, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на даний час продовжують існувати і не зменшились, а продовження строку тримання обвинуваченої під вартою є виправданим, оскільки судом встановлено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченою кримінального правопорушення, а також наявний високий ступінь ризику переховування обвинуваченої від суду та можливості вчинення іншого кримінального правопорушення, що унеможливлює скасування або обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу обвинуваченій.

В апеляційній скарзі захисника вказано на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги указав, що поза увагою суду першої інстанції залишилась необґрунтованість пред`явленої ОСОБА_8 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та відсутності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. Апелянт звернув увагу на те, що прокурор до поданого клопотання про продовження строку тримання під вартою не додав жодного доказу на підтвердження заявлених ризиків. Окрім цього, судом не взято до уваги відомості щодо особи обвинуваченої, її стан здоров`я та сімейний стан, зокрема, наявність у неї на утриманні неповнолітньої дитини. Просив ухвалу скасувати та ухвалити нову ухвалу про відмову у продовженні строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , обравши останній запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

В апеляційній скарзі обвинуваченої вказано на незаконність та необгрунтованість ухвали суду першої інстанції. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказала на те, що визначений розмір застави з урахуванням її матеріального становища, відсутність джерела для отримання будь-якого доходу у сукупності свідчить про те, що такий альтернативний запобіжний захід є надмірним для неї. Просила змінити запобіжний захід у виді тримання під вартою на нічний домашній арешт або визначити альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення:

захисника, який подану апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити;

обвинувачену, яка апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила її задовольнити;

прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін;

вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають до задоволення з огляду на таке.

Колегія суддів зважає на те, що питання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої було вирішене на стадії судового провадження. Тобто це питання вирішувалось на стадії, яка унеможливлює перевірку обґрунтованості підозри, оскільки остання перестала існувати і на заміну якої висунуте обвинувачення. При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що судовими інстанціями на стадії досудового розслідування неодноразово визнавалась обґрунтованість підозри, що давало підстави для ухвалення як рішення про застосування щодо обвинуваченої запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так і під час продовження строку тримання під вартою. Відповідні ухвали слідчих суддів не були змінені чи скасовані. Обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акту шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів. Таким чином, при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою на стадії судового провадження та при перевірці відповідного рішення судом апеляційної інстанції, вирішальним є з`ясування питання про наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінюючи рішення суду першої інстанції про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 , колегія суддів звертає увагу на те, що судом першої інстанції при вирішенні зазначеного вище питання були враховані тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, суворість покарання, яке загрожує обвинуваченій у випадку доведеності її вини у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також інші обставини кримінального провадження. Ці обставини привели суд першої інстанції до обґрунтованого переконання про наявність ризику того, що обвинувачена, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду. У зв`язку із цим, суд першої інстанції із підстав, передбачених законом ухвалив рішення про продовження строку тримання обвинуваченої під вартою, належним чином його мотивувавши. Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає засадам законності, обґрунтованості та вмотивованості, із цим рішенням колегія суддів погоджується у повному обсязі.

Апеляційні скарги не містять доводів, які би указували на незаконність та не обґрунтованість ухвали суду першої інстанції.

Так, висновок суду першої інстанції про доведеність ризику переховування обвинуваченої від суду ґрунтується на даних про особу обвинуваченої із урахуванням тяжкості та обставин вчинення кримінального правопорушення. Матеріали кримінального провадження не містять даних про наявність у обвинуваченої соціальних зв`язків такої міцності, які можуть запобігти ризику переховування обвинуваченої від суду. Із урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та обставин його вчинення, кількості процесуальних дій, необхідних для проведення розслідування та судового розгляду сумарний строк протягом якого обвинувачена тримається під вартою не можливо визнати таким, який відповідає критерію надмірності. Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що є доведеним існування ризику ухилення обвинуваченої від суду. В умовах суспільно-політичної обстановки у державі, введення військового стану та існування непідконтрольних державі територій ступінь ризику ухилення обвинуваченої від суду є надзвичайно високим, а існування цього ризику достатнім для продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченої в частині надмірності визначеної застави у якості альтернативного запобіжного заходу, не визнаються переконливими колегією суддів. Ступінь констатованих ризиків, тяжкість та фактичні обставини кримінального правопорушення, поставленого у вину ОСОБА_8 у взаємозв`язку із визначеним розміром застави, який близький до мінімальної межі, визначеної до тяжкості кримінального правопорушення, обвинувачення за яким пред`явлене ОСОБА_8 не дають підстав для висновку про надмірність визначеного розміру застави.

Наведене указує на необґрунтованість доводів апеляційних скарг та відсутність підстав для її задоволення.

Ухвала Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування чи зміни колегія суддів не знаходить у зв`язку із чим залишає ухвалу без змін, а апеляційні скарги - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419, 422? КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою до 25 липня 2025 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ

_____________ ________________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4