Справа № 706/1295/23
Провадження № 1-кп/702/14/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

25.07.2025 м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Монастирище клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру, до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000774 від 14.09.2023,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

особи стосовно, якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

законного представника особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

захисників: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

представник потерпілої ОСОБА_8 , потерпіла ОСОБА_9 , потерпілий ОСОБА_10 - не з`явилися,

в с т а н о в и в :

В провадженні Монастирищенського районного суду Черкаської області перебуває клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 , за ознаками суспільно небезпечних діянь, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України.

15.07.2025 прокурором подано клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_3 у вигляді поміщення особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Клопотання мотивоване тим, що наразі судовий розгляд даної справи не завершено, на даний час у справі виконується судова психіатрична експертиза. Ризики, які були встановлені під час обрання, неодноразовому продовженні та зміні ОСОБА_3 запобіжного заходу не зменшилися та продовжують мати місце.

Менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам та не забезпечать дієвість вказаного кримінального провадження.

Просить продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Спеціальний структурний підрозділ з надання психіатричної допомоги, на 60 днів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 клопотання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_3 підтримала повністю, просила його задовольнити.

В судовому засіданні особа, відносно якої вирішується питання про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_3 , законний представник ОСОБА_5 щодо вирішення клопотання про продовження запобіжного заходу покладались на думку захисників.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки клопотання необґрунтоване, немотивоване, відсутні докази на підтвердження реальності вказаних ризиків. ОСОБА_3 є особою похилого віку, пенсіонером, має стійкі соціальні зв`язки, не має судимості, за станом здоров`я не має можливості переховуватись. В ході судового провадження допитані всі свідки сторони обвинувачення, а тому ризику незаконного впливу на них є обмеженими та мінімальними. Запобіжний захід у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку є надмірним, враховуючи, що особа утримується в спеціалізованому закладі понад два роки. Просив застосувати до ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу, з підстав зазначених захисником ОСОБА_6 . Просив застосувати до ОСОБА_3 більш м`який запобіжний захід у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом. Вважав, що законний представник ОСОБА_5 зможе забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_3 та обов`язковий лікарський нагляд за місцем його проживання.

В судове засідання потерпілі ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , представник потерпілої ОСОБА_8 не з`явились. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді поміщення особи, стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосований судом запобіжний захід у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Нормою ст. 508 КПК України визначено, що передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Так, згідно з висновком судового психіатричного експерта № 345 від 5.07.2023, ОСОБА_3 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки, потребує поміщення в спеціальний лікувальний заклад з метою його обов`язкового лікування, а також запобіганню вчиненню ним суспільно-небезпечних діянь.

Тобто, передумови визначені ч. 2 ст. 508 КПК України для застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_3 є дійсними.

Відповідно до ч. 3 ст. 508 КПК України застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно з загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

За змістом ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу (ч. 3, 5 ст. 199 КПК України).

Так, ОСОБА_3 інкримінується вчинення суспільно - небезпечних діянь, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115, п.1 ч. 2 ст. 115 КК України, в зв`язку з чим прокурором подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру.

Судом встановлено, що згідно з ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 16.05.2023 ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого неодноразово продовжувався ухвалами слідчого судді від 6.07.2023, 8.08.2023, 30.08.2023 та 9.10.2023.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 2.11.2023, ОСОБА_3 змінено запобіжний захід із тримання під вартою на поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку, а саме до комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ» та встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 13.11.2023 в порядку ч. 6 ст. 199 КПК України продовжено дію запобіжного заходу, ухвалами Монастирищенського районного суду Черкаської області, востаннє до 2.08.2025.

Строк запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 закінчується 2.08.2025.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які посилався прокурор, суд зазначає таке.

Ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду підтверджується тим, що останній підозрюється у вчиненні суспільно небезпечних діянь, які законом відносяться до особливо-тяжких злочинів, пов`язаних з посяганням на життя інших осіб. Відповідно до ч. 5 ст. 94 КПК України до осіб, які вчинили суспільно-небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб може бути застосовано примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги з суворим наглядом.

Суд вважає, що зазначена обставина може бути мотивом та підставою для переховування від суду. При цьому, враховуючи можливість застосування примусового заходу медичного характеру з суворим наглядом у разі доведення, що ОСОБА_3 вчинив таке суспільно небезпечне діяння, майновий стан ОСОБА_3 та те, що ОСОБА_3 не є особою, яка підлягає мобілізації та може безперешкодно покинути межі України, суд дійшов висновку, що ризик того, що ОСОБА_3 може переховуватися від суду існує.

Прокурор при обґрунтуванні заявленого клопотання посилається на ризик того, що особа відносно якої можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру може незаконно впливати на потерпілу, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, для запобігання яким ОСОБА_3 був обраний запобіжний захід.

Проаналізувавши позиції сторін, суд приходить до висновку, що ризик незаконного впливу на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні для надання ними неправдивих показань або відмови від дачі показань не зменшився з огляду на те, що згідно зі ст. 23 КПК України доказове значення матимуть показання цих осіб, отримані безпосередньо судом саме під час судового розгляду кримінального провадження, у тому числі і під час апеляційного провадження. Крім цього, з даними особами він знайомий особисто, а потерпіла ОСОБА_9 є його колишньою співмешканкою. При оцінці даного ризику суд також враховує показання самої потерпілої надані під час судового розгляду, відповідно до яких ОСОБА_3 неодноразово погрожував потерпілій та членам її сім`ї, безперешкодно приходив до їх домоволодіння, що свідчить, що такий ризик, заявлений під час застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу, не зменшився.

Так само і ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, що може виражатись у неявці за викликом до суду, невиконання процесуальних обов`язків, з урахуванням його психічного захворювання, відсутністю критики до свого психічного стану, не зменшився та продовжує існувати і надалі.

Крім того, суд вважає доведеним ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, оскільки відповідно до висновку експерта ОСОБА_3 має маячні ідеї впливу на адресу колишньої співмешканки, що було підтверджено і самим ОСОБА_3 під час заслуховування його пояснень.

Відтак суд встановив, що ризики, визначені при обранні йому запобіжного заходу та його продовженні не зменшились та продовжують існувати, що свідчить про необхідність продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 .

Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про доведеність заявлених ризиків і необхідність продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_3 , тому доводи сторони захисту з приводу їх відсутності спростовуються висновками суду про зворотне.

При вирішенні питання про можливість застосування до особи запобіжного заходу у виді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги, суд зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, і щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

При цьому, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 508 КПК України до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру можуть бути застосовані лише два запобіжних заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з наданням психіатричної допомоги в умовах, що виключають її суспільну небезпеку, а тому клопотання захисника ОСОБА_6 щодо застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Запропонований захисником ОСОБА_7 запобіжний захід у виді передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом, не може бути застосований до ОСОБА_3 , оскільки відповідно до висновку судово психіатричної експертизи ОСОБА_3 виявляє клінічні ознаки суспільної небезпеки. Доказів того, що законний представник чи інший близький родич може забезпечити обов`язковий лікарський нагляд за місцем його реєстрації та проживання, що унеможливить його суспільно-небезпечну поведінку до суду не надано. А тому, за даних обставин виключається застосування до особи запобіжного заходу, передбаченого п. 1) ч. 1 ст. 508 КПК України.

Строк запобіжного заходу особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 закінчується 2.08.2025, однак суд, враховуючи призначену у справі повторну судово-психіатричну експертизу, вважає необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу саме на строк 60 днів, оскільки станом на дату постановлення ухвали висновок експерта на адресу суду на надійшов.

На підставі викладеного та керуючись ст. 3, 176, 177, 181, 193, 194, 196, 331, 369-372, 392, 508 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про продовження строку застосування запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити повністю.

Продовжити дію запобіжного заходу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді поміщення до психіатричного закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку - Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Спеціальний структурний підрозділ, що знаходиться за адресою: 08631, смт Глеваха Київської області вул. Павлова, 7, строком на 60 днів починаючи з 25.07.2025 до 22.09.2025.

Копію ухвали негайно після її оголошення направити особі стосовно якої подано клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 , захисникам ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , законному представнику ОСОБА_5 , прокурору, КНП «Клінічна лікарня «ПСИХІАТРІЯ».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду на протязі 5 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_11