ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1696/24 Номер провадження 11-кп/814/1283/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000276, за апеляційною скаргою прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 лютого 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Вироком суду

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ганнівці, Жидачівського району, Львівської області, громадянин України, українця, освіта середня, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 19.11.2008 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 263, ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 17.07.2009 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 3 місяці, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 07.10.2010 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 17.07.2009 остаточно засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців. Звільнений 03.03.2014 за постановою Ленінського районного суду м. Полтава від 27.02.2014 по відбуттю строку покарання з адміністративним наглядом строком 1 рік;

- 09.09.2014 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

- 11.12.2014 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ст. 69, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 09.09.2014, остаточно засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць;

- 12.06.2015 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 71 КК України приєднано вирок Кобеляцького районного суду Полтавської області від 14.12.2014, остаточно засуджений до позбавлення волі на строк 3 роки 1 місяць; звільнений 21.11.2017 по відбуттю строку покарання;

- 06.03.2018 вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі;

- 06.04.2018 вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 2. ст. 190, ч. 4 ст. 70 КК України до 4 років 3 місяців позбавленні волі;

- 18.12.2019 вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 06.04.2018, остаточно визначено покарання у виді 4 років 4 місяців позбавлення волі;

- 15.01.2024 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

- 15.05.2024 вироком Полтавського апеляційного суду за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- 20.06.2024 вироком Комсомольського міського суду Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 71 КК призначено покарання 2 роки 1 місяць позбавлення волі,

визнано винуватим та засуджено:

- за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.

На підставі ч. 4 ч. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення вказаним покаранням, покарання, яке було призначено ОСОБА_7 , вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20 червня 2024 року, визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки і 2 місяці.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_7 встановлено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Вирішено долю речових доказів.

Згідно з вироком суду, 14.04.2024 ОСОБА_7 , створив оголошення у групі «Попутники» у месенджері «Telegram» з приводу надання послуг з пасажирських перевезень з м. Брашов (Румунія) до м. Одеса. 14.04.2024 ОСОБА_9 знайшла у групі «Попутники» зазначене оголошення, зв`язалась із ОСОБА_7 висловивши намір про поїздку.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та мети, повторно, зловживаючи довірою потерпілої, не маючи наміру надання послуги пасажирських перевезень з м. Брашов (Румунія) до м. Одеса потерпілій, під час листування по телефону з ОСОБА_9 , запевнив потерпілу, що надасть необхідні потерпілій послуги, для чого необхідно перерахувати грошові кошти на банківську картку АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_1 , тим самим ввів в оману потерпілу ОСОБА_9 ..

У подальшому ОСОБА_9 не будучи обізнаною щодо справжніх намірів ОСОБА_7 , перерахувала на банківську картку АТ «Ідея Банк» № НОМЕР_1 о 18 год. 32 хв 14.04.2024 грошові кошти в сумі 1700 грн. та о 21 год. 22 хв. 14.04.2024 грошові кошти в сумі 2200 грн.

У подальшому ОСОБА_7 , заволодівши шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_9 , розпорядився останніми на власний розсуд, чим заподіяв потерпілій матеріальну шкоду на суму 3900 грн.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі прокурор Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за цим вироком та вироком Комсомольського міського суду від 20.06.2024, призначити остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що місцевим судом було допущено неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Вказує, що місцевий суд призначаючи остаточне покарання ОСОБА_7 послався на положення ч. 4 ст. 70 КК України, натомість здійснено часткове складання призначених покарань, замість поглинення більш суворим покаранням, менш суворого, що фактично погіршує становище обвинуваченого.

Зазначає, що призначаючи остаточне покарання у виді 2 років 2 місяців позбавлення волі за цим вироком, місцевий суд повинен був застосувати принцип часткового складання призначених покарань (врахувавши вирок Комсомольського міського суду від 20.06.2024. Або ж, у разі застосування принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим, суд повинен був призначити покарання у виді 2 років 1 місяця позбавлення волі (шляхом поглинення покаранням за вироком Комсомольського міського суду від 20.06.2024, призначеного покарання за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 1 року позбавлення волі).

Позиції учасників судового провадження.

В суді апеляційної інстанції прокурор ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу прокурора та просив її задовольнити. Обвинувачений ОСОБА_7 не заперечував проти її задоволення.

Мотиви суду.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_7 розглянуто судом першої інстанції в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує на незаконність вироку через неправильне застосування судом закону про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи із змісту положень Постанови ПВСУ №7 при призначенні покарання необхідно суворо дотримуватися вимог ст. 65 КК України, стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

За п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вправі призначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять в сукупність, покарання як одного виду, так і різних.

Поглинення як принцип остаточного покарання за сукупністю злочинів полягає в тому, що менш суворе покарання охоплюється більш суворим. Останнє і підлягає виконанню.

Натомість суд, всупереч зазначеній нормі закону вказав на поглинення покаранням за цим вироком, а це один рік позбавлення волі, покарання за попереднім вироком, де ОСОБА_7 було визначено покарання у виді 2 років 1 місяця. При цьому суд вдруге допустив помилку, вказавши, що попереднім вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2024 ОСОБА_7 призначено покарання 2 роки 2 місяці позбавлення волі.

Прокурор вказує, що суд фактично застосував принцип часткового складання призначених покарань, проте вказав на інший принцип.

Оскільки суд у вироку не обґрунтував необхідність застосування того чи іншого принципу складання покарань за сукупністю кримінальних правопорушень, а прокурор у своїй апеляційній скарзі не наводить підстави для застосування принципу складання покарання, що фактично погіршує становище обвинуваченого, - колегія суддів вважає за необхідне привести вирок у відповідність до вимог ч. 4 ст. 70 КК України, застосувавши принцип поглинення покарань, який був застосований судом першої інстанції та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 1 місяць, яке не є більш суворим покаранням, порівняно з тим, яке суд призначив за даним вироком.

Враховуючи наведене, апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а вирок суду слід змінити.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Кременчуцької окружної прокуратури ОСОБА_8 задовольнити частково.

Вирок Комсомольського міського суду Полтавської області від 18 лютого 2025 року щодо ОСОБА_7 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання, визначеного судом першої інстанції 1(один) рік позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком, більш суворим покаранням за вироком Комсомольського міського суду Полтавської області від 20.06.2024, визначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 1 (один) місяць.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той же строк з часу отримання копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3