Справа № 275/295/25
В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року селище Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000050 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с-ще Яблунець Ємільчинського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, одруженого, на утриманні якого є двоє малолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є дитиною із інвалідністю, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше не судимий в силу вимог ст. 89 КК України,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В порушенні вимог ст.28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», ОСОБА_4 , перебуваючи на профілактичному обліку в секторі поліцейської діяльності №1 ВП №1 Житомирського РУП №2 ГУНП в Житомирської області з 08.06.2024 як домашній кривдник за вчинення домашнього насильства, безпричинно, умисно, систематично вчиняє психологічне та економічне насильство по відношенню до своєї дружини - ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань останньої, а також погіршення якості її життя, оскільки потерпіла тривалий час перебуває у пригніченому та тривожному стані.

Так, ОСОБА_4 , неодноразово, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не маючи підґрунтя, вчиняв відносно своєї дружини дії, виражені у словесних образах, погрозах, висловлюваннях на її адресу словами нецензурної лайки, приниженні та залякуванні, тим самим викликав у ОСОБА_5 побоювання за свою безпеку, спричинив емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдав шкоду її психічному здоров`ю, що виразилось у формі пониження самооцінки та втрати позитивних емоцій.

Зокрема, 08.06.2024 близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в

АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав її словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю останньої.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства, ОСОБА_5 викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. Надалі, постановою Брусилівського районного суду від 16.07.2024 ОСОБА_4 визнано винним за ч.1 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

В подальшому, 21.09.2024 о 17 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в с-щі Брусилів по вул. Цегельна Житомирського району Житомирської області, повторно протягом року вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_5 , а саме ображав різними словами нецензурної лайки, погрожував фізичною розправою, чим міг завдати шкоди психологічному здоров`ю останньої.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства, ОСОБА_5 викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Надалі, постановою Брусилівського районного суду від 08.11.2024 ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Крім того, 01.12.2024 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в АДРЕСА_2 , повторно протягом року вчинив домашнє насильство в сім`ї психологічного характеру, а саме ображав дружину ОСОБА_5 різними нецензурними словами, чим завдав психологічної шкоди здоров`ю останньої.

У зв`язку з вчиненням домашнього насильства, ОСОБА_5 викликано працівників поліції, які припинили протиправні дії ОСОБА_4 та склали відносно нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП. Надалі, постановою Брусилівського районного суду від 09.12.2024 ОСОБА_4 визнано винним за ч.2 ст.173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. 00 коп.

Водночас, на початку лютого місяця 2025, точної дати у ході досудового розслідування встановити не представилось можливим, у вечірній час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання, в середині житлового будинку по АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, в присутності спільних малолітніх дітей, вчинив словесну суперечку зі своєю дружиною, під час якої ображав її словами нецензурної лайки, погрожував словами фізичної розправи, у зв`язку із чим остання була змушена разом зі своїми малолітніми дітьми покинути місце проживання.

Крім того, 08.03.2025, у вечірній час, ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в середині житлового будинку по АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, в присутності спільних малолітніх дітей, вчинив словесну суперечку зі своєю дружиною, під час якої ображав її словами нецензурної лайки та погрожував словами фізичної розправи. Надалі, в той час коли ОСОБА_5 вийшла на двір домоволодінням, ОСОБА_4 , зачинивши вхідні двері, не впустив до середини будинку потерпілу, у зв`язку із чим ОСОБА_5 була змушена піти ночувати до своєї знайомої - ОСОБА_8 .

В подальшому, 19.03.2025 близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в середині житлового будинку по АДРЕСА_2 , маючи прямий умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства, в присутності спільних малолітніх дітей, вчинив словесну суперечку зі своєю дружиною, під час якої ображав її словами нецензурної лайки та погрожував словами фізичної розправи.

У зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 систематичного психологічного та економічного насильства щодо своєї дружини - ОСОБА_5 , вказані дії призвели до погіршення якості життя потерпілої, а також до психологічних страждань останньої, через що вона 20.03.2025 звернулася до Комунального некомерційного підприємства «Брусилівська лікарня», де їй встановлено медичний діагноз гіпертонічний криз.

Своїми умисними діями, які виразились в домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного та економічного насильства щодо подружжя, яке призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.126-1 КК України.

31.03.2025 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, згідно якою потерпіла з одного боку та обвинувачений з іншого боку дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 126-1 КК України, обвинувачений визнав себе винним у скоєному. Сторонами угоди узгоджене покарання за ч. 126-1 КК України у виді 2 років пробаційного нагляду з покладенням відповідних обов`язків та застосуванням обмежувального заходу у виді направлення на проходження програми для кривдників. Також в угоді сторонами підтверджено добровільність її укладення, їх обізнаність з процесуальними наслідками її укладення, визначеними ст. ст. 394, 473 КПК, з правами обвинуваченого, визначених ст. 474 КПК, та з наслідками невиконання угоди, визначених ст. 476 КПК.

Угода про примирення направлена до суду разом з обвинувальним актом.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтвердив свою згоду на затвердження угоди про примирення, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, про те, що йому роз`яснені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до нього у разі затвердження угоди про примирення судом, просив угоду про примирення затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Підтвердив визнання обставин вчинення правопорушення та вказав про розкаяння у скоєному.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення та повідомила, що вона розуміє наслідки затвердження угоди, які полягають в обмеженні права оскарження вироку, згідно з положеннями статей 394, 424 КПК України та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідні кримінальні правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просила затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, судових витрат у провадженні не має, заходів забезпечення кримінального провадження не застосовувалось.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди про примирення.

Розглядаючи в порядку ст. 474 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Так, згідно вимог частин 1, 3, 5 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена за ініціативою потерпілого, підозрюваного або обвинуваченого. Домовленості стосовно угоди про примирення можуть проводитися самостійно потерпілим і підозрюваним чи обвинуваченим, захисником і представником або за допомогою іншої особи, погодженої сторонами кримінального провадження. Угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Судом також встановлено, що укладання угоди про примирення між потерпілою стороною та обвинуваченим є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Кримінальне правопорушення, яке вчинене ОСОБА_4 згідно вимог статті 12 КК України є нетяжким злочином, у якому у відповідності до вимог ч.2 ст. 469 КПК України може бути укладена угода про примирення.

Під час перевірки угоди встановлена відповідність її змісту вимогам ст. 471 КПК України та відсутність підстав для відмови в затвердженні укладеної угоди, викладених в ч. 7 ст. 474 КПК України.

Судом враховано відомості про особу обвинуваченого, зокрема, що обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не має непогашених судимостей, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, одна з яких є особою з інвалідністю, на обліку у лікаря психіатра-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, вину у скоєному визнав, розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України та умов угоди є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України та укладеної угоди, є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення у присутності дитини.

Оскільки умови угоди про примирення повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди про примирення не було добровільним або сторони не примирилися, а також відсутня неможливість виконання обвинуваченим ОСОБА_4 взятих на себе за угодою зобов`язань, суд дійшов висновку про затвердження угоди про примирення в судовому засіданні та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за ст. 126-1 КК України у виді двох років пробаційного нагляду з покладенням обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України.

Також відповідно до вимог ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, зокрема, направлення для проходження програми для кривдників, про що вказано в угоді.

При цьому суд вважає, що саме таке покарання, призначене судом обвинуваченому ОСОБА_4 буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарання, та є найбільш необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлено, арешт на майно не накладався, судові витрати відсутні, підстав для його обрання не вбачається.

Речові докази відсутні.

Оскільки відносно ОСОБА_4 ухвалою слідчого судді від 28.03.2025 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та за відсутності підставі для його зміни, враховуючи дотримання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, суд залишає вказаний запобіжний захід без змін до вступу вироку у законну силу.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення від 31 березня 2025 року, укладену у кримінальному провадженні № 0000050 між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України і призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені статтею 59-1 КК України, а саме:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою «Подолання домашнього насильства».

Виконання покарання у виді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання ОСОБА_4 .

Застосувати до ОСОБА_4 передбачені пунктом 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувальні заходи у вигляді направлення для проходження програми для кривдників строком на 1 (один) місяць.

Організацію, виконання та проходження ОСОБА_4 програми для кривдників покласти на Брусилівську селищну раду Житомирської області.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання - залишити в силі до набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому, потерпілій, прокурору.

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст.476 КПК України, прокурор чи потерпілий мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1