У Х В А Л А

іменем України

Справа №377/219/20

Провадження №1-в/377/15/25

22 травня 2025 року Славутицький міський суд Київської області в складі головуючої - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

засудженого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ( в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі заяву про роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року ОСОБА_4 , засудженого вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року в кримінальних провадженнях, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000038 та № 0000083,

У С Т А Н О В И В:

Вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, який набрав законної сили 22 липня 2021 року, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 185 КК України, та призначено покарання на підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк шість років.

Засуджений через Державну установу «Чернігівський слідчий ізолятор» звернувся до Славутицького міського суду Київської області із заявою про роз`яснення вироку від 25 квітня 2025 року, просить роз`яснити йому вирок суду, так як він йому не зрозумілий ( том 5 а.к.п.199).

У судовому засіданні 02.05.2025, 22.05.2025 ОСОБА_4 підтримав заяву про роз`яснення вироку та просив задовольнити. В обґрунтування поданої заяви послався на те, що під час виконання покарання у виді шести років позбавлення волі, призначеного йому вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, яке він на даний час відбуває в ДУ «Чернігівській слідчий ізолятор», постало питання щодо зарахування в строк відбуття покарання за цим вироком строку тримання його під вартою з моменту затримання, тобто з 27.05.2020, в межах іншого кримінального провадження, яке перебувало на розгляді Чернігівського районного суду Чернігівської області. Вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року, яким йому було визначено остаточне покарання з урахуванням вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, змінений ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року, виключено з вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року посилання на призначення остаточного покарання за цим вироком та вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року. Разом із тим, в ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» йому пояснили, що початок строку відбування покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року рахуватиметься з 22 липня 2021 року, тобто з моменту набрання ним законної сили. Отже, необхідно, щоб в строк відбуття покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року було зараховано строк тримання його під вартою з моменту затримання, тобто з 27.05.2020.

Захисник засудженого адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні 02.05.2025 заяву засудженого про роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року підтримав. У судове засідання, призначене на 22.05.2025, не з`явився, подав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Прокурор у судовому засіданні 02.05.2025, 22.05.2025 заперечував щодо поданої заяви, зазначивши, що Славутицький міський суд Київської області не може змінити вирок від 21 серпня 2020 року, засудженому в рамках даного кримінального провадження запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не обирався.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в призначене судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином в порядку, передбаченому статтями 134-135 КПК України. Від потерпілого ОСОБА_7 надійшла заява про розгляд заяви засудженого без його участі.

Засуджений та прокурор не заперечували щодо проведення судового засідання 22.05.2025 за відсутності захисника та потерпілих.

Відповідно до частини 2 статті 380 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду заяви про роз`яснення рішення.

Заслухавши думку прокурора, засудженого та його захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження № 377/219/20, необхідні для розгляду заяви засудженого, суд дійшов такого висновку.

Згідно з вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року у справі №377/219/20, провадження №1-кп/377/36/20, ОСОБА_4 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 185, частиною 1 статті 357, частиною 2 статті 185 КК України, та призначено покарання на підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень у виді позбавлення волі на строк шість років. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про стягнення матеріальної шкоди задоволено у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 завдану злочинами шкоду в розмірі 16 254,17 гривень. Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави судовий збір у розмірі 1 625,40 гривень. Вирішено питання щодо речових доказів ( том 3 а.к.п.12-30).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року вирок Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року залишено без змін ( том 3 а.к.п. 150-166) . Постановою Верховного Суду від 05 жовтня 2022 року вирок Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року та ухвала Київського апеляційного суду від 22 липня 2021 року щодо ОСОБА_4 залишені без змін ( том 5 а.к.п. 86-97).

Таким чином, вирок Славутицького міського суду Київської області набрав законної сили 22 липня 2021 року.

З матеріалів кримінального провадження ( справа №377/219/20) вбачається, що засуджений ОСОБА_4 двічі звертався до суду із заявами про роз`яснення вироку, а саме: від 09.08.2021 ( том 4 а.к.п. 2), від 02.09.2021 ( том 4 а.к.п.37). Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 20 серпня 2021 року відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 від 09.08.2021 про роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року ( том 4 а.к.п.22), яку ухвалою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2021 року скасовано та призначено новий розгляд заяви у суді першої інстанції ( том 4 а.к.п.100-103). Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 15 липня 2022 року відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_4 від 09.08.2021 та від 02.09.2021 про роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року ( том 4 а.к.п.191-194). 09.04.2025 із клопотанням про роз`яснення вироку суду звернувся т.в.о. начальника ДУ «Чернігівський слідчий ізолятор» ( том 5 а.к.п.169). Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 18 квітня 2025 року його клопотання задоволено частково та зазначено в ухвалі вирок Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, який набрав законної сили 22 липня 2021 року, відносно ОСОБА_4 виконувати самостійно. Строк відбуття покарання рахувати з 22 липня 2021 року ( том 5 а.к.п.184-187).

Відповідно до частини 1 статті 380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Зі змісту вказаної норми вбачається, що необхідність у роз`ясненні судового рішення виникає у разі його нечіткості, неясності та незрозумілості для осіб, щодо яких воно постановлене, а також для тих осіб, яким належить його виконувати.

Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, при цьому не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз`яснюючи вирок, суд не вправі змінювати зміст вироку, тобто не має права змінювати зміст відомостей, викладених у ньому.

Таким чином, стаття 380 КПК України передбачає можливість роз`яснення судом ухваленого ним рішення з метою усунення такого недоліку як незрозумілість судового рішення (наприклад, можливість неоднакового тлумачення висновків суду), що перешкоджає його належному виконанню, а мотиви прийняття судового рішення не підлягають роз`ясненню в порядку статті 380 КПК України. Отже, необхідність роз`яснення судового рішення зумовлюється його нечіткістю або суперечливістю, викладених у ньому висновків.

Вимоги до змісту вироку наведені у статті 374 КПК України.

Як вбачається з тексту вироку, він складений відповідно до вимог зазначеної статті, з посиланням на норми діючого процесуального закону, викладений чіткими зрозумілими реченнями і не містить у собі труднощів для розуміння його точного змісту.

Мотивувальна та резолютивна частини винесеного у даній справі вироку є зрозумілою і такою, що не припускає іншого тлумачення. У вироку суду міститься посилання на закон, яким суд керувався при його ухваленні.

Аналіз доводів засудженого, наведених у судовому засіданні, свідчить про те, що такі доводи зводяться до необхідності вирішення судом питання, пов`язаного з виконанням вироку, а саме щодо застосування покарання за наявності кількох вироків.

З метою повного та об`єктивного розгляду поданої заяви засудженого про роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року судом було здійснено запит до Чернігівського районного суду Чернігівської області про надання копії вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року, на які посилається засуджений в обґрунтування доводів щодо необхідності роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року.

Як вбачається з вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року, ОСОБА_4 було визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 3 статті 15, частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 263, частиною 1 статті 309 КК України та на підставі частини 1 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань, перевівши покарання у виді арешту за правилами статті 72 КК України у позбавлення волі, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі частини 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року у виді шести років позбавлення волі, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на шість років два місяці. Зазначено строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 лютого 2024 року - моменту ухвалення вироку суду. У строк покарання ОСОБА_4 зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, а саме з 27 травня 2020 року по 18 лютого 2024 року включно. Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку у закону силу обрано тримання під вартою, вирішено питання щодо стягнення процесуальних витрат, скасування арешту майна та щодо долі речових доказів ( том 6 а.к.п. 52-58).

Ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року стосовно ОСОБА_4 змінено. Перекваліфіковані дії ОСОБА_4 з частини 3 статті 15, частини 3 статті 185 КК України на частину 1 статті 162 КК України, оскільки втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та призначено покарання у виді обмеження волі строком 1 рік. На підставі частини 2 статті 49, частини 5 статті 74 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного за частиною 1 статті 162 КК України покарання у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі частини 2 статті 49, частини 5 статті 74 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного за частиною 1 статті 309 КК України покарання у виді 5 місяців арешту у зв`язку із закінченням строків давності. На підставі частини 3 статті 49, частини 5 статті 74 КК України звільнено ОСОБА_4 від призначеного за частиною 2 статті 263 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки у зв`язку із закінченням строків давності. Виключено із вироку посилання на призначення остаточного покарання на підставі частин 1, 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року. В решті вирок суду залишено без змін ( том 6 а.к.п.59-67).

Таким чином, виключивши з вироку Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року посилання на призначення остаточного покарання на підставі частин 1, 4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, Чернігівський апеляційний суд ухвалою від 28 березня 2025 року залишив без змін вирок суду, крім іншого, також в тій частині, де зазначено, що строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 лютого 2024 року - моменту ухвалення вироку суду; у строк покарання ОСОБА_4 зарахувати покарання, відбуте ним за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, а саме з 27 травня 2020 року по 18 лютого 2024 року включно.

Відтак, наведені обставини, свідчать, що станом на час звернення ОСОБА_4 із заявою про роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, крім вказаного вироку, також існує вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року, з якого ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 28 березня 2025 року виключено посилання на призначення остаточного покарання на підставі частин 1,4 статті 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом складання покарання, призначеного за цим вироком та покарання за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, проте в частині щодо рахування строку покарання ОСОБА_4 з 19 лютого 2024 року - моменту ухвалення вироку суду та зарахування у строк покарання ОСОБА_4 покарання, відбутого ним за вироком Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року, а саме з 27 травня 2020 року по 18 лютого 2024 року включно, вирок Чернігівського районного суду Чернігівської області від 19 лютого 2024 року залишено без змін.

Водночас, за змістом пункту 11 частини 1 статті 537 КПК України питання про застосування покарання за наявності кількох вироків вирішується під час виконання вироків судом, визначеним частиною 2 статті 539 КПК України.

Пунктом 2 частини 2 статті 539 КПК України передбачено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок у разі необхідності вирішення питань, передбачених, зокрема, пунктом 11 частини 1 статті 537 КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що з огляду на вимоги статті 380 КПК України, доводи засудженого ОСОБА_4 щодо необхідності роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року не містять в собі предмета дослідження щодо незрозумілості суті прийнятого рішення, а стосуються питання застосування покарання за наявності кількох вироків, що підлягає розгляду в порядку статті 539 КПК України, а тому в задоволенні його заяви про роз`яснення вироку слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтею 380 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_4 від 25 квітня 2025 року про роз`яснення вироку Славутицького міського суду Київської області від 21 серпня 2020 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1