П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року

м. Київ

справа № 287/2309/20

провадження № 51-546км21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

осіб, щодо яких закрито

кримінальне провадження ОСОБА_6 , ОСОБА_7

(у режимі відеоконференції),

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Рокитнянського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, уродженця с. Остапи Лугинського району Житомирської області, жителя АДРЕСА_3 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, і

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст оскаржуваних судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини

Ухвалою Рокитнянського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року кримінальне провадження № 0000412 від 19 лютого 2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а також за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, закрито на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою місцевого суду, прокурор звернувся із апеляційною скаргою, в якій, з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та істотного порушення місцевим судом вимог КПК, просив її скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року вищевказану ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

Вимоги касаційної скарги, узагальнені доводи особи, яка її подала, та заперечень на неї

У касаційній скарзі прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Вважає, що строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні стороною обвинувачення не пропущено, а висновки судів попередніх інстанцій про протилежне - безпідставними.

На переконання прокурора, суди попередніх інстанцій під час обчислення строків досудового розслідування:

- залишили поза увагою те, що постановою прокурора від 19 лютого 2020 року з кримінального провадження № 0000812 були виділені матеріали досудового розслідування щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, із присвоєнням ним № 0000412, в якому на час виділення у органу досудового розслідування були відсутні підстави та докази для повідомлення будь-якій особі про підозру, отже, суди під час обчислення строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000412 мали відраховувати 18 місяців від дати реєстрації первинного кримінального провадження (21 серпня 2018 року) та встановити, що строк досудового розслідування у виділеному провадженні закінчувався 21 лютого 2020 року, і саме в цей день ОСОБА_8 було повідомлено про підозру, тобто в межах строку досудового розслідування;

- не надали оцінки тому, що подальші повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відбулися 17 квітня 2020 року, тобто в межах двохмісячного строку досудового розслідування від дня першого повідомлення про підозру, і в цей же день стороні захисту було повідомлено про завершення досудового розслідування та виконання вимог ст. 290 КПК;

- дійшли помилкового висновку, що повідомлення сторону захисту про завершення досудового розслідування 17 квітня 2020 року відбулося у неналежний спосіб та, як наслідок, не зумовило зупинення строку досудового розслідування за правилами ч. 5 ст. 219 КПК, починаючи із 18 квітня 2020 року, оскільки, на думку прокурора, вказане повідомлення відбулося у визначений КПК спосіб, а подальші дії підозрюваних та їхнього захисника були спрямовані на зволікання у ознайомленні із матеріалами досудового розслідування та призвело до того, що період ознайомлення сторони захисту тривав протягом 8 місяців, а саме до 22 грудня 2020 року, а тому відповідно до положень ч. 5 ст. 219 КПК вказаний період не підлягає включенню в строк досудового розслідування, визначений п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК.

Сторона обвинувачення наголошує на тому, що оскільки повідомлення про підозру ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , повідомлення про завершення досудового розслідування стороні захисту відбулося в межах строку досудового розслідування, а період із 18 квітня до 22 грудня 2020 року не підлягає включенню в строки досудового розслідування, тому звернення прокурора із обвинувальним актом у цьому кримінальному провадженні до місцевого суду 23 грудня 2020 року відбулося в межах строку досудового розслідування.

Додатково прокурор зазначає про допущені місцевим судом істотні порушення вимог КПК, які залишилися поза увагою апеляційного суду, а саме те, що положення КПК не надають місцевому суду повноважень до ухвалення вироку оцінювати рішення слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання.

Сторона обвинувачення вказує про невідповідність ухвал місцевого та апеляційного судів вимогам статей 370 та 419 КПК відповідно.

У запереченнях на касаційну скаргу прокурора ОСОБА_7 та ОСОБА_6 вказують про її необґрунтованість та просять залишити цю скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без зміни.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав касаційну скаргу та просив її задовольнити, а ОСОБА_7 та ОСОБА_6 заперечували проти задоволення касаційної скарги сторони обвинувачення, вважали ухвали місцевого та апеляційного судів законними та обґрунтованими.

Інші учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце касаційного розгляду, однак у судове засідання не з`явилися. В заяві ОСОБА_8 просила здійснювати касаційний розгляд без її участі та залишити без задоволення касаційну скаргу прокурора, а рішення судів попередніх інстанцій без зміни. Аналогічна заява про здійснення касаційного розгляду скарги прокурора без його участі надійшла від захисника ОСОБА_9 .

Водночас Суд мав можливість заслухати позицію ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 у засіданні суду касаційної інстанції, яке відбулося 06 травня 2025 року та в якому останні заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора і просили залишити без зміни рішення судів попередніх інстанцій.

Мотиви Суду

Суд заслухав суддю-доповідача, пояснення учасників судового провадження, перевірив матеріали кримінального провадження, наведені в касаційній скарзі доводи та дійшов висновку про наявність підстав для її задоволення.

Згідно із ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.

Доводи касаційної скарги прокурора про те, що місцевий суд усупереч вимогам КПК до ухвалення вироку здійснив оцінку рішень слідчого, прокурора, слідчого судді, оскільки з`ясування таких обставин виходить за межі компетенції суду на стадії підготовчого судового засідання, колегія суддів відхиляє.

Об`єднана палата ККС ВС зробила висновок про те, що для прийняття місцевим судом під час підготовчого судового засідання рішень, передбачених ч. 3 ст. 314 КПК, в тому числі про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК, необхідно дослідження певної інформації наявної в матеріалах досудового розслідування, а тому суд першої інстанції в підготовчому судовому засіданні, з метою вирішення клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків досудового розслідування на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, має право дослідити процесуальні документи, в тому числі рішення слідчого, прокурора, слідчого судді (постанова від 17 лютого 2025 року у справі № 283/1638/23).

Інші аргументи прокурора полягають у незгоді з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для закриття кримінального провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК, тобто у зв`язку з тим, що після повідомлення особі про підозру закінчився строк досудового розслідування, визначений ст. 219 КПК, крім випадку повідомлення особі про підозру у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину проти життя та здоров`я особи.

В ході касаційної перевірки матеріалів кримінального провадження встановлено, що у цьому кримінальному провадженні відомості до ЄРДР були внесені 21 серпня 2018 року під № 0000812 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме за фактом вимагання та отримання службовою особою, що займає відповідальне становище, за попередньою змовою з іншою особою неправомірної вигоди за прийняття рішення на користь заявника.

28 вересня 2018 року було внесено відомості до ЄРДР під № 0000941 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме за фактом вимагання та отримання службовою особою, що займає відповідальне становище, за попередньою змовою з іншою особою неправомірної вигоди за прийняття рішення на користь заявника.

21 та 24 жовтня 2019 року в межах кримінального провадження під № 0000941 було повідомлено про підозру:

- ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК, а саме у сприянні вимаганню та отриманню неправомірної вигоди від ОСОБА_10 у період з 05 червня 2019 року по 2 серпня 2019 року суддею Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 та слідчою СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_8 , які діяли за попередньою змовою, за прийняття рішення про повернення вилучених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 06 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК, автомобіля марки «УАЗ» (д.н.з. НОМЕР_1 ) та водяної мотопомпи кустарного виробництва «Mersedes-Benz» № ;

- ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а саме в тому, що вона, обіймаючи посаду слідчої СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області, за попередньою змовою із суддею Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 за посередництва адвоката ОСОБА_6 вимагала та отримала від ОСОБА_10 неправомірну вигоду у розмірі 100 доларів США за прийняття рішення про повернення вилучених під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000282 від 06 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК, автомобіля марки «УАЗ» (д.н.з. НОМЕР_1 ) та водяної мотопомпи кустарного виробництва «Mersedes-Benz» № .

12 листопада 2019 року постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_11 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях під № 0000812 та під № 0000941 об`єднані в одне провадження, якому присвоєно № 0000812.

Цією ж постановою було визначено орган досудового розслідування в об`єднаному кримінальному провадженні, а саме Територіальне управління ДБР, розташоване у м. Києві.

19 грудня 2019 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000812 до чотирьох місяців, а саме до 20 лютого 2020 року включно.

Відомості про зупинення та відновлення досудового розслідування або подальше продовження строку досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні у матеріалах справи відсутні.

Однак 19 лютого 2020 року постановою прокурора другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Київської області ОСОБА_12 із кримінального провадження № 0000812 були виділені матеріали досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, яким присвоєно № 0000412.

Тобто фактично 19 лютого 2020 року виділено нове провадження, в якому повідомлення про підозру з`явилися пізніше і саме від першої підозри у цьому виділеному провадженні почав обраховуватися відповідний строк, пропуск якого міг би призвести до закриття провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Строк досудового розслідування в провадженні № 0000812 (до 20 лютого 2020 року включно) не має відношення до провадження № 0000412, оскільки у попередньому провадженні повідомлялося про підозру за іншими фактами.

21 лютого 2020 року у кримінальному провадженні під № 0000412 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, а 17 квітня 2020 року у цьому ж кримінальному провадженні було повідомлено про підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК, та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК.

17 квітня 2020 року підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 стороною обвинувачення були наручно вручені повідомлення про завершення досудового розслідування та можливість отримати доступ до матеріалів досудового розслідування, а з 18 квітня до 22 грудня 2020 року відбувалося ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування.

20 листопада 2020 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва підозрюваному ОСОБА_7 та його захисникам було встановлено строк для ознайомлення із матеріалами досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000412 до 18 год 00 хв 11 грудня 2020 року.

23 грудня 2020 року стороною обвинувачення було складено і скеровано до місцевого суду обвинувальний акт щодо ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , який отриманий судом першої інстанції 29 грудня 2020 року.

Відповідно до ст. 219 КПК (у редакції чинній на момент проведення досудового розслідування) строк досудового розслідування обчислюється з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності або до дня ухвалення рішення про закриття кримінального провадження. Водночас строк досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо тяжкого або особливо тяжкого злочину з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру становить вісімнадцять місяців.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 217 КПК днем початку досудового розслідування у провадженні, виділеному в окреме провадження, є день, коли було розпочато розслідування, з якого виділено окремі матеріали.

В ході касаційної перевірки матеріалів кримінального провадження було встановлено, що постановою прокурора 19 лютого 2020 року із матеріалів кримінального провадження № 0000812 були виділені матеріали досудового розслідування під № 0000412 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК.

При цьому за правилами ч. 7 ст. 217 КПК та ч. 1 ст. 219 КПК (у редакції чинній на момент проведення досудового розслідування) строки досудового розслідування у виділеному фактовому кримінальному провадженні № 0000412 обчислювалися починаючи з 21 серпня 2018 року (дата внесення відомостей у кримінальному провадженні № 0000812) та не могли перевищувати 18 місяців, тобто закінчувалися 21 лютого 2020 року.

Суд звертає увагу, що аналізує положення КПК щодо обчислення загальних строків досудового розслідування, які були передбачені на момент вчинення відповідних процесуальних дій і ухвалення судом першої інстанції рішення про закриття провадження. Однак пізніше ці положення КПК вже зазнали змін і саме нові положення повинні застосовуватися судами на момент вчинення процесуальної дії, в тому числі під час обчислення строків досудового розслідування.

Перше повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000412 відбулося 21 лютого 2020 року, тобто в останній день загального вісімнадцяти місячного строку досудового розслідування. Це повідомлення про підозру було новим і стосувалося інших фактів, аніж ті, які інкримінувалися у провадженні № 0000941.

Так, у кримінальному провадженні № 0000412 ОСОБА_8 підозрювалася у тому, що вона, обіймаючи посаду слідчої СВ Олевського ВП Коростенського ВП ГУ НП в Житомирській області, за попередньою змовою із суддею Олевського районного суду Житомирської області ОСОБА_7 отримала неправомірну вигоду у розмірі 1 400 грн від ОСОБА_10 , яку їй передав за попередньою домовленістю адвокат ОСОБА_6 , за надання копій матеріалів кримінального провадження № 0000282 від 06 липня 2018 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 240 КК, і організацію повернення автомобіля марки «УАЗ-452 ЛЕК» (д.н.з. НОМЕР_2 ) ОСОБА_10 через штрафмайданчик відділу поліції.

Аналогічні обставини кримінального правопорушення у кримінальному провадженні № 0000412 були інкриміновані ОСОБА_6 як пособнику під час повідомлення йому про підозру 17 квітня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 368 КК.

Після повідомлення про підозру ОСОБА_8 21 лютого 2020 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000412за правилами ст. 219 КПК становив два місяці та закінчувався 21 квітня 2020 року.

Отже, повідомлення про підозру ОСОБА_7 та ОСОБА_6 17 квітня 2020 року у кримінальному провадженні № 0000412 відбулося в межах двомісячного строку досудового розслідування.

Як наслідок, подальше завершення досудового розслідування, відкриття стороні захисту доступу до матеріалів досудового розслідування для ознайомлення, складення та скерування стороною обвинувачення обвинувального акта у цьому кримінальному провадженні до місцевого суду також відбулося в межах строку досудового розслідування.

Твердження прокурора про помилковість висновків судів попередніх інстанцій, що повідомлення сторону захисту про завершення досудового розслідування 17 квітня 2020 року відбулося у неналежний спосіб та, як наслідок, не зумовило зупинення строку досудового розслідування за правилами ч. 5 ст. 219 КПК, починаючи із 18 квітня 2020 року, колегія суддів вважає слушними з огляду на таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 219 КПК строк ознайомлення з матеріали досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 290 КПК, не включається у строк досудового розслідування, крім дня повідомлення підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, 17 квітня 2020 року підозрюваним ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_6 стороною обвинувачення були наручно вручені повідомлення про завершення досудового розслідування та можливість отримати доступ до матеріалів досудового розслідування, що підтверджується їхніми власноручними підписами на цих повідомленнях.

Вказані повідомлення, попри твердження судів попередніх інстанцій, відповідають вимогам КПК, а тому фактичне повідомлення сторону захисту про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування відбулося саме 17 квітня 2020 року і, починаючи із 18 квітня 2020 року у цьому кримінальному провадженні було розпочато період ознайомлення сторони захисту із матеріалами досудового розслідування, який тривав до 22 грудня 2020 року.

Такі висновки Суду узгоджуються із висновками, зробленими ОП ККС ВС у постанові від 24 жовтня 2022 року у справі № 216/4805/20.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не врахував вказаних обставин та вимог кримінального процесуального закону щодо порядку обчислення строків досудового розслідування в кримінальному провадженні, що призвело до ухвалення ним передчасного рішення про необхідність закриття цього провадження на підставі п. 10 ч. 1 ст. 284 КПК.

Вищенаведені порушення місцевим судом вимог КПК залишилися поза увагою апеляційного суду, який не перевірив належним чином доводи апеляційної скарги прокурора, не дав на них обґрунтованих відповідей та не навів належних мотивів, з яких виходив під час постановлення ухвали і підстав, з яких цю скаргу залишив без задоволення.

Враховуючи наведене, оскаржувані судові рішення не можна визнати законними, тобто такими, що відповідають вимогам статей 370, 372 та 419 КПК, а допущені судами першої та апеляційної інстанцій порушення є істотними, які перешкодили цим судам ухвалити законні та обґрунтовані судові рішення, що у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК є підставою для їх скасування.

Таким чином, касаційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а оскаржувані ухвали судів першої та апеляційної інстанцій - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Під час нового розгляду в суді першої інстанції необхідно врахувати наведене, судовий розгляд здійснити відповідно до вимог КПК і прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись статтями 433, 436 - 438, 442 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Рокитнянського районного суду Рівненської області від 13 вересня 2021 року та ухвалу Рівненського апеляційного суду від 21 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3