Провадження № 1-кп/522/3157/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000226 від 04.03.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Одеси, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси м. Одеси знаходиться кримінальне провадження № 0000226 від 04.03.2025 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурор просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні.

Сторони не заперечували щодо призначення обвинувального акту до судового розгляду.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт надійшов до суду з дотриманням правил територіальної підсудності, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, немає, обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, встановлено наявність підстав для призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Обвинувачена та її захисник заперечували щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та просили обрати більш м`який запобіжний захід або встановити мінімальний розмір застави.

Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши сторони, приходжу до висновку, що обвинуваченій ОСОБА_5 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з наступних підстав.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути обраний до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

26.06.2025 ОСОБА_5 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень.

Ухвалою слідчого судді від 27.06.2025 підозрюваній ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 22.08.2025, з визначенням розміру застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 23.07.2025 ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 27.06.2025 залишено без змін.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 20.08.2025 продовжено строк застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 03.09.2025 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Метою продовження застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_5 є забезпечення виконання обвинуваченою покладених на неї процесуальних обов`язків, запобіганням спробам переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою для продовження застосування запобіжного заходу до обвинуваченої ОСОБА_5 є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні особою кримінальних правопорушень, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачена може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення таких дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Ризик переховування ОСОБА_5 обумовлюється можливістю притягнення її до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для обвинуваченої наслідками і суворістю передбаченого покарання, оскільки кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 149 України, у вчиненні якого обґрунтовано остання обвинувачуються, відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якої, передбачає покарання у виді позбавлення волі до 8 років та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України є нетяжким корупційним злочином, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років.

Зазначені обставини, у своїй сукупності, вказують на те, що ОСОБА_5 , перебуваючи на волі та зіставляючи можливі негативні наслідки для себе у разі засудження до покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін із можливістю уникнення нею покарання шляхом переховування від суду, може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наведені вище фактичні обставини цього кримінального провадження, дають підстави дійти висновку про продовження існування вагомого ризику переховування обвинуваченої від органу досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. Зокрема, перебуваючи на волі, обвинувачена з метою уникнення кримінальної відповідальності для себе, може вчинити дії направлені на примушення до зміни наданих раніше свідчень допитаними особами.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

При цьому, суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків, експертів існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинити інше аналогічне кримінальне правопорушення, обґрунтовується тим, що обвинувачена може і надалі вчиняти кримінальні правопорушення, адже відповідно до зібраних доказів ОСОБА_5 не збиралася завершувати свою злочинну діяльність, а навпаки намагалась продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Викладене свідчить про наявність обставин, передбачених ч. 3 ст. 199 КПК України, та наявність правових підстав для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу обвинуваченого, в силу характеру інкримінованих ОСОБА_5 діянь та одночасної потереби у проведенні судового провадження, для забезпечення належного виконання обвинуваченою, покладених на неї процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інші (менш суворі заходи) не забезпечать виконання ним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом України і її належної поведінки.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи, що ОСОБА_5 вчинила тяжкий та нетяжкий корупційний злочини, беручи до уваги раніше визначену на стадії досудового розслідування заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, суд вважає, що вищезначена застава забезпечить виконання обвинуваченою покладених на неї обов`язків у разі її внесення.

У випадку внесення обвинуваченою ОСОБА_5 застави, визначити необхідність виконання ним наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду; повідомляти прокурора та або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та носити електронний засіб контролю.

Вищевикладене свідчить про неможливість запобігання зазначеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, із врахуванням існуючої практики Європейського суду з прав людини, якою визначено, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, з метою забезпечення належної поведінки обвинуваченого, а також проведення і завершення судового розгляду справи протягом розумного строку, виникла необхідність у продовженні застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_5 .

Водночас, застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе унеможливити запобіганню ризикам зазначеним у клопотанні.

Підстав для зміни чи скасування раніше обраного обвинуваченим запобіжного заходу не встановлено.

Керуючись гл. 18, ст.ст. 176, 177, 178, 183, 191, 314-316, 291, 334, 342-355, 384 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України, в приміщенні Приморського районного суду міста Одеси (м. Одеса, вул. Балківська, № 33, зала № 222) на 14:00 год. 11 вересня 2025 року.

В судове засідання викликати прокурора, захисника та обвинуваченої.

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на два місяці, а саме до 01 листопада 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на момент застосування запобіжного заходу складає 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави, покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб, а саме до 01.11.2025 року, процесуальні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду; повідомляти прокурора та або суд про зміну свого місця проживання або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну та носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити обвинуваченій наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1

02.09.2025