Справа № 307/4296/23
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

15.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 на вирок Тячівського районного суду від 23 листопада 2023 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Вироком Тячівського районного суду від 23 листопада 2023 року, ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на 4 (чотири) роки з конфіскацією частини майна, яке є його власністю. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_6 звільнено від призначеного йому основного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання або роботи.

Вироком ухвалено речовий доказ - персональний комп`ютер фірми ACER VETITON x2631G (DTVKDEFF1800), - конфіскувати у власність держави.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати у сумі 2390 (дві тисячі триста дев`яносто) гривень за проведення експертизи.

Згідно з вироком, ОСОБА_6 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_6 , якому було достовірно відомо про те, що з 20 лютого 2014 року російська федерація розпочала окупацію частини території України, а 24 лютого 2022 року розв`язала і веде повномасштабну агресивну війну проти України та Українського народу з порушенням норм міжнародного права, вчиняючи злочини проти людства, у зв`язку з чим указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан, який надалі неодноразово продовжувався та діє на теперішній час, у соціальній мережі поширював матеріали, у яких міститься виправдування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, а також прославлення та схвалення дій осіб, які здійснюють збройну агресію проти України за наступних обставин.

Так, ОСОБА_6 використовуючи наявні в своєму користуванні інформаційні ресурси у мережі Інтернет, усвідомлюючи, що поширені ним матеріали формують певні ідеї та погляди серед широкого кола осіб, використовуючи свій власний персональний комп`ютер марки ACER VETITON x2631G (DTVKDEFF1800), перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , в період з 31 травня 2022 по 08 червня 2022 на особистій сторінці соціальної мережі «Одноклассники» профілю « ОСОБА_7 » поширив наступні матеріали:

- 31.05.2022 у себе на сторінці розмістив публікацію ІНФОРМАЦІЯ_1 із зображенням та наступним текстом на зображені: «Немає ніякого українсько-російського чи грузинсько-російського конфлікту. Є загальний ідіотизм 1991 року народження під назвою капіталізм, і його прямі та непрямі результати»;

- 02.06.2022 у себе на сторінці обвинувачений ОСОБА_6 розмістив публікацію ІНФОРМАЦІЯ_2 із зображенням та наступним текстом на зображені: «Росіяни. Розміновують поля завозять зерно та добрива для фермерів, допомагають провести посівну. Захід. Вивозить з України зерно. То хто тут окупанти, панове?»;

- ІНФОРМАЦІЯ_3 у себе на сторінці ОСОБА_6 розмістив публікацію ІНФОРМАЦІЯ_2 із зображенням та наступним текстом на зображені: «В. Орбан відповів на претензії ОСОБА_8 з приводу надання воєнної допомоги: «Мені плювати на Штати і на Україну. Я угорець по національності і я не хочу втратити свою країну через ідіота, котрий влаштував бійню в центрі Європи, і з ким, з росією.»;

- 08.06.2022 у себе на сторінці ОСОБА_6 розмістив публікацію ІНФОРМАЦІЯ_4 із зображенням та наступним текстом на зображені: В України немає кордонів. Вони не задекларовані в ООН. У відповідності з договором СНД Україна є адміністративним округом СРСР. Росія може зробити лише заяву і оголосити Україну своєю територією, оскільки Україна входила в склад СРСР, а РФ є правонаступницею СРСР. Суверенної держави України немеє і ніколи не було. Генеральний секретар ООН Пан Гі Мун».

Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив злочин передбачений ч. 2 ст. 436-2 КК України поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, заперечення збройної агресії російської федерації проти України, а також глорифікація осіб, які здійснюють збройну агресію проти України.

Не погоджуючись з вироком суду та вказуючи на його незаконність в частині призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна, прокурор подав апеляційну скаргу. В обґрунтування своїх доводів, апелянт зазначає,що законом передбачений вичерпний перелік додаткових покарань, які призначаються у разі звільнення особи від відбування покарання з випробуванням. У цьому випадку призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна прямо суперечить ст. 77 КК України, відповідно до якої та з урахуванням п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення суддями кримінального покарання», у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу. Просить вирок змінити: виключити із резолютивної частини вироку посилання суду на застосування відносно ОСОБА_9 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Зміст апеляційної скарги свідчить про те, що висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 436-2 КК України не оспорюється, а тому судом апеляційної інстанції, з огляду на положення ст. 404 КПК України, не перевіряється і визнається таким, що відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на вимогах кримінального та кримінального процесуального законів, а також наявних у матеріалах справи доказах.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо недоцільності дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, колегія суддів не знаходить, а тому ці обставини, правова кваліфікація і призначення ОСОБА_6 основного покарання, не є предметом апеляційного розгляду.

Постановлене у справі судове рішення оскаржується прокурором у частині додаткового призначення обвинуваченому ОСОБА_6 покарання у виді конфіскації майна.

Згідно із ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 59 КК конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Відповідно до ст. 77 КК України та п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання», у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням можуть бути призначені додаткові покарання у виді штрафу, позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та позбавлення військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

Вказаний перелік додаткових покарань у разі звільнення від відбування покарання з випробуванням є виключним, а тому суд першої інстанції не мав правових підстав для застосування до ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна, яке передбачене санкцією ч. 2 ст. 436-2 КК України.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст .407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 408 КПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції змінює вирок у випадках, якщо зміна не погіршує становища обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

За цих обставин, колегія суддів доводи апеляційної скарги прокурора визнає обґрунтованими, оскільки неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є підставою для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції, в даному випадку для зміни вироку в частині призначеного обвинуваченим покарання.

У зв`язку з цим, за наслідками апеляційного розгляду, колегія суддів вважає необхідним ухвалити рішення, яким апеляційну скаргу прокурора задовольнити, а вирок змінити в частині призначеного ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

Виключити із резолютивної частини цього вироку посилання на застосування відносно ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна. В решті вирок суду щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_5 , задовольнити.

Вирок Тячівського районного суду від 23 листопада 2023 року у справі за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України, - змінити, виключити із резолютивної частини вироку посилання на застосування відносно ОСОБА_6 додаткового покарання у виді конфіскації майна.

В решті вирок залишити без змін.

Повний текст ухвали буде проголошено 19.05.2025 року о 10:00 год. у залі Закарпатського апеляційного суду № 2.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: