УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.05.2025 Справа №607/11119/25 Провадження №1-кс/607/3155/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000052 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2025 старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні №0000052 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, про накладення арешту на належний підозрюваній ОСОБА_5 житловий будинок АДРЕСА_1 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що СВ УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000052 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що в рамках даного кримінального провадження 16.05.2025 ОСОБА_5 , в порядку ст. ст. 135, 278 КПК України, повідомлено про підозру у добровільній участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 .

За таких обставин та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий у клопотанні зазначає про необхідність у накладенні арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , власником якого є підозрювана ОСОБА_5 .

Будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду клопотання, старший слідчий в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд вказаного клопотання у його відсутності, у якій клопотанні підтримав та просив задовольнити, що відповідно до положень ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна підозрюваної ОСОБА_5 та її захисника адвоката ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється, оскільки в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що СВ УСБУ в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000052 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

16.05.2025 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 в порядку ст. ст. 135, 278 КПК України, повідомлено про підозру у добровільній участі в організації та проведенні незаконного референдуму на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Санкцією ч. 5 ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Зі змісту долученої до клопотання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №427615854 від 20.05.2025 вбачається, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належить на праві власності ОСОБА_5 .

Таким чином, доданими до клопотання документами слідчий довів, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкцією якого передбачено можливість застосування конфіскації майна як виду покарання, а також, що остання має у своїй власності майно, щодо арешту якого ставиться питання стороною обвинувачення у клопотанні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання клопотання слідчого про арешт належного підозрюваній ОСОБА_5 житлового будинку підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на належний підозрюваній ОСОБА_5 житловий будинок відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно за наслідками розгляду даного кримінального провадження судом може підлягати конфіскації як виду покарання.

Поряд з цим, при вирішенні клопотання сторони обвинувачення слідчий суддя враховує, що відповідно до приписів ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Крім того, приписами ч. 11 ст. 170 КПК України визначено, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

За наведеного та, беручи до уваги розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, враховуючи відсутність даних, які б свідчили про існування обставин на підтвердження того, що користування житловим будинком призведе до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування або передачі, слідчий суддя не знаходить підстав для накладення арешту на належний підозрюваній ОСОБА_5 житловий будинок в частині позбавлення права на користування ним, оскільки вважає накладення арешту на вказане майно шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним, достатнім для досягнення завдань та цілей даного кримінального провадження, що забезпечить розумний баланс між законним правом власника користуватись своїм майном та дієвістю цього провадження, а тому у цій частині клопотання задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Тернопільської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000052 від 12.09.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, власником якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження ним.

В іншій частині клопотання слідчого відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Тернопільській області ОСОБА_3 .

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_7