Справа № 526/2153/25
Провадження № 1-кс/526/239/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2025 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

розглянувши клопотання начальника Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000059 від 09.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України,

власника майна ОСОБА_4

в с т а н о в и в:

03 липня 2025 року начальник Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000059 від 09.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, вказуючи, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні встановлено фактичні дані, які вказують на те, що невстановлені особи, на підставі документів, що містять завідомо неправдиві відомості, заволоділи правом приватної власності на земельні ділянки сільськогосподарського призначення колишнього КСП ім.Шевченка на території Лохвицької міської ради.

Так, в зв`язку зі скаргами жителів села Васильки Миргородського району Полтавської області про розорювання луків, розпочато досудове розслідування кримінального провадження щодо законності набуття гр. ОСОБА_4 у власність земельних ділянок на території Васильківського старостинського округу Лохвицької міської ради:

-Кадастровий номер :00:003:0222 площею 10,6800 га;

-Кадастровий номер :00:003:0221 площею 1,8894 га;

-Кадастровий номер :00:001:0364 площею 9,8150 га;

-Кадастровий номер :00:001:0365 площею 4,5900 га;

Однак, без будь-яких правових підстав земля в межах цих земельних ділянок використовується у 2025 році шляхом здійснення достеменно невстановленими особами товарного сільськогосподарського виробництва.

25.06.2025 слідчим СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 проведено огляд вказаних вище земельних ділянок, а саме:

1) земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0222 площею 10,6800 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що на одній із частин ростуть (вироблені) сільськогосподарська культура: кукурудза;

2) земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0221 площею 1,8894 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що земельна ділянка оброблена шляхом дискування;

3) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0364 площею 9,8150 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що на ній росте сінокіс - луговий ;

4) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0365 площею 4,5900 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що на ній росте сінокіс луговий та кущові дерева інша частина оброблена шляхом дискування;

Постановою слідчого від 25.06.2025 року зазначенні земельні ділянки визнано речовими доказами по кримінального провадженні.

Враховуючи, що існує сукупність підстав та розумних підозр зважати, що вказані земельні ділянки є доказом кримінального правопорушення, у відповідності до ст.170 КПК України, виникла необхідність у накладенні арешту на земельні ділянки, а саме:

1) земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0222 площею 10,6800 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що на одній із частин ростуть (вироблені) сільськогосподарська культура: кукурудза;

2) земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0221 площею 1,8894 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що земельна ділянка оброблена шляхом дискування;

3) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0364 площею 9,8150 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що на ній росте сінокіс - луговий ;

4) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0365 площею 4,5900 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району, та встановлено, що на ній росте сінокіс луговий та кущові дерева інша частина оброблена шляхом дискування, до прийняття остаточного рішення в кримінальному провадженні, для їх подальшого використання під час проведення досліджень та слідчих дій, унеможливлення втрати слідів злочину.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній власності ОСОБА_4 , реєстраційний номер , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває наступне нерухоме майно:

1) земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0222 площею 10,6800 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

2) земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0221 площею 1,8894 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

3) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0364 площею 9,8150 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

4) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0365 площею 4,5900 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

Відповідно до п.п. 1-4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою збереження речових доказів, забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив накласти на час проведення досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження №0000059 від 09.06.2025 арешт на земельні ділянки, належні ОСОБА_4 , а саме на 4 земельні ділянки з кадастровими номерами: :00:003:0222 площею 10,6800 га, :00:003:0221 площею 1,8894 га, :00:001:0364 площею 9,8150 га, :00:001:0365 площею 4,5900 га, що розташовані в межах с. Васильки, Миргородського району з позбавленням права на їх відчуження до скасування арешту у встановленому законом поряду.

Власник майна ОСОБА_4 проти задоволення клопотання заперечував, пояснивши, що він придбав вказані земельні ділянки для власних потреб, так як займається підприємницькою діяльністю, одну з них задискував через бур`яни, змінювати їх цільове призначення не збирається, як і не збирається їх відчужувати.

Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, вислухавши думку слідчого, слідча суддя дійшла висновку про наявність правових підстав для задоволення зазначеного клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів.

Відповідно до ч.2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ч. 4 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Судом встановлено, що відомості про дану подію внесені до ЄРДР 09.06.2025 за № 0000059, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у приватній власності ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває наступне нерухоме майно:

1) земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0222 площею 10,6800 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

2) земельної ділянки з кадастровим номером :00:003:0221 площею 1,8894 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

3) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0364 площею 9,8150 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

4) земельної ділянки з кадастровим номером :00:001:0365 площею 4,5900 га, що розташована в межах с. Васильки Миргородського району;

Постановою слідчого від 25.06.2025 року зазначенні земельні ділянки визнано речовими доказами по кримінального провадженні.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до п.1,2,5,6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідча суддя врахувала:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000059 від 09.06.2025 року встановлені обставини, які вказують на те, що земельні ділянки є такими, що зберегли на собі сліди кримінального правопорушення і відповідно до ст. 98 КПК України є речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідча суддя дослідила зазначені в клопотанні слідчого обставини та дійшла обґрунтованого висновку про те, що накладення арешту на земельні ділянки є необхідним тимчасовим заходом, оскільки постановою слідчого від 09.06.2025 року їх визнано речовим доказом в кримінальному провадженні, як таких, що зберегли на собі сліди злочину, в зв`язку з чим з метою виконання вимог процесуального забезпечення ідентифікації, виявлення, фіксування слідів діяння, що містять ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України з метою заборони відчуження майна, є підстави накласти арешт на відповідне майно.

Арешт майна з підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів і є самостійною підставою для арешту такого майна (та на відміну від забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна, як окремих правових підстав), не вимагає оголошення підозри в кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Приймаючи рішення про арешт майна слідча суддя виходить з того, що незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту цього майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню виконання процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, оскільки зазначені у клопотанні земельні ділянки відповідають критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Оскільки стороною кримінального провадження доведено необхідність накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, тому для прийняття процесуальних рішень та запобіганню знищення чи пошкодження або настання інших наслідків, вважаю за необхідне накласти арешт на земельні ділянки, так як зазначений захід забезпечення кримінального провадження відповідає завданням кримінального судочинства.

Керуючись статтями ст. 131, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а:

Клопотання начальника Лохвицького відділу Миргородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000059 від 09.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України задовольнити.

Накласти у кримінальному провадженні №0000059 від 09.06.2025 арешт на земельні ділянки, належні ОСОБА_4 , реєстраційний номер проживає: АДРЕСА_1 , а саме:

1) земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0222 площею 10,6800 га, що розташована в межах с. Васильки, Миргородського району;

2) земельна ділянка з кадастровим номером :00:003:0221 площею 1,8894 га, що розташована в межах с. Васильки, Миргородського району;

3) земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0364 площею 9,8150 га, що розташована в межах с. Васильки, Миргородського району;

4) земельна ділянка з кадастровим номером :00:001:0365 площею 4,5900 га, що розташована в межах с. Васильки, Миргородського району

з позбавленням права на їх відчуження вказаного майна до скасування арешту у встановленому законом поряду.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання подається слідчому судді.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а особами без виклику яких постановлено ухвалу протягом 5-ти днів з дня отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1