ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 686/34193/24

Провадження № 11-сс/820/421/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Хмельницького апеляційного суду

в складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретаря ОСОБА_4 ,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеоконференції з ДУ «Хмельницький слідчий ізолятор» кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Цією ухвалою

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, українцю, зареєстрованому за адресою АДРЕСА_1 , що проживає по АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працевлаштованому, не одруженому, раніше не судимому,

підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 жовтня 2025 року та визначено заставу у розмірі 90 840 грн.

Як вбачається із клопотання, слідчим відділом Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001347 від 20 вересня 2024 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 всупереч вимогам ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року із змінами та доповненнями, ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15 лютого 1995 року із змінами та доповненнями, за попередньою змовою з ОСОБА_8 , діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, усвідомлюючи про кримінальну караність злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, при цьому розуміючи про високу прибутковість від вчинення цих злочинів, з метою систематичного отримання прибутку із січня 2025 року здійснював безконтактний збут психотропних речовин, особливо небезпечних наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин за допомогою всесвітньої мережі «Інтернет» із застосуванням програмного забезпечення для обміну даними «Телеграм» та канал, який заздалегідь створений ОСОБА_9 , під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), та поштових сервісів України, методом так званих «закладок».

14 квітня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

15 квітня 2025 року ОСОБА_6 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 13 червня 2025 року включно.

Ухвалою слідчого судді від 09 червня 2025 року підозрюваному продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 06 серпня 2025 включно.

У зв`язку з тим, що 06 серпня 2025 року закінчувалась дія запобіжного заходу, обраного ОСОБА_6 , а завершити досудове розслідування до вказаного строку було неможливо, слідчий звернувся із клопотанням про продовження строків його тримання під вартою.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просила оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нову, якою клопотання слідчого задовольнити частково, застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, а саме з 22 год. вечора до 06 год. ранку, за адресою АДРЕСА_3 .

Стверджує, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема, вплив на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, стороною обвинувачення не доведені.

Слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_6 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, на утриманні має хвору матір, яка потребує матеріальної допомоги та евакуації із Херсонської області, повністю визнає свою вину, позитивно характеризується.

Крім того, розмір застави, визначений місцевим судом, є непомірним для підозрюваного.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримку поданої апеляційної скарги, з посиланням на зазначені у ній доводи, думку прокурора про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді, перевіривши матеріали кримінального провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Виходячи з вимог ст. 370 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого в повній мірі дотримався цих вимог закону.

Так, згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України (ст. 183 КПК України).

У справі «Летельє проти Франції» вказано, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Як вбачається із матеріалів судового провадження, подане до суду першої інстанції клопотання про продовження ОСОБА_6 дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, погоджене з прокурором. В обґрунтування клопотання слідчий послався на наявність обґрунтованої підозри, тяжкість кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , яке є тяжкими, та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Наведені в клопотанні слідчого підстави для продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою належним чином перевірялись слідчим суддею. При цьому, був опитаний підозрюваний, вислухана думка його захисника, прокурора, відібрані пояснення у слідчого, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу.

Слідчий суддя правильно врахував обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років, з конфіскацією майна; особу підозрюваного, який є раніше не судимою особою, має постійне місце проживання, за яким характеризується позитивно, на його утриманні перебуває хвора матір, вину у вчиненому визнає та розкаюється.

Тому, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про те, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень.

Врахувавши наведені ризики, обставини, передбачені ст. 178 КПК України, в їх сукупності слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку, з яким погоджується колегія суддів апеляційного суду, про необхідність продовження ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Як у суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду кримінального провадження прокурор та слідчий довели, що застосування до ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім стримуючим засобом для запобігання ризикам, наявність яких доведена слідчим та прокурором.

Доводи апелянтки про недоведеність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зокрема впливу а свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, на увагу апеляційного суду не заслуговують, враховуючи наступне.

Так, наявність вищезазначених ризиків, ґрунтується на реальних фактичних даних, наведених слідчим у поданому клопотанні та доведених як в судовому засіданні суду першої інстанції, так і в апеляційному суді.

Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачено покарання у виді на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Підозрюваний не працевлаштований, не має легального джерела доходу, вчиняв аналогічні злочини пов`язані із незаконним обігом наркотичних засобів, не працює та не навчається, не має стійких соціальних зв`язків, визначивши незаконний збут особливо небезпечних психотропних речовин та наркотичних засобів як єдине джерело доходу, може продовжувати вчиняти аналогічні кримінальні правопорушення. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винуватим, з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органу досудового розслідування чи суду або ж продовжити свою кримінально-протиправну поведінку та вчинити новий злочин.

Крім того, не перебуваючи під наглядом правоохоронних органів, ОСОБА_6 матиме можливість негативно впливати на свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні, що може призвести до надання ними неправдивих показів та суттєво перешкодити повному, всебічному та об`єктивному судовому розгляду.

Таким чином, стороною обвинувачення ризики, зазначені у клопотанні слідчого, доведені. У сукупності із обґрунтованою підозрою ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вони стали підставою для застосування запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, що відповідає характеру суспільного інтересу в даному випадку.

Твердження захисника про те, що інші більш м`які запобіжні заходи, зокрема у вигляді домашнього арешту в нічний час, зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного є безпідставними, з огляду на наступне.

Так, колегією суддів під час апеляційного перегляду ухвали слідчого судді було досліджено матеріали кримінального провадження та не встановлено підстав для зміни обраного підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Лише найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку.

Застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби щодо підозрюваного, на думку колегії суддів, унеможливить запобігання існуючим ризикам, оскільки ОСОБА_6 не перебуватиме під постійним наглядом правоохоронних органів та зможе переховуватись від органу досудового розслідування та суду, впливати на свідків чи інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні, а також продовжити кримінально-протиправну поведінку.

Що ж стосується посилань апелянта на те, що підозрюваний вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, на утриманні має хвору матір, яка потребує матеріальної допомоги та евакуації із Херсонської області, повністю визнає свою вину, позитивно характеризується, на увагу суду не заслуговують, з огляду на те, що вказані обставини були в повній мірі враховано слідчим суддею під час продовження йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та такі не є беззаперечною підставою, відповідно до вимог КПК України, для зміни обраного підозрюваному запобіжного заходу, оскільки наведене враховується в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні, зокрема: тяжкістю інкримінованого кримінального правопорушення, фактичними обставинами кримінального провадження, суворістю можливого покарання, які стали підставою для задоволення клопотання слідчого.

Крім того, існування таких факторів жодним чином не завадило його протиправній поведінці.

Що стосується застави, то колегія суддів погоджується з її розміром, визначеним слідчим суддею.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, ч. 5 ст. 182 КПК України закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;.

Так, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, за яке законом передбачено покарання у виді на строк від 6 до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Враховуючи наведені обставини та наявність ризиків, передбачених передбачені ст. 177 КПК України, зокрема: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних у даному кримінальному провадженні; вчинення інших кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано призначив підозрюваному заставу у розмірі, наближеному до мінімального. Саме такий розмір буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не є непомірним для нього, з чим погоджується апеляційний суд.

Таким чином, потреба в обмеженні права на особисту свободу підозрюваного шляхом обрання останньому найсуворішого запобіжного заходу є виправданою. Окрім того, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, оскільки у справі існують ознаки суспільного інтересу, який, зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував усі обставини провадження, об`єктивно оцінив особу ОСОБА_6 та обґрунтовано прийняв рішення про необхідність ізоляції його від суспільства.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів підстав для скасування ухвали слідчого судді не знаходить.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 серпня 2025 року, якою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 03 жовтня 2025 року включно, із визначенням застави в розмірі 90 840 грн., залишити без змін, а апеляційну скаргу його захисника адвоката ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3