Справа №443/740/25
Провадження №1-кп/443/97/25
ВИРОК

іменем України

03 червня 2025 року Жидачівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Жидачів кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борислав Львівської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, фізичну особу-підприємця, інваліда 3 групи з дитинства, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи мотив, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, діючи всупереч вимогам Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 7 червня 1992 року №2471- XII, якою затверджено «Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року №622 (зі змінами від 18.06.2024 № 420), без передбаченого законом дозволу, приблизно на початку березня 2025 року, більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, перебуваючи в м. Жидачів Стрийського району Львівської області, поблизу озера на вулиці Садовій, знайшов металевий кастет, який являється холодною зброєю ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним способом, та залишив його при собі з метою подальшого носіння.

Надалі, ОСОБА_4 продовжуючи свій єдиний злочинний умисел, спрямований на незаконне поводження із холодною зброєю, всупереч вимогам зазначеної вище Постанови та Інструкції, умисно, без передбаченого законом дозволу носив при собі вказаний кастет до 12:40 години 22.04.2025, а саме до проведення огляду місця події слідчим СВ Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області на прилеглій території позаду двохповерхового приміщення магазинів по вул. І.Мазепи, 28А в м.Жидачів Стрийського району, Львівської області, під час якого ОСОБА_4 добровільно видав вказану холодну зброю (кастет) ударно-дробильної дії, виготовлений кустарним способом.

Умисні дії ОСОБА_4 кваліфіковані як незаконне носіння кастета без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.263 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчинені кримінального правопорушення визнав у повному обсязі та пояснив, що дійсно перебуваючи в м.Жидачеві поблизу озера по вул.Садовій, знайшов металевий кастет, який він вирішив залишити собі. В подальшому при зупинці його автомобіля працівниками поліції, він добровільно видав останнім кастет. Вказав, що відомості викладені в обвинувальному акті відповідають фактичним обставинам справи. Розкаюється у вчиненому.

Враховуючи те, що обвинувачений повністю визнав свою вину, не заперечував фактичні обставини та судом було встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, переконавшись у добровільності та істинності його позиції, суд, роз`яснивши всім учасникам судового провадження правові наслідки, передбачені ч.3 ст.349 КПК України та отримавши на це їх згоду, визнав не доцільним дослідження інших доказів у справі.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, який йому інкриміновано, доведена повністю.

Виходячи з вимог ст.337 КПК України, зокрема те, що судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, суд, розглянувши дане кримінальне провадження дійшов висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч.2 ст.263 КК України є правильною, оскільки останній незаконно зберігав металевий кастет без передбаченого законом дозволу.

У відповідності до ст.12 КК України кримінальне правопорушення скоєне обвинуваченим ОСОБА_4 є нетяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Відповідно до правових орієнтирів, визначених у ст.ст. 50, 65 КК України метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчинення нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України, завдань Закону про кримінальну відповідальність, правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання кримінальним правопорушенням.

Під час судового розгляду судом проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_4 після вчинення злочину, зокрема те, що на вимогу працівників поліції добровільно видав кастет, наслідки суспільно-небезпечного діяння останнього, особу обвинуваченого, зважено на всі обставини кримінального провадження в їх сукупності.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд, у відповідності до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, при яких його вчинено, обставини, які пом`якшують покарання, відсутність обтяжуючих покарання обставин, відомості про особу обвинуваченого, зокрема те, що він визнав вину, раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання скарг не надходило, є особою з інвалідністю третьої групи з дитинства.

Таким чином, виходячи із цілей та принципів права, справедливості й достатності обраного покарання, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, враховуючи характер вчиненого кримінального правопорушення, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у виді штрафу в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії, оскільки саме такий вид покарання суд вважає необхідним та достатнім для виправлення засудженого.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Ухвалою слідчого судді від 01.05.2025 року накладено арешт на металевий кастет. Даний арешт слід скасувати.

Окрім цього, з обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно стягнути судові витрати в розмірі 3565,60 грн. за проведення експертизи дослідження зброї №СЕ-19/114-25/9331-ХЗ від 07.05.2025.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді від 01.05.2025 на металевий кастет після набрання вироком законної сили скасувати.

Після набрання вироком законної сили, речові докази по справі:

-металевий кастет знищити;

-цифровий носій інформації (компакт-диск) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не заперечувалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Головуючи суддя ОСОБА_1