Справа № 157/1213/25
Провадження №1-кс/157/373/25
УХВАЛА

про продовження строку домашнього арешту

27 серпня 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Слідчий суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 в кримінальному провадженні №0000341 від 04.06.2025 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України,

встановив:

Прокурор Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України

Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в несанкціонованому втручанні в роботу автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 361 КК України, що скоєно за таких обставин. ОСОБА_4 о 13 годині 16 хвилин 26 травня 2025 року, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, з корисливого мотиву, керуючись єдиним умислом із метою особистого збагачення за рахунок грошових коштів потерпілої ОСОБА_5 , які зберігались на банківському рахунку останньої в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, а саме мобільного телефону марки «Samsung Galaxy S22», належного ОСОБА_5 , на якому був встановлений додаток віддаленого доступу до автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи «Приват24», шляхом використання паролю доступу здійснив вхід до зазначеної автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи від імені потерпілої ОСОБА_5 , чим вчинив несанкціоноване втручання в роботу автоматизованої інформаційно-комунікаційної системи віддаленого доступу «Приват24».

Також, ОСОБА_4 обвинувачується в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, що скоєно за таких обставин. В період часу з 13 години 17 хвилин 26 травня 2025 року по 07 годину 10 хвилин 29 травня 2025 року ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, який введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, керуючись єдиним умислом та корисливим мотивом, спочатку перебуваючи у приміщені будинку АДРЕСА_1 , а в подальшому у невстановленому досудовим розслідуванням місці, усвідомлюючи протиправність своїх дій, спрямованих на заволодіння чужим майном, використовуючи мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S22», належний ОСОБА_5 , шляхом використання паролю до мобільного додатку «Приват24» із банківського рахунку, емітованого в АТ КБ «Приватбанк» НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 , таємно викрав грошові кошти в сумі 102 470 гривень шляхом їх переказу на власну банківську картку в АТ «Акцент-Банк» № НОМЕР_2 десятьма транзакціями.

Також, 27 травня 2025 року близько 11 години ОСОБА_4 в умовах воєнного стану, який введений Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, знаходячись у житловому будинку, що по АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, керуючись корисливим мотивом та метою викрадення чужого майна, переконавшись, що його дії ніким не помічені, скориставшись відсутністю власника, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S22», вартістю 7133 грн 33 к., який знаходився на ліжку спальної кімнати вказаного житлового будинку та який на праві приватної власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Таким чином ОСОБА_4 завдав майнової шкоди потерпілій ОСОБА_5 на загальну суму 109 603 гривень 33 копійки.

ОСОБА_4 30 червня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні затверджений прокурором Камінь-Каширської окружної прокуратури 30 липня 2025 року та скерований до Любешівського районного суду для розгляду.

Окрім повного визнання вини, обґрунтованість обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Ттому в органу досудового розслідування є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, за вчинення яких передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, на цей час він офіційно не працює, є обґрунтовані підстави вважати, що обвинувачений може в подальшому знову вчиняти інші кримінальні правопорушення та з метою уникнення кримінальної відповідальності переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, тому відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, оскільки лише вказаний запобіжний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_4 офіційно непрацевлаштований, постійних доходів не має, за місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, в минулому неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких, та у разі визнання його винуватим у їх вчиненні, йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а тому з метою уникнути кримінальної відповідальності, останній може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що доказами причетності ОСОБА_4 до вчинення вказаних кримінальних правопорушень є покази потерпілої та свідків, а тому перебуваючи на свободі обвинувачений матимете можливість незаконно впливати на них, що негативно вплине на результати досудового розслідування та судового розгляду. Свідки та потерпіла в суді не допитувалися.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_4 , неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі кримінальні правопорушення та за злочини, вчиненні проти життя та здоров`я особи. Попри те, що за попередні злочини обвинуваченого було засуджено до найсуворішого покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 на шлях виправлення не став, а тому є ризик продовження ним злочинної діяльності.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зазначає, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Таким чином, розраховуючи на безкарність та уникнення від кримінальної відповідальності обвинувачений може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не може запобігти вказаним у клопотанні ризикам та не може бути застосовано відносно останнього, оскільки останній обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, що дає підстави вважати, що обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, обвинуваченим виконані не будуть. Особиста порука не може бути застосована відносно обвинуваченого тому, що особа, яка б заслуговувала на довіру та яка зможе поручитися за виконання останнім обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, відсутня.

Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 08 липня 2025 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, термін якого закінчується 30 серпня 2025 року включно. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні скеровано до Любешівського районного суду для розгляду, однак підготовче судове засідання на цей час не призначено.

Враховуючи викладене вище, постає необхідність у продовженні строку застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, оскільки лише вказаний захід може забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Посилаючись на викладені обставини, прокурор просить продовжити строк тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом на 60 днів, заборонивши йому цілодобово залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою; 2) не відлучатися із сел. Любешів Камінь-Каширського району Волинської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримала з наведених у ньому підстав і зазначила, що на цей час не зменшилися та продовжують існувати ризики, зазначені в клопотанні. Зважаючи на тяжкість вчиненого злочину, обставини його вчинення, є достатньо підстав вважати, що продовження строку тримання ОСОБА_4 під домашнім арештом дозволить запобігти ризикам того, що обвинувачений буде приховуватися від органів досудового розслідування та суду, чинити незаконний вплив на потерпілу та свідків, а також продовжити злочинну діяльність.

Обвинувачений ОСОБА_4 не заперечив щодо продовження строку тримання його під домашнім арештом.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, вивчивши зміст клопотання, дослідивши наданні матеріали досудового розслідування, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є підставним та підлягає до задоволення повністю.

Відповідно до положень статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Аналіз доданих до клопотання матеріалів досудового розслідування свідчить про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, два з яких відносяться до умисних тяжких злочинів та за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Доказами, що підтверджують обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень є зокрема: протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 03.06.2025, протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 , протоколи допитів свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , матеріали тимчасового доступу по банківській карті потерпілої ОСОБА_5 , протокол огляду предмету від 20.06.2025, висновок експерта №СЕ-19/103-25/8065-ТВ, протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 , а також інші докази, зібрані в ході досудового розслідування.

На основі перелічених вище доказів 30 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Згідно з ухвалою слідчого судді Камінь-Каширського районного суду від 08 липня 2025 року до підозрюваного ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 53 дні до 30 серпня 2025 року включно.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні 31 липня 2025 року скеровано до Любешівського районного суду Волинської області.

Згідно з ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 6 ст. 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Наведені прокурором обставини переконливо свідчать, що передбачені ст. 177 КПК України ризики, які стали підставою для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшилися, а належна процесуальна поведінка забезпечується саме завдяки обраному щодо обвинуваченого запобіжного заходу.

Враховуючи обставини вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються ОСОБА_4 , дані про особу обвинуваченого, слідчий суддя вбачає достатньо підстав для висновку про існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що в свою чергу є підставою для продовження застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Водночас, слідчий суддя вважає зайвим покладати на обвинуваченого такий обов`язок як заборона залишати населений пункт, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду, оскільки таке обмеження повністю забезпечуються обов`язком обвинуваченого не залишати своє помешкання цілодобово.

Керуючись статтями 181, 193, 199 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Камінь-Каширської окружної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити частково.

Продовжити строк тримання під домашнім арештом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 361 КК України, на два місяці до 27 жовтня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- не залишати місце проживання житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово;

- прибувати до прокурора та суду за кожною вимогою;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

У задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвалу для виконання направити Камінь-Каширському районному відділу поліції ГУНП у Волинській області.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів із дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено в 16 годині 20 хвилин 29 серпня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1