Справа № 761/7956/25
Провадження № 1-кс/761/5890/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 квітня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва в залі суду клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2024 справа № 761/39498/24 в межах кримінального провадження № 0000568 від 17.10.2024,

в с т а н о в и в :

в провадження слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.02.2025 у справі № 761/5347/25 в межах кримінального провадження № 0000568 від 17.10.2024, а саме на транспортний засіб марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 .

Своє клопотання представник власника майна мотивує тим, що в межах вказаного кримінального провадження проведені всі необхідні експертизи транспортного засобу, а тому вважає, що даний захід забезпечення кримінального провадження втратив свою актуальність та підлягає скасуванню.

В судове засідання ініціатор клопотання не прибув.

Прокурор у судове засідання не прибув, однак направив письмові заперечення, у яких остання вказала, що на даний час потреба у заході забезпечення кримінального провадження у виді арешту автомобіля марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 не відпала.

Разом із тим неявка ініціатора клопотання про прокурора не перешкоджає розгляду справи по суті за їх відсутності.

Слідчий суддя, вивчивши матеріли клопотання, не вбачає на даний час підстав для задоволення клопотання, виходячи із наступного.

У судовому засіданні встановлено, що Головним управлінням Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження N? 0000568 від 17.10.2024 за ч. 3 ст. 286 КК України, в межах якого 31.10.2024 у справі № 761/5347/25 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Києва було накладено арешт на майно а саме на транспортний засіб марки «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , з метою збереження речових доказів.

Так, порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України, зокрема, арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключно прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, у відповідності до ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судом встановлено, що наявні дані щодо відповідності транспортного засобу критеріям речових доказів, при накладенні арешту на майно, доводи представника зазначені у клопотанні на думку слідчого судді не є переконливими, для висновку, що в даному заході забезпечення кримінального провадження відпала потреба, а тому клопотання про скасування арешту майна є передчасним, а відтак на даний час підстав для скасування арешту з автомобіля не вбачається.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 174, 309, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання власника майна ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.10.2024 справа № 761/39498/24 в межах кримінального провадження № 0000568 від 17.10.2024.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1