Справа № 405/2222/24
УХВАЛА

29 травня 2025 року Подільський районний суд міста Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників обвинувачених адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницький в кримінальному провадженні № 0000670 у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених за ч. 4 ст. 190 КК України,

клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою,

встановив:

Прокурор звернувся до суду з клопотаннями про продовження у відношенні обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 строку дії запобіжних заходів у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на даний час не зменшилися ризики, які були встановлені під час обрання останнім запобіжних заходів. В обґрунтування заявлених клопотань прокурор посилається на наявність ризиків незаконного впливу на свідків та потерпілих, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинення інших кримінальних правопорушень. Так, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину у складі організованої групи, мають не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, не мають міцних соціальних зв`язків та офіційних джерел доходу. Кримінальне провадження знаходиться на початковій стадії судового провадження, потерпілі та свідки, показання яких мають важливе значення для вирішення справи по суті, ще не допитані судом. Враховуючи наведені обставини, а також те, що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , має високій ступінь суспільної небезпеки, зумовлений тяжкістю кримінальних правопорушень, вчинених проти власності, застосування більш м`яких запобіжних заходів не дасть змоги запобігти наведеним ризикам.

Обвинувачений ОСОБА_9 ухвалою суду від 11.11.2024, постановленою в порядку ч. 4 ст. 371 КПК України, на підставі ч. 1 ст. 330 КПК України видалений із зали засідання на весь час судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_9 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні висловив погоджену з його підзахисним позицію, згідно якої заперечив щодо продовження строку тримання його підзахисного під вартою, зазначивши, що ОСОБА_9 відбуває призначене йому судом покарання, фактично перебуваючи в місцях позбавлення волі, а тому зазначені прокурором ризики не існують, а його утримання під вартою є зайвим та надмірним тягарем для державного бюджету.

Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник адвокат ОСОБА_6 заперечили проти продовження строку тримання під вартою, зазначивши, що вказані прокурором підстави для продовження міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою відсутні, оскільки наведені прокурором ризики не доведені, ОСОБА_8 ніколи не мав та на майбутнє не має наміру впливати на потерпілих та свідків, має стійкі соціальні зв`язки, статус внутрішньо переміщеної особи, а тому вважають достатнім застосувати стосовно останнього біль м`який запобіжний захід, а саме домашній арешт.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступного.

Частиною 2 статті 177 КПК України визначено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Так, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п. 5 ч. 2 ст.183 КПК України).

З обвинувального акту вбачається, що ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжкого злочину (ч. 4 ст. 190 КК України в редакції від 22.11.2018), за який кримінальним законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 25.10.2023 у відношенні ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою по 20.12.2023, строк дії якого в подальшому ухвалами слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 13.02.2024 було продовжено по 12.04.2024.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 01.04.2025 дію запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_8 продовжено по 30.06.2025 включно.

Відповідно до положень ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

При цьому, судове провадження триває, наступне судове засідання призначено на 11.06.2025, а достатні відомості про усунення та відсутність на теперішній час тих обставин, які раніше стали підставою для обрання та продовження у відношенні ОСОБА_9 , ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, відсутні, підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно останніх судом не встановлено.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Вказане свідчить, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК України, не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а також запобігти встановленим ризикам, а тому не буде забезпечено виконання завдань кримінального судочинства.

Враховуючи викладене, суд вважає, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , яким інкриміновано вчинення злочину проти власності у складі організованої групи, опинившись на волі, зможуть перешкодити встановленню істини у справі під час судового провадження з огляду на тяжкість покарання, що загрожує їм в разі визнання їх винуватими у інкримінованому злочині, та беручи до уваги те, що останні мають не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, офіційно не працевлаштовані, тобто офіційного та постійного джерела доходу не мають, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_8 не мають стійких соціальних зв`язків, а отже можуть вчинити інше кримінальне правопорушення, а також незаконно впливати на свідків і потерпілих, які ще не допитані судом. За сукупності таких обставин, суд вважає за необхідне продовжити дію раніше обраного щодо останніх запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Також, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, яка є частиною національного законодавства України, та зазначає, що утримання під вартою не є передумовою покарання у виді позбавлення волі, але при збереженні розумної підозри відносно затриманої особи у скоєні злочину є умовою законності та відповідає реальним вимогам суспільного інтересу.

Доводи сторони захисту на користь обвинувачених у даному випадку не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у встановлені законом строки, а також забезпеченні виконання обвинуваченими процесуальних рішень у справі та запобіганні процесуальних ризиків. Тобто в даному випадку наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи обвинувачених.

При цьому, відповідно до положень ч. 5 ст. 182, ч. 3-4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вважає можливим визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченими обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Беручи до уваги суспільну небезпеку кримінального правопорушення, в скоєнні якого обвинувачуються ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , їх особи, матеріальний стан, суд приходить до висновку щодо визначення ОСОБА_9 , ОСОБА_8 застави у розмірі 121120 гривень, що відповідає 40 прожитковим мінімумам для працездатних осіб, та узгоджується зі змістом ст. 182 КПК України. Підстав для зменшення визначеного розміру застави на даному етапі судового розгляду судом не встановлено.

У разі внесення обвинуваченими визначеної застави, на кожного з них відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слід покласти визначені ч. 5 ст. 194 КПК обов`язки, а саме: прибувати за викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 197, 331, 369 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання обвинувачених під вартою задовольнити.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 190 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 28 травня 2025 року по 26 липня 2025 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 121120 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_9 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_9 по 26.07.2025 виконувати наступні обов`язки:

?прибувати за викликом до суду;

?повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

?не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

?утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

?здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Дію запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого за ч. 4 ст. 190 КК України, у виді тримання під вартою продовжити на 60 (шістдесят) днів, тобто з 28 травня 2025 року по 26 липня 2025 року включно.

Визначити розмір застави в сумі 121120 гривень, яка може бути внесена на рахунок отримувача № UA0002505, отримувач коштів ТУ ДСА України в Кіровоградській області, , банк отримувача ДКСУ м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, призначення платежу: застава за ОСОБА_8 .

В разі внесення заставодавцем визначеної в ухвалі суми застави, зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_8 по 26.07.2025 виконувати наступні обов`язки:

прибувати за викликом до суду;

повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

утриматись від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному проваджені, за винятком їх участі в процесуальних діях;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (за наявності).

Попередити обвинуваченого ОСОБА_8 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, внесена застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України з одночасним вирішенням питання, передбаченого ч. 10 ст. 182 КПК України.

Строк дії ухвали визначити по 26 липня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими - в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Суддя Подільського районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_10