Єдиний унікальний номер: 343/1494/25
Номер провадження: 1-кп/343/126/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про закриття кримінального провадження

20 серпня 2025 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду матеріали кримінального провадження №1-кп/343/126/25 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Моршин Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, який має вищу освіту, працюючого інженером в ТОВ "Секьюрайті", одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей немає, раніше несудимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України,

з участю: прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 -

В С Т А Н О В И В:

В Долинський районний суд Івано-Франківської області 07.08.2025 з Долинського відділу Калуської окружної прокуратури поступили матеріали кримінального провадження №0000082, розпочатого 18.12.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 07.08.2025 призначено у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 28, ч.2 ст.364, ч.2 ст.28, ч.1 ст. 366 КК України, підготовче судове засідання.

Згідно обвинувального акту, органом досудового розслідування ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, за таких обставин:

ОСОБА_3 відповідно до розпорядження сільського голови села Мала Тур`я Івано-Франківської області №21 від 25.09.2003 призначено на посаду спеціаліста по землевпорядкуванню.

У відповідності до посадової інструкції спеціаліста по землевпорядкуванню Малотур`янської сільської ради ОСОБА_3 уповноважений на виконання обов`язків передбачених статтею 8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та дотримуватися вимог, обмежень обумовлених Законами України «Про боротьбу з корупцією» та «Про службу в органах місцевого самоврядування» (в редакції станом на 01.01.2008), зокрема брати участь у встановленні та погодженні меж земельних ділянок в натурі при оформленні документів, що посвідчують право власності або користування землями, брати участь у реалізації держаної програми з питань раціонального використання та охорони земель, відновлення ґрунтів, поліпшення навколишнього природного середовища, реалізовує на території сільської ради державну політику у використанні та охорони земель, проведення земельної реформи, готує та виносить на розгляд ради пропозиції, щодо передачі земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання та вилучення земельних ділянок у користування із земель комунальної власності

відповідно до Земельного кодексу України, здійснювати контроль за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням землевласниками та землекористувачами земельного та екологічного законодавства, використання земельних ділянок за цільовим призначенням та умов їх надання, здійснює на землях комунальної власності моніторинг.

Відповідно до статті 8 Законів України « Про службу в органах місцевого самоврядування» та закону України про «Про місцеве самоврядування в Україні» (в редакції станом на 01.01.2008) має право вносити старшому інспектору по використанню і охороні земель на території Долинського району пропозиції про зупинення рішення ради, дій або бездіяльності посадових осіб органів місцевого самоврядування або місцевих органів виконавчої влади з питань регулювання земельних відносин, що суперечить законодавству, пропозиції про припинення права власності або права користування землею комунальної власності у випадках передбачених Земельним кодексом України.Також вправі вносити пропозиції голові сільської ради щодо обмежень, тимчасові заборони (зупинення) освоєння земельних ділянок та/чи проведення інших робіт, які проводяться із порушенням земельного законодавства або негативно вплинути на стан земельних ресурсів.

Таким чином, ОСОБА_3 згідно з пунктом 1 примітки до статті 364 КК України, займаючи посаду спеціаліста по землевпорядкуванню, є службовою особою, таким чином відповідно пункту Г абзацу 1 статті 2 Закону України «Про боротьбу з корупцією» від 05.03.1995 р. (в редакції станом на 11.03.2007, який втратив чинність 01.01.2011) несе відповідальність за корупційне та інші правопорушення пов`язані із корупцією на підставі цього закону.

Стаття 13 Конституції України (зі змінами, внесеними згідно із Законом України № 2222-IV від 08.12.2004) регламентує, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а стаття 14 Конституції України вказую, що, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Статтею 140 Конституції України визначено, що місцеве самоврядування є правом територіальної громади жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і Законів України.

Згідно статті 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності; затверджують програми соціально-економічного та культурного розвитку і контролюють їх виконання; затверджують бюджети відповідних адміністративно-територіальних одиниць і контролюють їх виконання; встановлюють місцеві податки і збори відповідно до закону; забезпечують проведення місцевих референдумів та реалізацію їх результатів; утворюють, реорганізовують та ліквідовують комунальні підприємства, організації і установи, а також здійснюють контроль за їх діяльністю; вирішують інші питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

Статтею 144 Конституції України передбачено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території. Рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи Законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Відповідно до пунктів «а» і «б» статті 12 Земельного кодексу України (в редакції станом на 01.01.2008) (далі ЗК України) до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить: розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу, тоді як згідно пункту «а» статті 8 і пункту «а» статті 10 ЗК України розпорядження землями, що знаходяться у спільній власності територіальних громад, належить до повноважень обласних і районних рад.

Частиною 6 статті 118 ЗК України регламентовано, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають заяву до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У заяві зазначаються бажані розміри та мета її використання.

При цьому, згідно п. 12 розділу Х ЗК України до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів відповідні органи виконавчої влади.

Проте, ОСОБА_3 , будучи службовою особою, не зважаючи на встановлений порядок надання у власність земельних ділянок, розташованих за межами населеного пункту, різні повноваження органів місцевого самоврядування та державної влади, використав свої службові повноваження у злочинних цілях та, відповідно до посадової інструкції, зобов`язаний вносити пропозиції голові сільської ради щодо обмеження користування, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення промислового, цивільного та інших видів будівництва, освоєння земельних ділянок, проведення робіт які проводяться із порушенням земельного законодавства або можуть негативно вплинути на стан земель.

Зокрема, ОСОБА_3 , працюючи на посаді спеціаліста по землевпорядкуванню Малотур`янської сільської ради, в силу свого службового становища, порушуючи нормативні документи, які регламентують порядок надання земельних ділянок та свою посадову інструкцію, зловживаючи своїм службовим становищем та діючи умисно, всупереч інтересам служби, будучи уповноваженим забезпечувати виконання законів України та здійснення контролю за додержанням вимог земельного законодавства, не вжив покладених на нього повноважень направлених на припинення вчинення правопорушення, а свідомо приймаючи схиляння сільського голови с. Мала Тур`я Долинського району Івано-Франківської області ОСОБА_5 , до вчинення умисних дій, які суперечать чинному законодавству, діючи в групі осіб, будучи обізнаним у проведенні розгляду заяви ОСОБА_6 про передачу йому земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 , площею 0,12 га, не зважаючи на відсутність у сільської ради повноважень на передачу у власність громадянам земель, розміщених за межами громади, діючи в інтересах ОСОБА_6 та всупереч інтересам служби сприяючи у виконання рішення про передачу у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в АДРЕСА_2 площею 0,12 га за рахунок земель села Мала Тур`я, хоча достовірно знав, що ця земельна ділянка частково знаходиться за межами земель села.

Діючи на виконання незаконної вказівки сільського голови ОСОБА_5 , спеціаліст із землеустрою Малотур`янської сільської ради ОСОБА_3 , перебуваючи у службовій залежності від керівника та знаючи, що невиконання даної вказівки потягне за собою негативні наслідки для нього, діючи без попередньої змови в співучасті, не створюючи перешкод, сприяв вчиненню, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Малотур`янської сільської ради, що у с. Мала Тур`я Долинського району, вул. Тур`янська, 40, у невстановлений час склав та видав довідку № 648 від березня 2008 року (точна дата у довідці не вказана), в якій вказав неправдиві дані, що ОСОБА_7 користується в АДРЕСА_2 , земельною ділянкою площею 0,1200 га, із них ділянка площею 0,1200 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд згідно рішення Малотур`янської сільської ради від 25.01.2008 року № 323-12/08, земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, хоча достовірно знав, що земельна ділянка більшою частиною знаходиться за межами с.Мала Тур`я, яку надав ОСОБА_6 для подальшого використання при виготовленні проекту відведення вказаної земельної ділянки.

Після виготовлення на замовлення ОСОБА_7 ліцензійною проектною організацією

Долинського районного відділу Івано-Франківської регіональної філії «Центр Державного земельного кадастру» проєкту відведення земельної ділянки, до складу яких увійшла довідка № 648 від березня 2008 року (точна дата у довідці не вказана), ОСОБА_3 , з метою доведення свого злочинного умислу до кінця, зловживаючи своїм службовим становищем та наданим йому владним повноваженням, не зважаючи на відсутність у сільської ради повноважень на передачу у власність громадян земель, розміщених за межами села, без законних правових підстав, у порушення наведених вище норм законодавства, діючи в інтересах ОСОБА_6 та всупереч інтересам служби і вимогам посадової інструкції, відповідно до якої повинен вносити пропозиції голові сільської ради щодо обмеження користування, тимчасової заборони (зупинення) чи припинення промислового, цивільного та інших видів будівництва, освоєння земельних ділянок, проведення робіт які проводяться із порушенням земельного законодавства або можуть негативно вплинути на стан земель, надав для включення у порядок денний та на розгляд вісімнадцятої сесії п`ятого демократичного скликання Малотур`янської сільської ради, на якій головувала ОСОБА_5 , яка відбувалась 20.01.2009 у приміщенні вказаної сільської ради, однак особисто участі не взяв у зв`язку зі звільненням 01.04.2008 із займаної посади, проте сприяв у підготовці проекту рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд площею 0,1200 га в АДРЕСА_2 та передачу у власність ОСОБА_7 вказаної земельної ділянки, хоча достовірно знав, що вказана земельна ділянка більшою частиною знаходиться за межами земель села, і як наслідок, забезпечив прийняття Малотур`янською сільською радою того дня рішення № 549-18/09 «Про затвердження проєкту землеустрою та передачу у власність земельної ділянки ОСОБА_7 для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд в с. Мала Тур`я», які після цього особисто підписала ОСОБА_5 завірила відтиском гербової печатки Малотур`янської сільської ради надавши йому статусу офіційного документу, тим самим довів свій злочинний умисел до завершення.

Таким чином, ОСОБА_3 , зловживаючи своїм службовим становищем, як спеціаліста по землевпорядкуванню Малотур`янської сільської ради, у порушення вимог земельного законодавства відповідно до якого уповноважена забезпечувати здійснення у межах наданих йому законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, несе персональну відповідальність за здійснення наданих їй законом повноважень, використав своє службове становище всупереч інтересам служби та фактично на користь ОСОБА_7 , що призвело до незаконної передачі на підставі рішення Малотур`янської сільської ради № 549-18/09 від 20.01.2009 у власність земельної ділянки, якій присвоєно кадастровий номер :01:001:0489, та яка більшою частиною площею 0,1108 га розташована поза межами с. Мала Тур`я, чим спричинено тяжкі наслідки охоронюваним законом громадським інтересам у вигляді вартості земельної ділянки в сумі 64917,72 гривні.

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у зловживанні службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди для фізичної особи, що спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом інтересам держави, учиненого групою осіб без попередньої змови між ними, тобто у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 28 частиною 2 статті 364 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_3 , діючи в інтересах ОСОБА_7 та всупереч інтересам служби, будучи під впливом сільського голови ОСОБА_5 , знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Малотур`янської сільської ради, що у с. Мала Тур`я Долинського району, вул. Тур`янська, 40, у невстановлений час отримав вказівку від ОСОБА_5 скласти та видати офіційний документ - довідку, яка містить завідомо неправдиві відомості про те, що земельною ділянкою в АДРЕСА_2 , площею 0,1200 га, користується ОСОБА_7 і вони знаходяться в межах населеного пункту с. Мала Тур`я, що фактично не відповідало дійсності.

Так, на виконання незаконної вказівки сільського голови ОСОБА_5 спеціаліст із землеустрою Малотур`янської сільської ради ОСОБА_3 , який відповідно до статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» є посадовою особою органу місцевого самоврядування, перебуваючи у службовій залежності від керівника та знаючи, що невиконання

даної вказівки потягне за собою негативні наслідки для нього, діючи умисно за попередньою змовою в співучасті, не створюючи перешкод, знаходячись на своєму робочому місці у приміщенні Малотур`янської сільської ради, що у с. Мала Тур`я Долинського району, вул. Тур`янська, 40, у невстановлений час склав та видав довідку № 648 від березня 2008 року (точна дата у довідці не вказана), яку після цього особисто підписала ОСОБА_5 , та завірила відтиском гербової печатки Малотур`янської сільської ради, надавши їй статусу офіційного документу, в якій вказав неправдиві дані, що ОСОБА_7 користується в АДРЕСА_2 земельною ділянкою площею 0,1200 га, із них ділянка площею 0,1200 га, для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та згідно рішення Малотур`янської сільської ради від 25.01.2008 року № 323-12/08, земельна ділянка знаходиться в межах населеного пункту, чим визначив її правовий статус за цільовим призначення та органом , який уповноважений розпоряджатися землею, хоча достовірно знав, що земельна ділянка більшою частиною знаходиться за межами с. Мала Тур`я, яку надано ОСОБА_6 та більшою частиною площею 0,1108 га розташована поза межами с. Мала Тур`я.

Таким чином, ОСОБА_3 також підозрюється у складанні та видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, учиненого групою осіб за попередньою змовою між ними, тобто у скоєнні злочину, передбаченого частиною 2 статті 28 частиною 1 статті 366 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням , згідно якого просить кримінальне провадження відносно нього закрити на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності. Свою вину у пред`явленому обвинуваченні не визнає.

Після роз`яснення судом обвинуваченому ОСОБА_3 його прав, суті обвинувачення, його право заперечувати проти закриття кримінального провадження з підстав закінчення строків давності , право на судове провадження в повному обсязі в загальному порядку, останній наполіг на закритті даного кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор ОСОБА_4 не заперечила щодо закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст. 28, ч. 2 ст. 364, ч.2 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України , відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України.

Представник потерпілої сторони Долинської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку. Цивільний позов від потерпілої сторони у даному кримінальному провадженні не заявлявся, клопотань про відшкодування витрат до суду не надходило.

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, які з`явились в судове засідання , вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заявлене обвинуваченим ОСОБА_3 , клопотання щодо закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, щодо задоволення якого не заперечила прокурор, підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

П.2 ч.3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від

23.12.2005 № 12 встановлено, що особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23.12.2005, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду кримінального провадження.

П. 4 ч.1 ст. 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - десять років - у разі вчинення тяжкого злочину.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України.

Санкція ч.2 ст. 364 КК України ( станом на березень 2008 року) передбачала покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Санкція ч.1 ст. 366 КК України (станом на березень 2008 року) передбачала покарання у виді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.364 КК України у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.366 КК України у відповідності до ст. 12 КК України відноситься до категорії кримінальних проступків.

Згідно обвинувального акту діяння за вчинення якого ОСОБА_3 притягується до кримінальної відповідальності мало місце в березні 2008 року , тобто з дня його вчинення минуло більше 17 років.

Таким чином, виходячи з аналізу правових норм, суд дійшов до висновку, що стосовно ОСОБА_3 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, може вирішуватися клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі п.4 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності у вчиненні даних кримінальних правопорушень

В судовому засіданні встановлено, що з часу вчинення інкримінованих ОСОБА_3 кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України - з березня 2008 та до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків, останній у розшуку не перебував, нового злочину не вчинив та перебіг давності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України не переривався.

Враховуючи викладене вище, те, що ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, з моменту вчинення яких станом на день ухвалення судового рішення минуло більше десяти років, а також те, що обвинувачений дав згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання , суд дійшов до висновку, що кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28, ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, слід закрити, звільнивши його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

При вирішення питання про закриття справи суд не вправі вирішувати питання про винність особи, що відповідає практиці Європейського суду з прав людини.

У результаті закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК за ініціативою та згодою особи, яка притягується до кримінальної відповідальності, суд не може і не повинен констатувати факт вчинення цією особою кримінально-караного діяння. Адже кримінальний процесуальний закон зобов`язує суд розглянути клопотання сторони захисту про таке звільнення невідкладно. У разі розгляду такого клопотання без проведення повного судового розгляду суд не може констатувати винуватість або навпаки невинуватість особи у вчиненні інкримінованого діяння.

Саме до такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 18 лютого 2025 року, у справі № 712/8174/23, провадження № 51- 2807 км 24.

Цивільний позов не заявлявся.

Під час досудового розслідування в даному кримінальному провадженні понесено процесуальні витрати на залучення експертів, що, згідно з довідками про витрати на проведення експертиз в кримінальному провадженні становлять загальну суму 67251,28 грн.

Однак, слід зазначити, що як вбачається з правового висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, викладеному в постанові від 12.09.2022 по справі №203/241/17 (провадження №51-4251кмо21), якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту.

Зважаючи на викладене, витрати на проведення вищевказаних експертиз слід віднести за рахунок держави.

На пiдставi ст. 58 Конституції України, ст.ст. 3, 5, 12, 49 КК України , керуючись ст.ст.284, 286,314, 350, 369 КПК України, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження - задоволити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження №0000082, розпочате 18.12.2018 про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за ч. 1 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 2 ст. 28 ч.1 ст. 366 КК України - закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

Витрати на проведення експертиз в даному кримінальному провадженні, що становить загальну суму 67251,28 гривень, віднести за рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали після її оголошення вручити сторонам кримінального провадження.

Суддя: ОСОБА_8