Справа № 733/249/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/375/25
Категорія - Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

З участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника-адвоката ОСОБА_7 ,

засудженої ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в порядку дистанційного провадження в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженої ОСОБА_8 на ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року, якою клопотання ОСОБА_8 про відкриття кримінального провадження за нововиявленими обставинами повернуто останній,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою клопотання засудженої ОСОБА_8 від 02 жовтня 2024 року про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами повернуто останній.

В обґрунтування ухваленого рішення місцевим судом зазначено, що ОСОБА_8 подала до суду заяву про усунення недоліків, в якій зазначила обставини, які, на її думку, є нововиявленими, однак останні не відповідають вимогам ч. 2 ст. 459 КПК України та не можуть бути визнані судом нововиявленими у розумінні ст. 459 КПК України, а тому колегія суддів вважає недоліки клопотання ОСОБА_8 про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами не усунутими.

Не погодившись з рішенням суду засуджена ОСОБА_8 звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року та ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року, а матеріали справи направити на новий судовий розгляд. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що у матеріалах справи відсутні технічні записи судових засідань за 01.06.2016, 13.06.2016, 02.08.2016, 30.08.2016 в першій інстанції (диски в томі 2) та за 06.01.2017, 07.02.2017 в апеляційній інстанції (диски в томі 3). При цьому на самих дисках зазначено надпис «не відкриваються». Таким чином, відсутність у матеріалах провадження журналу судового засідання та технічного носія інформації, на якому зафіксовані судові засідання в суді першої інстанції, призвело до того, що суди апеляційної та касаційної інстанцій були позбавлені можливості перевірити законність винесеного рішення, тому вирок суду першої інстанції, ухвали апеляційної та касаційної інстанцій прийняті з порушенням норм КПК та підлягають скасуванню, а справа - новому розгляду по суті, так як вказані обставини є нововиявленими. Вважає, що Ічнянський районний суд Чернігівської області не бажає визнавати порушення, які сам допустив, а тому діє упереджено до її заяв та клопотань. Також зазначає, що зараз вона ознайомлюється в суді першої інстанції зі своєю кримінальною справою, проте її ознайомлюють лише з матеріалами справи, та відмовляють в ознайомленні з аудіо і відео фіксацію.

Заслухавши доповідача, пояснення засудженої ОСОБА_8 та захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженої, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Перевіркою наявних матеріалів встановлено, що суд першої інстанції вказаних вимог дотримався в повному обсязі.

Так, згідно з ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 КПК України, нововиявленими обставинами визнаються: штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

Із змісту зазначеної статті випливає, що нововиявлені обставини - це встановлені розслідуванням або вироком суду, що вступив у законну силу, юридичні факти, які знаходяться в органічному зв`язку з елементами предмета доказування у кримінальному провадженні та спростовують через їх попередню невідомість та істотність висновки, що містяться у вироку, як такі, що не відповідають об`єктивній дійсності.

Нововиявлені обставини характеризуються такими ознаками, як їх невідомість суду з причин, від нього незалежних; їх істотне значення для провадження; їх наявність в об`єктивній дійсності до постановлення вироку; неможливість урахування під час провадження у справі та постановлення вироку в зв`язку з їх невідомістю судові; їх відкриття тільки після вступу вироку у законну силу.

Приписами п. п. 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України передбачено, що у заяві про перегляд за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду. Тобто, заявник повинен вказати конкретні порушення закону, що є підставами для перегляду судового рішення, які, на його думку, допущені при постановленні цього рішення в зв`язку із нововиявленими обставинами, привести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.

У своїй заяві засуджена ОСОБА_8 не погоджується з вироком Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року яким ОСОБА_8 засуджено за ч. 1 ст. 304, ч. 4 ст. 187, п.п. 1, 4, 6, 12 ч. 2 ст. 115, ст. 70 КК України до покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна, та посилається на допущене, на її думку, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону під час розгляду справи щодо неї, через відсутність у матеріалах технічних записів судових засідань в першій інстанції.

Разом з тим, зазначені в заяві ОСОБА_8 обставини не є нововиявленими в розумінні положень ч. 2 ст. 459 КПК України, ніяким чином не впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні.

Крім того, вирок суду першої інстанції було перевірено Апеляційним судом Чернігівської області та Верховним судом і відповідно ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 07 лютого 2017 року та Постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2018 року вирок Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року залишено без змін.

Вказане узгоджується з висновком, викладеним в ухвалі Верховного Суду від 09 жовтня 2020 року по справі №1-2113/68/2012.

Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який вимагає, щоб коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилося під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі.

Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого і неспростовного характеру.

Судом не встановлено таких обставин суттєвого і неспростовного характеру, які б не були відомі суду на час судового розгляду під час ухвалення судового рішення і які самі собою або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку, що належить переглянути.

Суд першої інстанції, дослідивши клопотання ОСОБА_8 прийшов до висновку про повернення заяви про перегляд вироку, оскільки вона не містить даних, що свідчать про наявність нововиявлених обставин, які об`єктивно існували на момент проведення судового розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_8 , оскільки заявниця в цій заяві посилається на обставини, що не є нововиявленими в розумінні ст.459 КПК України, так як перелік нововиявлених обставин, передбачених ч. 2 цієї статті є вичерпним.

Перевіривши матеріали провадження колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що зазначена заява підлягає поверненню, позаяк недоліки, на які посилався суд при прийнятті рішення про залишення без руху заяви засудженої ОСОБА_8 , нею не усунуті, заява засудженої у відповідність до вимог чинного законодавства нею не приведена, останньою наведений фактично повторний зміст первинно поданої заяви, з якого неможливо встановити яким чином зазначені у заяві обставини дають підстави для його перегляду за нововиявленими обставинами.

Колегія суддів вказує, що обов`язковою умовою розгляду справи за нововиявленими обставинами є те, що вони повинні бути абсолютно новими, раніше невідомими суду і особі, яка звертається з заявою, та зазначено в заяві яким чином ці обставини вплинули на судове рішення. Фактично засуджена ОСОБА_8 просить провести переоцінку доказів, їх належності та допустимості, що не є предметом розгляду в порядку ст. 459 КПК України. Тому, коли заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не містить переліку наявності таких обставин та аргументів їх існування, то вона повертається судом без розгляду як безпредметна.

При цьому, апеляційний суд, у відповідності до ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення в справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008р., в якому зазначено, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, не тотожний апеляційному чи касаційному оскарженню судових рішень. ОСОБА_8 домагається перегляду прийнятого судового рішення виключно заради відстоювання своєї точки зору щодо надання нової оцінки вже існуючим та перевіреним у судовому засіданні доказам, чого колегія суддів не вправі повторно перевіряти.

Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала є законною, обґрунтованою та вмотивованою, підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги засудженої ОСОБА_8 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженої ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Ічнянського районного суду Чернігівської області від 22 січня 2025 року, якою клопотання засудженої ОСОБА_8 про перегляд вироку Ічнянського районного суду Чернігівської області від 09 вересня 2016 року за нововиявленими обставинами повернуто заявниці залишити без змін.

Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4