Справа №601/1361/25
Провадження № 1-кп/601/186/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременець кримінальне провадження № 0000353 від 13.02.2025, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 13 лютого 2025 року, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, одруженого, водія ФОП ОСОБА_4 «Кременець Хліб», зареєстрованого у АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,

- обвинуваченого за частиною 2 статті 286 КК України

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

13 лютого 2025 року о 16 годині, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем «MERCEDES-BENZ Sprinter 413 GDI», р.н. НОМЕР_1 , рухався із швидкістю 40 км/год проїзною частиною дороги по вулиці Симона Петлюри м. Кременець, зі сторони м. Почаїв у бік вул. Дубенська.

Під час руху водій ОСОБА_3 не був достатньо уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував на її зміну, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 1.7 та 2.3 (б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року зі змінами та доповненнями (далі - ПДР), які зобов`язували його своїми діями не створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю чи здоров`ю громадян, а також бути особливо обережним до таких категорій учасників дорожнього руху, як діти.

Під час подальшого руху із вказаною швидкістю, водій ОСОБА_3 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, який знаходиться навпроти будинку № 24, і позначений дорожніми знаками 5.38.1/5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.3 («зебра» червоно-білого кольору) ПДР, на який з правого тротуару вийшла неповнолітня ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В порушення вимог п. 18.1 ПДР водій ОСОБА_3 не зменшив швидкість свого руху та в подальшому не зупинився перед пішохідним переходом, щоб дати дорогу пішоходу, хоча мав для цього технічну можливість, а продовжив рух.

Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР. водій ОСОБА_3 не забезпечив безпеку дорожнього руху та виїхавши на нерегульований пішохідний перехід, допустив на ньому наїзд на пішохода ОСОБА_8 правою передньою боковою частиною керованого автомобіля.

Внаслідок наїзду неповнолітній потерпілій ОСОБА_8 спричинено закриту черепно-мозкову травму у виді переломів кісток склепіння і основи черепа зліва, забиття речовини головного мозку, перелому кісток лицевого черепа зліва з крововиливами у порожнини навколоносових пазух, «забійної» рани та садна лобової ділянки голови зліва із забиттям м`яких тканин, «підшкірної гематоми» та садна лівих підочної, виличної і щічної ділянок із забиттям м`яких тканин, «множинних» саден обличчя, травматичних переломів коронкових частин 1-2-го верхніх лівих і 2-го нижнього правого зубів; закриту травму лівої кисті у виді перелому дистального (нижнього) кінця 2-ї п`ясткової кістки та «гематоми» м`яких тканин і саден; «забійну» рану і «гематому» лівого плеча, садна правої кисті, «гематоми» і садна ділянки лівих колінного і гомілково-ступневого суглобів, садна лівої гомілки, які за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння належать до тяжких тілесних ушкоджень.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 18.1 ПДР перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та заподіянням потерпілій ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у скоєному та пояснив, що його показання, які він давав на досудовому слідстві є повними, достовірними і такими, що свідчать про повне визнання вини, щире каяття, допомогу та сприяння органам досудового слідства в розкритті вказаного кримінального правопорушення.

Також, обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник адвокат ОСОБА_7 зазначили, що обвинувачений жалкує, що так сталося, був тверезий. Просять врахувати те, що обвинувачений є ВПО, орендує житло, працює водієм, для того щоб забезпечити свою сім`ю. Обвинувачений зазначив про готовність нести кримінальну відповідальність, просить суд призначити покарання відповідно до санкції закону, що передбачає відповідальність за вчинене, при цьому не призначати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами. Також просить суд за можливості застосувати до нього положення ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання з випробуванням.

Він також пояснив, що погоджується на скорочену процедуру розгляду кримінальної справи і що всі дані про скоєне кримінальне правопорушення, вірно викладені в процесуальних документах кримінальної справи.

Представник потерпілої в судовому засіданні, пояснив, що претензій до обвинуваченого не мають. Просять його суворо не карати та, не позбавляти обвинуваченого волі та прав керування. Розгляд справи просять проводити у відсутності самої неповнолітньої потерпілої.

Враховуючи те, що учасниками судового розгляду не оспорювались фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності та істинності їх позицій, вислухавши думку учасників судового розгляду та роз"яснивши їм положення ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини у апеляційному порядку, суд визнає не доцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, за виключенням документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані досудовим слідством за ч. 2 ст. 286 КК України за ознакою порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли потерпілій ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд враховує тяжкість скоєного кримінального правопорушення та вважає, що йому слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд, при призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог статей 65, 66, 67 КК України, враховує особу обвинуваченого, те, що він позитивно характеризується по місцю проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вину визнав, щиро розкаявся, на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває, збитки відшкодував добровільно пом`якшуючі покарання обставини, також суд враховує думку потерпілих, які просять обвинуваченого суворо не карати та не позбавляти його прав керування транспортним засобом, та відсутність обтяжуючих вину обставин, а тому слід застосувати ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, відповідно до ст. 76 КК України.

При вирішенні питання про призначення додаткового покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у виді позбавлення права керувати транспортними засобами суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КК України додаткове покарання у виді позбавлення права займатися певною діяльністю може бути призначено на строк від одного до трьох років.

Так, аналізуючи характер та обсяг, допущених ОСОБА_3 , порушень Правил дорожнього руху, його ставлення до цих порушень, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, враховуючи обставини кримінального правопорушення, а також той факт, що транспортний засіб для обвинуваченого та його сім`ї є необхідним, робота обвинуваченого безпосередньо пов`язана з водінням автомобіля, а також враховуючи, що обвинувачений раніше не пригягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, при цьому зважаючи на думку потерпілих, які просили не застосовувати до обвинуваченого додаткового покарання, суд приходить до висновку про можливість не застосування до обвинуваченого додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, за своїм видом і розміром буде справедливим та адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу залишити без змін - особисте зобов`язання.

Питання речових доказів віришити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

По справі проведено судові експертизи, за які з обвинуваченого слід стягнути в користь держави кошти.

Відповідно до п. 15 ст. 615 КПК України, після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395, 615 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за частиною 2 статті 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортним засобом.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_3 , встановивши йому 1 (один) рік 6 (шість) місяців іспитового строку та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити без змін - особисте зобов`язання.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь держави процесуальні витрати за проведення судових автотехнічних та транспортно-трасологічної експертиз в сумі 10 346 (десять тисяч триста сорок шість) гривень 70 (сімдесят) копійок.

Речові докази: медичну карту стаціонарного хворого № 1764/221 та два отпичних диски із результатами обстежень на ім"я ОСОБА_8 , які передані на зберігання до КНП "Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня" - залишити в КНП "Тернопільська обласна дитяча клінічна лікарня".

Скасувати арешт на автомобіль MERCEDES-BENZ Sprinter 413 GDI», р.н. НОМЕР_1 , що накладений ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18.02.2025 року та вказаний автомобіль повернути володільцю.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Кременецький районний суд Тернопільської області.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: