27.08.2025
Справа № 331/4908/25
Провадження № 1-кс/331/1660/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Слідчий СУ ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 20.08.2025 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України

В клопотанні слідчим зазначено, що в провадженні ВП №2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України,

До складу слідчої групи у вказаному кримінальному провадженні включено слідчих слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 20.08.2025 р. До ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області з заявою звернувся ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який заявив, що 21.03.2024 р. невстановлені особи шахрайським шляхом, під приводом купівлі-продажу квартири за адресою: АДРЕСА_1 , заволоділи часткою його нерухомого майна, що належало йому на підставі договору дарування від 04.01.2011 року. Сума матеріального збитку встановлюється.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_6 .

На теперішній час встановлено, що власник ОСОБА_5 жодних правочинів щодо відчуження вказаної квартири не вчиняв та не надавав згоду сторонім особам щодо вчинення правочинів відносно цього майна.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , перереєстрована на підставі договору купівлі-продажу №328 від 21.03.2024 р., під час складання його потерпілий, як власник майна, присутній не був, своїх підписів на надавав. Орган досудового розслідування приходить до висновку про можливе порушення чинного законодавства під час здійснення правочину щодо набуття права власності на майно іншої особи.

22.08.2025 р. на підставі постанови слідчого СУ ГУНП в Запорізькій області квартира за адресою: АДРЕСА_1 , визнана речовим доказом.

З метою виконання завдань, передбачених ст..2 КПК України, для запобігання незаконних операцій з об`єктом нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , з метою збереження речових доказів, враховуючи негативні наслідки, що матимуть місце при незастосуванні данного заходу забезпечення кримінального провадження, під час досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на зазначене нерухоме майно шляхом заборони розпорядження зазначеним майном, оскільки їх незастосування може призвести до настання наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню і усуненню негативних наслідків вчиненого кримінального правопорушення.

Слідчий просить клопотання про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, розглядати без повідомлення власника майна, оскільки, це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Слідчий просить задовольнити клопотання та накласти арешт на майно приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 , шляхом заборони розпорядження зазначеним майном, з метою забезпечення збереження речових доказів та подальшого відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Слідчий у судове засідання не з`явилася.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали справи, вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності володільця майна та слідчого відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшла наступних висновків.

Слідчим відділом ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється кримінальне провадження, відомості про які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 20.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , на праві власності належить ОСОБА_6 .

На теперішній час встановлено, що власник ОСОБА_5 жодних правочинів щодо відчуження вказаної квартири не вчиняв та не надавав згоду стороннім особам щодо вчинення правочинів відносно цього майна, про що свідчать надані документи: технічний паспорт на квартиру, штамп про реєстрацію потерпілого за вказаною адресою.

Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст.167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Відповідно до вимог ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Враховуючи вищенаведені обставини, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170-173 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в:

Клопотання слідчого слідчого управління ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя Запорізької області ОСОБА_4 , про арешт майна по кримінальному провадженню, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000747 від 20.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження на приміщення квартири за адресою: АДРЕСА_1 , яке на праві власності належить ОСОБА_6 .

Виконання ухвали доручити співробітникам слідчого відділу ВП № 2 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1