Справа № 638/4238/24
Провадження № 1-кп/638/917/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001230 від 23.10.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривий Ріг, українка, громадянка України, з вищою освітою, раніше не судима, яка перебуває на посаді радіотелефоніста взводу управління військової частини НОМЕР_1 та має спеціальне звання молодший сержант, розлучена, неповнолітніх дійтей на утриманні не має, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 , від 21.06.2022 року № 190, ОСОБА_4 було призначено на посаду радіотелефоніста взводу управління військової частини НОМЕР_1 .

23.10.2023 ОСОБА_4 приблизно о 14:00, керуючи технічно справним автомобілем «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 , рухалась по автодорозі «Київ-Харків-Довжанський» від м. Ізюм Харківської області в напрямку с. Веселе Харківської області зі швидкістю приблизно 100 км/год.

Проїжджаючи в районі 613 км + 320 м вказаної автодороги, ОСОБА_4 , керуючи вищевказаним автомобілем, допустила втрату його курсової стійкості, що призвело до неконтрольованого виїзду на узбіччя, а згодом на зустрічну смугу, чим порушила вимоги п. 12.1 «Правил дорожнього руху України», де вказано:

- 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»

та допустила зіткненням з автомобілем «ВА3-21112», р.н. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_7 , який рухався в зустрічному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної події водій автомобіля «ВА3-21112», р.н. НОМЕР_4 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від отриманих тілесних ушкоджень помер на місці ДТП. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 12-17/250-Брт/23 від 20.11.2023, причиною смерті ОСОБА_7 стала сукупна закрита тупа травма тіла, що призвела до розвитку травматичного шоку.

Згідно з висновком судово-автотехнічної експертизи № CE-19/121-23/27772-IT від 14.12.2023 у даній дорожній обстановці в діях водія автомобіля «Volkswagen Golt», р.н. НОМЕР_5 , ОСОБА_4 вбачаються невідповідності вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходяться в причинному зв?язку з даною дорожньо-транспортною пригодою.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою винуватість у фактично вчиненому кримінальному правопорушенні визнала повністю, в скоєному щиро розкаялася, шкодує, що так вийшло. Під час вчинення злочину перебувала у тверезому стані, розуміє, що порушила ПДР України, допустила протиправну самовпевненість, розраховувала на відвернення можливих наслідків протиправних дій, однак внаслідок яких ОСОБА_7 були заподіяні тілесні ушкодження, від яких він помер. Також зазначила, що нею в добровільному порядку в повному обсязі відшкодована потерпілому ОСОБА_8 заподіяна матеріальна та моральна шкода, надалі бажає продовжити військову службу в ЗСУ. ОСОБА_4 фактичні обставини справи не оспорювала, пояснила при цьому, що повністю згодна з тими обставинами, що викладені в обвинувальному акті та які дійсно мали місце, також кваліфікація інкримінованого їй кримінального правопорушення їй зрозуміла та заперечень з цього приводу вона не має.

Потерпілий ОСОБА_8 , який є рідним братом загиблого ОСОБА_7 , під час розгляду справи у судовому засіданні пояснив, що обвинуваченою під час розгляду справи відшкодовано моральну та матеріальну шкоду, спричинену дорожньо-транспортною пригодою, в повному обсязі, претензій до обвинуваченої потерпілий не має, тому просив залишити заявлений ним цивільний позов без розгляду, про що надав відповідну заяву.

Пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченою змісту обставин вчиненого нею кримінального правопорушення, добровільності та істинності її позиції, а також позиції потерпілого ОСОБА_8 .

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_4 у повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, та приймаючи до уваги, що обвинувачена не оспорювала фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена та потерпілий, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши обвинуваченій про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

З урахуванням викладеного, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачену та потерпілого, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку, що подія правопорушення мала місце, винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Дії обвинуваченої ОСОБА_4 кваліфіковано вірно за ст. 286 ч. 2 КК України, так як вона своїми необережними діями вчинила порушення правил безпеки дорожнього руху, особами, які керують транспортними засобами, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_7 .

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

Визначаючи вид та міру покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує: тяжкість скоєного правопорушення, яке згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином; характер та ступінь тяжкості наслідків, що настали; їх суспільну небезпеку; а також, враховує особу обвинуваченого та обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, з вищою освітою, раніше не судима, яка перебуває на посаді радіотелефоніста взводу управління військової частини НОМЕР_1 та має спеціальне звання молодший сержант, розлучена, неповнолітніх дійтей на утриманні не має, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 66 КК України суд вважає щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку в повному обсязі.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставин його вчинення та наслідків, даних про особу обвинуваченої, визнання нею вини, ставлення до скоєного, відшкодування обвинуваченою збитків та моральної шкоди потерпілому в повному обсязі, та в їх сукупності, суд вважає за необхідне обрати обвинуваченій ОСОБА_4 покарання в межах санкції ч. 2 ст. 286 КК України,з урахуванням приписів ст. 69-1 КК України, а саме у виді позбавлення волі на відповідний строк.

Однак, враховуючи приписи ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами; беручи до уваги вищевказані обставини вчинення кримінального правопорушення; враховуючи, що обвинувачена притягується до кримінальної відповідальності вперше, а також дані, які характеризують особу обвинуваченої ОСОБА_4 ; обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку в повному обсязі; відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 ; наявність працевлаштування та постійного місця проживання, ставлення обвинуваченої до скоєного, відсутності у потерпілого претензій до обвинуваченої у зв`язку з відшкодуванням шкоди; враховуючи, що ОСОБА_8 та сторона обвинувачення у судовому засіданні зазначали щодо можливості виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції її від суспільства, зі звільненням її від відбування покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, а також те, що інкриміноване кримінальне правопорушення було вчинено обвинуваченою ОСОБА_4 внаслідок необережних дій, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_4 можливо без ізоляції її від суспільства, із застосуванням до неї положень ст. 75 КК України, звільнивши її від відбування основного покарання з випробуванням та покладанням відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При призначенні покарання, у відповідності до санкції ч. 2 ст. 286 КК України, передбачена можливість застосування додаткового покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк.

Суд вважає за необхідне у відношенні ОСОБА_4 застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на відповідний строк, виходячи з обставин вчиненого кримінального правопорушення та його наслідків, ступеня злочинної участі у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, даних про її особу, відношення до вчиненого злочину.

Суд вважає, що таке покарання обвинуваченій ОСОБА_4 відповідатиме гуманності й справедливості, та не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечуватиме співрозмірність діяння та кари, відповідатиме таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

З урахуванням того, потерпілий ОСОБА_8 не підтримує позовних вимог, заявлених до ОСОБА_4 в цивільному позові у зв`язку з їх повним відшкодуванням, керуючись положеннями ст. 257 ЦПК України, суд вважає за необхідне позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, залишити без розгляду.

В ході досудового розслідування проведено судову автотехнічну експертизу № 24615 від 27.11.2023 року, витрати з проведенням якої документально підтверджені та становлять 8 364,30 грн, судову автотехнічну експертизу № 24616 від 23.11.2023 року, витрати з проведенням якої документально підтверджені та становлять 8 364,30 грн, судову транспортно-трасологічну експертизу № 24617 від 27.11.2023 року, витрати з проведенням якої документально підтверджені та становлять 9 559,20 грн, та судову експертизу № СЕ-19/121-23/27772 від 14.12.2023 року, витрати з проведенням якої документально підтверджені та становлять 7 572,80 грн.

На підставі ст. 118 КПК України вказані витрати включаються судом у процесуальні витрати і підлягають стягненню з обвинуваченої згідно з вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року було накладено арешт на автомобіль «ВАЗ-21112», р.н. НОМЕР_4 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного зсобу НОМЕР_6 , належить ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року було накладено арешт на автомобіль «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_2 , який, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного зсобу НОМЕР_7 , належить ОСОБА_6 .

Беручи до уваги, що вказане майно не відповідає ознакам майна, визначеним в ч. 1 ст. 96-2 КК України, як таке, що підлягає спеціальній конфіскації, останнє підлягає поверненню володільцям за належністю. Суд вважає за необхідне, відповідно до приписів ч. 4 ст. 174 КПК України, скасувати арешт щодо зазначеного майна.

Інші речові докази в кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирався.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, ст.ст. 50, 55, 65, 67, 69-1, ч. 2 ст. 286 КК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити їй покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати засуджену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Контроль за виконанням вироку покласти на місцеві органи пробації.

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід не обирати.

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року у справі № 953/10554/23 (провадження 1-кс/953/8442/23) на автомобіль «ВАЗ-21112», р.н. НОМЕР_4 , повернути зазначений автомобіль фактичному володільцу ОСОБА_8 .

Скасувати арешт, накладений на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 27.10.2023 року у справі № 953/10554/23 (провадження 1-кс/953/8434/23) на автомобіль «Volkswagen Golf», р.н. НОМЕР_2 , повернути зазначений автомобіль фактичному володільцу ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 24615 від 27.11.2023 року в розмірі 8 364 (вісім тисяч триста шістдесят чотири) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової автотехнічної експертизи № 24616 від 23.11.2023 року в розмірі 8 364 (вісім тисяч триста шістдесят чотири) грн 30 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи № 24617 від 27.11.2023 року в розмірі 9 559 (дев`ять тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) грн 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судової експертизи № СЕ-19/121-23/27772 від 14.12.2023 року в розмірі 7 572 (сім тисяч п`ятсот сімдесят дві) грн 80 коп.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням залишити без розгляду.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів: засудженому з дня отримання копії вироку, іншим учасникам судового провадження з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченій та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1