Справа № 572/3631/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2025 року м. Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області

одноособово суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000156 від 7 березня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше неодноразово судимого, останній раз 6 вересня 2023 року вироком Камінь-Каширського районного суду Волинської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 7 місяців,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 31 березня 2025 року, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 662, перебуваючи в Державній установі «Катеринівська виправна колонія №46», с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , у період часу з 17 години 26 хвилин по 19 годину 00 хвилин без передбаченого законом дозволу збув шляхом повідомлення координат місця знаходження прихованих боєприпасів ОСОБА_6 за грошову винагороду у розмірі 1350 грн., які були перераховані останнім на рахунок належної йому банківської карти АТ «Банк Альянс» № НОМЕР_2 , корпус наступальної осколкової ручної гранати ГРН та засіб підриву (ударно-дистанційний запал УДЗ), які у конструктивному поєднанні між собою являються наступальною осколковою ручною гранатою ГРН, придатною до здійснення вибуху, які ОСОБА_6 віднайшов в закинутому приміщенні неподалік вул. Заводської в м. Сарни Рівненської області.

Також ОСОБА_5 21 квітня 2025 року, повторно порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та зазначених патронів а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 662, перебуваючи в Державній установі «Катеринівська виправна колонія №46», с. Катеринівка Сарненського району Рівненської області, з корисливих мотивів, використовуючи мобільний телефон із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , у період часу з 17 години 26 хвилин по 19 годину 00 хвилин без передбаченого законом дозволу збув шляхом повідомлення координат місця знаходження прихованих боєприпасів ОСОБА_6 за грошову винагороду у розмірі 7000 грн., які були перераховані останнім на рахунок належної йому банківської карти АТ «Банк Альянс» № НОМЕР_2 , п`ять корпусів наступальних осколкових ручних гранат ГРН та п`ять засобів підриву (ударно-дистанційних запалів УДЗ), які у конструктивному поєднанні між собою являються наступальними осколковими ручними гранатами ГРН, придатними до здійснення вибуху, які ОСОБА_6 віднайшов в закинутому приміщенні неподалік вул. Заводської в м. Сарни Рівненської області.

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

7 липня 2025 року між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 відповідно до положень ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.

Обвинувачений та прокурор за умовами угоди про визнання винуватості дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України та щодо призначення із застосуванням ст. 71 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки один місяць.

Згідно положень ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

В судовому засіданні встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та закону, визначена правильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди було добровільним, виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань є можливим, наявні фактичні підстави для визнання винуватості.

Суд з`ясував, що обвинувачений у повній мірі розуміє права, передбачені ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені у ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди судом.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні з призначенням узгодженого обвинуваченим та прокурором покарання.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

З А С У Д И В :

Затвердити угоду від 7 липня 2025 року про визнання винуватості, укладену між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000156 від 7 березня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_5 до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком від 6 вересня 2023 року Камінь-Каширського районного суду Волинської області, і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з 5 вересня 2025 року, зарахувавши у строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 7 липня 2025 року по 4 вересня 2025 року з розрахунку день за день.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше ніж на строк шістдесят днів, без визначення розміру застави з утриманням в Рівненському слідчому ізоляторі.

Після набрання вироком законної сили речові докази - мобільний телефон «SimpleExtre» із сім-картою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 конфіскувати в дохід держави, корпуси наступальних осколкових ручних гранат ГРН та засоби підриву знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі подання апеляційної скарги - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду через Сарненський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За правилами, встановленими ч. 4 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1