ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1090/25

Провадження № 1-кп/568/110/25

"06" серпня 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої потерпілої ОСОБА_5 ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Радивилів кримінальне провадження № 0000120 від 10.06.2025р. по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Стара Миколаївка, Дубенського району, Рівненської області, зареєстрований в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, із середньою освітою, непрацюючого, офіційно не одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, непрацездатних осіб на утриманні немає, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 будучи особою, яка неодноразово притягалась до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП за вчинення 02.07.2024р., 25.10.2024р. та 12.11.2024р. по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , стосовно своєї співмешканки ОСОБА_4 та падчерки ОСОБА_5 домашнього насильства, що підтверджується постановами Радивилівського районного суду Рівненської області від 27.08.2024р., 11.12.2024р., належних висновків для себе не зробив та знов вчинив домашнє насильство стосовно своєї співмешканки ОСОБА_4 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_5 .

Так, 08.06.2025р близько 04 год 00 хв. ОСОБА_7 за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, в стані алкогольного сп`яніння, вчинив сварку із потерпілою ОСОБА_4 , в ході якої наніс останній декілька ударів кулаком в область обличчя та тіла, тим самим спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження.

Окрім цього, ОСОБА_7 09.06.2025р. близько 18 год. 00 хв., перебуваючи за місцем спільного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , маючи умисел на вчинення домашнього насильства, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вчинив щодо співмешканки ОСОБА_4 та її неповнолітньої дочки ОСОБА_5 дії психологічного насильства, а саме затіяв сварку, кричав на них, ображав нецензурною лайкою, намагався вчинити бійку, чим завдав потерпілим психологічних та фізичних страждань, емоційну залежність, розлади здоров`я та погіршення якості життя.

10.07.2025 р. між потерпілими ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , законним представником ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_7 у відповідності до статей 468, 469, 471, 473, 474 КПК України укладено угоду про примирення, згідно якої ОСОБА_7 визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогост. 126-1 КК України. Сторони узгодили покарання, яке повинен понести обвинувачений за ст. 126-1 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік та направлення на проходження програми для кривдників строком 3 місяці.

Потерпіла ОСОБА_4 , законний представник неповнолітньої ОСОБА_5 ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримали угоду про примирення від 10.07.2025 року. Пояснили, що дана угода про примирення була укладена за їх ініціативою та проханням, ця угода з обвинуваченим є добровільною, просили затвердити угоду про примирення.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 просив затвердити угоду про примирення від 10.07.2025 року. Пояснив, що уклав угоду добровільно, він примирився з потерпілими, попросив вибачення за свої дії. Він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.

Заслухавши думку прокурора, який не заперечив проти затвердження угоди про примирення, потерпілих та обвинуваченого про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд дійшов висновку, що слід затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілими в кримінальному провадженні з тих підстав, що така відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

Дії ОСОБА_7 правильно кваліфіковано за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, емоційної залежності та погіршення якості життя потерпілої особи.

Сторони в угоді врахували ступінь тяжкості вчиненого злочину, яке відноситься до нетяжкого злочину; особу обвинуваченого. Обставиною, яка пом`якшує покарання, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставиною, яка обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Суд дійшов переконання, що обвинувачений реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання, встановив, що укладення угоди є добровільним. Ініціаторами угоди є потерпілі. Погоджене сторонами покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік відповідає санкції ст. 126-1 КК України та обране з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст. 65-67 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів з покладенням відповідних обов`язків.

Враховуючи систематичність вчинення домашнього насильства ОСОБА_7 та страждання від нього потерпілих, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого обмежувальний захід, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України та направити його для проходження програми для кривдників, контроль за виконанням якої віднесений до повноважень органу місцевого самоврядування за місцем його проживання.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про примирення.

Підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення між потерпілими та обвинуваченим судом не встановлено.

Обвинуваченому та потерпілим судом роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався. Цивільний позов у справі не заявлено.

Процесуальних витрат немає. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 314, 374, 468, 471, 473, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 10 липня 2025 року між потерпілою ОСОБА_4 , неповнолітньою потерпілою ОСОБА_5 , її законним представником ОСОБА_6 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_7 , з другої сторони, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000120 від 10.06.2025 р.

Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому узгоджене покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1-3 ч.2 ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_7 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_7 , згідно з ч.1 ст.49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України, обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Застосувати до ОСОБА_7 обмежувальний захід згідно п.5 ч.1 ст.91-1 КК України - направлення на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці, виконання якої покласти на Крупецьку сільську раду Дубенського району Рівненської області.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили - не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1