У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000700, за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - ОСОБА_6 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2024 року відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Красне Знам`я Снігурівського району Миколаївської області, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

обвинувачений - ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та йому призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Ухвалено, строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його фактичного затримання для відбуття призначеного покарання.

Ухвалено, запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Захисник просить вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30.10.2024 р. скасувати та на підставі ч. 5 ст. 401 КПК України, звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Апелянт зазначає, що 01.09.2022 р. обвинувачений ОСОБА_5 був призваний добровільно на військову службу під час мобілізації після проходження військово-лікарської комісії та призначений на посаду водія військової частини НОМЕР_1 , яка знаходилася в АДРЕСА_1 . В подальшому, протягом 9 місяців був направлений для виконання завдань до Запорізької області, де отримав поранення, після чого продовжував військову службу. У жовтні 2023 року знову був переведений до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 .

07.03.2024 р. він самовільно залишив територію військової частини НОМЕР_1 та вирушив до місця свого проживання в с. Миролюбівка Миколаївського району Миколаївської області, оскільки йому потрібно було відновити пошкоджене внаслідок військових дій житло, на ремонт якого, він замовив необхідні будівельні та покрівельні матеріали, натомість його планували перевести знову в зону активних бойових дій. Відремонтувавши вказане житло, 17.05.2024 р. він самостійно та добровільно звернувся до ТУ ДБР у м. Миколаєві, де написав з`явлення із зізнанням про вчинення ним самовільного залишення військової частини. Вказав, що є обмежено придатним до військової служби, однак рішення ВЛК про його придатність до військової служби з наявними нього захворюваннями він не оскаржував. Зазначив, що розкаюється у вчиненому, засудив свої дії, бажає проходити військову службу, однак керівництво військової частини, в якій вій проходив службу до самовільного залишення військової частини, відмовляється його приймати на військову службу. Також командир іншої військової частини, до якої він звертався з приводу можливості повернення на військову службу, відмовився взяти його на військову службу.

Апелянт вважає вирок суду першої інстанції незаконним, та таким що винесений із порушенням норм процесуального права.

Вказує, що обвинувачений ОСОБА_5 виявив бажання продовжувати військову службу, однак у суду першої інстанції були відсутні, передбачені ч. 5 ст. 401 КК України, підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, так як для продовження проходження військової служби, була відсутня письмова згода командира будь-якої військової частини на продовження проходження ним військової служби.

В подальшому була отримана письмова згода від 14.11.2024 р. за № 13149, згідно з якою, командир військової частини НОМЕР_2 погоджується прийняти солдата ОСОБА_5 на вакантну посаду у військову частину НОМЕР_2 , після звільнення судом ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та після набрання такої ухвали законної сили, військовослужбовець ОСОБА_5 не пізніше 72 год повинен прибути до розташування військової частини НОМЕР_3 для продовження військової служби.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

Наказом командира в/ч НОМЕР_4 № 247 від 01.09.2022 р. ОСОБА_5 призначено на посаду водія відділення охорони взводу охорони роти охорони в/ч НОМЕР_1 (в складі військової частини НОМЕР_4 ), зараховано до списків особового складу та поставлено на всі види забезпечення.

07.03.2024 р. близько 09.00 год. солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією та, проходячи військову службу на посаді водія відділення охорони взводу охорони роти охорони військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, всупереч вимогам ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив територію в/ч НОМЕР_1 за адресою: АДРЕСА_2 та незаконно перебував поза межами в/ч НОМЕР_1 за місцем свого постійного проживання, тривалістю понад три доби, де проводив час за власним розсудом, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків з військової служби до 17.05.2024 р.

17.05.2024 р. солдат ОСОБА_5 добровільно прибув до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Миколаєві, та повідомив про себе як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Дії ОСОБА_5 судом кваліфіковано за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення військової частини військовослужбовцем понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відноситься до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, якийхарактеризується позитивно, лікування у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не проходив, раніше не судимий, одружений, має нагороди, наявність обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також ураховуючи позицію державного обвинувача щодо виду та міри покарання, яке необхідно призначити обвинуваченому.

Заслухавши доповідь судді, доводи обвинуваченого на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

В апеляційній скарзі захисник просив звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закрити кримінальне провадження, у зв`язку із тим, що останній має намір повернутися до військової служби, а також надав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_5 на подальше проходження військової служби у вказаній частині.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення апеляційної скарги та звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України із закриттям кримінального провадження.

За правилами ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 286 КПК України, у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України, суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок чи ухвалу і закриває кримінальне провадження.

Верховною Радою України 20 серпня 2024 року були внесені зміни до ст. 401 КК України, які надають право обвинуваченим, які вперше вчинили правопорушення, передбачене ст. 407 КК України, повернутися на службу у ЗСУ із звільненням від кримінальної відповідальності. Зміни до Закону України № 3902- ІХ набрали чинності 7 вересня 2024 року.

З листа командира військової частини НОМЕР_5 № 1364/5312 від 02.09.2025 р. вбачається, що командування військової частини надає згоду на продовження проходження ОСОБА_5 військової служби у військовій частині НОМЕР_5 .

Як вбачається з фактичних обставин справи, обвинувачений ОСОБА_5 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КПК України, має намір повернутися до військової служби, а також надав письмову згоду командира військової частини НОМЕР_5 на подальше проходження ним військової служби у вказаній частині на вакантній посаді.

З огляду на викладене, а також приймаючи до уваги вищенаведені положення закону про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального закону, апеляційний суд вважає за можливе апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, оскаржуваний вирок - скасувати, ОСОБА_5 звільнити від кримінальної відповідальності та кримінальне провадження щодо нього закрити.

Керуючись ст. ст. 284, 286, 376, 404, 405, 407, 417, 419, 422, 424, 532 КПК України, ст. 401 КК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 30 жовтня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_5 відносно ОСОБА_5 , скасувати.

Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000700 відносно ОСОБА_5 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати ОСОБА_5 не пізніше 72 годин з`явитися до військової частини НОМЕР_5 для подальшого проходження військової служби.

Копію ухвали направити на адресу військової частини НОМЕР_5 , Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону та ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виконання (контролю за виконанням).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3