печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНОУКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧОКОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/12358/25-к від 25.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025,-

ВСТАНОВИВ:

04 серпня 2025 року до Печерського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНОУКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧОКОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/12358/25-к від 25.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025.

В обґрунтування доводів клопотання зазначено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2025 у справі № 757/12358/25-к накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку від 03.03.2025 в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000883 від 17.02.2025.

Третім слідчим відділом Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000883 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

Вказане кримінальне провадження зареєстровано на підставі повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 про вчинення кримінального правопорушення № 556/324 від 20.01.2025, з якого вбачається, що невідомі особи від імені військової частини НОМЕР_1 без відповідних повноважень подали до Подільського районного суду м. Києва клопотання від 22.11.2024 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 25.10.2023 у справі № 758/12566/23, на горіх кедровий загальною вагою 20 000 кг, який було ввезено ТОВ «Глобал Грінфуд» на митну територію України на підставі ВМД № 23UA48U9.

На виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/12358/25-к від 03.03.2025 слідчими проведено обшук виробничих потужностей ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО-КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС». У ході слідчої дії вилучено наступне майно: жорсткий диск WD s/n WCC4J0547331, 2 флеш накопичувачі «SHivaki» та «SanDisk», мобільний телефон iPhone 13 PRO IMEI НОМЕР_2 та ряд документів.

З дня проведення обшуку та вилучення майна минуло понад п`ять місяців. За цей тривалий період органами досудового розслідування не здійснено жодних активних процесуальних дій щодо ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНОУКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО-КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС». Зокрема, жодній посадовій особі Товариства не вручалося повідомлення про підозру у скоєнні будь-якого кримінального правопорушення. Представники Товариства не запрошувалися для участі у допитах чи інших слідчих діях. Стосовно вилученого майна також не проводилося ніяких досліджень - відсутні протоколи оглядів, не призначалися експертизи, не здійснювалися інші процесуальні дії, спрямовані на встановлення його зв`язку з розслідуваним кримінальним правопорушенням. Така бездіяльність органу досудового розслідування свідчить про відсутність реальної потреби у подальшому утриманні майна під арештом.

Органом досудового розслідування було прийнято рішення про визнання вилученого майна речовими доказами та подання клопотання про накладення арешту.

Сторона захисту вважає за необхідне звернутись із клопотанням про скасування арешту майна, оскільки за період понад п`яти місяців з моменту вилучення (03.03.2025) та чотирьох місяців з моменту накладення арешту (25.03.2025) потреба у застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження повністю відпала. Матеріали кримінального провадження не містять переконливих доказів того, що продовження арешту майна ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО-КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС», яке не має статусу підозрюваного чи обвинуваченого і не є особою, стосовно якої може застосовуватися спеціальна конфіскація, є виправданим та правомірним.

Протягом всього зазначеного періоду орган досудового розслідування не надав жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про арешт майна та відтворених в ухвалі про накладення арешту. Жодній посадовій особі ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО-КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» не повідомлялося про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, не надавалось жодних доказів можливої причетності Товариства до інкримінованого діяння чи зв`язку належного йому майна з предметом розслідування.

З моменту вилучення майна 03 березня 2025 року минуло понад п`ять місяців. За цей тривалий період органи досудового розслідування не здійснили жодних процесуальних дій, спрямованих на встановлення зв`язку між арештованим майном та обставинами кримінального правопорушення. Не проводились огляди вилученого майна, не призначались будь-які експертизи, не здійснювався аналіз інформації, що міститься на електронних носіях.

Протокол обшуку від 03.03.2025 не містить жодних відомостей про наявність на вилученому майні слідів кримінального правопорушення чи ознак його використання у протиправних цілях. Більше того, представники Товариства добровільно надали слідчим паролі доступу до всіх технічних пристроїв, що давало можливість негайно ознайомитися з їх змістом та встановити наявність чи відсутність інформації, релевантної для розслідування. Однак органом досудового розслідування цією можливістю не скористався

Жодній посадовій особі ПрАТ «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» протягом всього зазначеного періоду не повідомлялось про підозру у вчиненні будь-якого кримінального правопорушення. Представники Товариства не викликалися для участі у допитах чи інших слідчих діях.

Представник володільця майна в судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду клопотання повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутності.

Представник Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Цертрального регіону в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином. Прокурор відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 на електронну адресу суду направив заяву про розгляд клопотання за його відсутності, щодо заявлених вимог заперечує в повному обсязі.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчим суддею не здійснювалась.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання у відсутність осіб, які не з`явились, на підставі наявних доказів у матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів провадження, Територіальним управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Києві, здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за № 0000883 від 17.02.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 426-1 КК України.

На виконання ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/12358/25-к від 03.03.2025 слідчими проведено обшук виробничих потужностей ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧО-КОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС». У ході слідчої дії вилучено наступне майно: жорсткий диск WD s/n WCC4J0547331, 2 флеш накопичувачі «SHivaki» та «SanDisk», мобільний телефон iPhone 13 PRO IMEI НОМЕР_2 та ряд документів.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.03.2025 у справі № 757/12358/25-к накладено арешт на майно, яке було тимчасово вилучене під час обшуку від 03.03.2025 в рамках досудового розслідування кримінального провадження № 0000883 від 17.02.2025.

Вивчивши клопотання та дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому КПК України порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Слідчим суддею встановлено, що під час обшуку було вилучено жорсткий диск WD s/n WCC4J0547331, 2 флеш накопичувачі «SHivaki» та «SanDisk», мобільний телефон iPhone 13 PRO IMEI НОМЕР_2 та ряд документів.

Разом з цим, після обшуку вже минуло бульше 5 місяців, але жодній службовій чи уповноваженій особі ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНОУКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧОКОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» не повідомлено про підозру.

За встановлених обставин слідчий суддя приходить до переконання, що комп`юторна техніка та мобільний телефон, які належать ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНОУКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧОКОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» не були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть буди використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та набуто кримінально протиправним шляхом.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

За таких обставин слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання та скасування арешту майна, накладеного на комп`юторну техніку та мобільний телефон, що належать ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬНОУКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧОКОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Приватного акціонерного товариства «ЦЕНТРАЛЬНОУКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧОКОМПЛЕКТОВОЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/12358/25-к від 25.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/12358/25-к від 25.03.2025 у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025, на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 03 березня 2025 року, а саме: жорсткий диск WD s/n WCC4J0547331, 2 флеш накопичувачі «SHivaki» та «SanDisk», iPhone 13 PRO IMEI НОМЕР_2.

Зобов`язати уповноважених осіб Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, що здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000883 від 17.02.2025 повернути ПрАТ «ЦЕНТРАЛЬHО-УКРАЇНСЬКЕ ВИРОБНИЧОКОМПЛЕКТОВАЧНЕ ПІДПРИЄМСТВО «АТОМПРОМКОМПЛЕКС» майно, яке було вилучено під час проведення обшуку 03 березня 2025 року, а саме: жорсткий диск WD s/n WCC4J0547331, 2 флеш накопичувачі «SHivaki» та «SanDisk», iPhone 13 PRO IMEI НОМЕР_2.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1