Справа № 296/4727/25
Вирок

Іменем України

04 вересня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000101 від 08.03.2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, працюючого зварювальником на приватному підприємстві, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 135, ч. 3 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

08 березня 2025 близько 18 год. 33 хв., водій ОСОБА_6 в порушення вимог ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ з наступними змінами та доповненнями, п. 2.9.а), п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 з наступними змінами та доповненнями (надалі за текстом ПДР, Правила), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки, моделі ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , рухаючись по проїзній частині вулиці Вітрука зі сторони площа Польова в напрямку вулиці Корольова в м. Житомирі зі швидкістю понад 50 км/годину, чим перевищив максимально дозволену швидкість руху у населених пунктах, створив своїми діями загрозу безпеці дорожнього руху.

Так, під час руху по проїзній частині дороги вулиці Вітрука, поблизу будинку № 19, водій ОСОБА_6 , у вказаний день та час, проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість та легковажно розраховуючи на відвернення суспільно-небезпечних наслідків, не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважним до дорожньої обстановки та її змін, не маючи перешкод технічного і фізичного характеру для забезпечення безпечного руху, не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу аж до його зупинки, не надавши перевагу в русі пішоходу ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину вул. Вітрука по нерегульованому пішохідному переході справа на ліво відносно напрямку руху транспортного засобу, передньою частиною керованого ним автомобіля ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_10 .

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді крововиливи в м`яких тканинах потиличної, лівої скроневої ділянок та по задній поверхні шиї, розгинальний перелом хребта між 6- та 7 шийними хребцями з крововиливами під оболонки, синець по лівій задньо-боковій поверхні живота, садно в поперековій ділянці справа, крововиливи в м`яких тканинах спини в поперековій ділянці зліва та в нижній третині грудної клітини зліва, повні поперечні прямі переломи 11,12 ребер зліва по лопатковій лінії, розрив дуги аорти, в грудному відділі, з масивним крововиливом в парааортальну клітковину, подвійний перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки, неповний розрив лівого крижово-клубового з`єднання, розрив брижі тонкої кишки, гемоперитонеум (600мл), садна на лівому лікті, на зовнішній поверхні правого гомілкоступневого суглобу, на зовнішній поверхні правої стопи, на задньо-зовнішній поверхні правого коліна, синці по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, на зовнішній поверхні лівої гомілки в середній та верхній третинах, на верхній поверхні лівої стопи, від яких помер у медичній установі.

Весь комплекс ушкоджень у ОСОБА_10 утворився від дії тупого предмету (предметів) незадовго до госпіталізації в стаціонар, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення та є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

Порушення водієм ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3.б), 2.9 а), 12.4 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку зі створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

Крім того, після вчинення вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, поставивши пішохода ОСОБА_10 в небезпечний для життя стан, водій ОСОБА_6 усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своєї бездіяльності, залишив без допомоги пішохода ОСОБА_10 , який внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебував у небезпечному для життя стані і був позбавлений можливості вжити заходів до самозбереження, та на керованому ним транспортному засобі марки ВАЗ 2107 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з місця пригоди зник, залишивши потерпілого на проїзній частині вул. Вітрука, при цьому маючи реальну можливість надати йому допомогу.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю та в судовому засіданні показав наступне.

ДТП відбулась 08.03.2025 року близько 18 год.. Він (обвинувачений) керував транспортним засобом ВАЗ 2107, н.з. НОМЕР_1 . Вказаний транспортний засіб належить ОСОБА_9 .. Їхав з максимально допустимою швидкість (50 км/год.). Сутеніло і він не побачив людину, він (потерпілий) різко вискочив на пішохідний перехід. ПДР він (обвинувачений) знає. Він (обвинувачений) перебував в стані алкогольного сп`яніння. Збив пішохода правою стороною автомобіля. Він (обвинувачений) хотів уникнути зіткнення, гальмував перед зіткненням.

Після ДТП він вийшов з автомобіля, злякався та втік додому. Він не встиг повідомити швидку та поліцію. Погода була нормальною, було темно, було штучне освітлення. Він погоджується, що їхав з перевищенням швидкості. Якщо б він їхав з дозволеною швидкість, то вважає, що встиг би загальмувати. Автомобіль був справний. Посвідчення водія в нього було, був дозвіл. Забрали посвідчення через ст. 130 КУпАП на 1 рік (04.2024 року). Він не перездавав на посвідчення водія, бо ще не вийшов термін дії тимчасового посвідчення.

Позовні вимоги потерпілої визнає. Висновки зробив. Просив вибачення в потерпілої.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 підтверджується:

- Показаннями потерпілої ОСОБА_4 , яка показала наступне.

Мама вже 5 місяців на антидепресантах. Батько все життя був за кермом та не міг перебігати через дорогу. Вони його чекали вдома, бо це було свято. Батько завжди переходив дорогу в тому місці. Він (померлий) говорив з колегою та колега повідомив, що батько не зрозумів, де він (водій) з`явився. Батько помер в лікарні.

Батько (загиблий) повністю утримував маму. Гроші потрібні на поховання - зробити пам`ятник. Мама досі лікується та вона (потерпіла) не знає, що буде далі.

Вона знає, де відбулась подія, 200 метрів батько не дійшов додому. Батько йшов з роботи, працював на ПП "Світ Стар" водієм. Вони десь о 19.30 год. подзвонили батьку, бо його довго не було та слухавку взяла медсестра. При обранні міри покарання поклалася на розсуд суду.

- Протоколом огляду місця ДТП від 08 березня 2025 року, відповідно до якого було зафіксовано місце наїзду на пішохода ОСОБА_10 , автомобіль з місця події зник.

- Протоколом огляду місця події від 09.03.2025 року, відповідно до якого у приміщенні Житомирської обласної лікарні був оглянутий труп гр-на ОСОБА_10 та зафіксовані тілесні ушкодження.

- Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 106 від 08.03.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_6 встановлено заключний діагноз (за результатами огляду та тестів): Алкогольне сп`яніння.

- Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2025 року, згідно якого ОСОБА_6 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

- Протоколом зняття показань технічних приладів (засобів), що мають функції відеозапису від 09.03.2025 року відповідно до якого на підставі постанови слідчого від 09.03.2025 року про зняття показань технічних приладів (засобів), що мають функції відеозапису, власником технічного приладу надано копії відеозаписів станом на 08.03.2025 року в період часу з 18 год. 30 хв. по 18 год. 35 хв. на цифровому носії диску, які виконані камерами відео спостереження, що розташовані за адресою: м. Житомир, вул. Вітрука, 19.

- Протоколом огляду предметів від 09.03.2025 року, в ході якого було оглянуто DVD-R диск марки «Media» білого кольору, круглої форми, з надписом ззовні «25/0101». На даному диску записано 1 відео файл, під назвою «26_е74ее3а1». Відкривши відеозапис під назвою «26_е74ее3а1» у комп`ютерній програмі «Кіnovea» встановлено, що відеозапис здійснюється в напрямку вул. Вітрука в м. Житомирі. В подальшому, виявлено пішохода, яка виходить на нерегульований пішохідний перехід та розпочинає перетинати проїзну частину вул. Вітрука. Далі, під час огляду відеозапису, встановлено, що автомобіль ВАЗ 2107 темного кольору, який рухається в лівій смузі руху зі сторони площа Польова в напрямку вул. Корольова здійснює наїзд на пішохода, який перетинає проїзну частину по пішохідному переході. Після чого автомобіль залишає місце події та рухається в напрямку вул. Корольова в м. Житомирі.

- Висновком експерта № СЕ-19/106-25/5074-ІТ від 01.04.2025 року, відповідно до якого:

1. На момент ДТП гальмова система автомобіля ВАЗ 2107 (номерний знак НОМЕР_1 ) перебувала в технічно працездатному стані.

2. На момент ДТП рульове керування автомобіля ВАЗ 2107 (номерний знак НОМЕР_1 ) перебувало в технічно працездатному стані.

3. На момент ДТП ходова частина автомобіля ВАЗ 2107 (номерний знак НОМЕР_1 ) перебувала в технічно працездатному стані.

4. На момент ДТП зовнішні світлові прилади автомобіля ВАЗ 2107 (номерний знак НОМЕР_1 ) перебували в технічно працездатному стані.

5. В процесі дослідження технічного стану автомобіля ВАЗ 2107 (номерний знак НОМЕР_1 ) не встановлено яких-небудь характерних ознак раптової відмови або технічних непрацездатностей систем, що впливають на безпеку дорожнього руху, які могли знаходитися в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП.

- Висновком експерта № КСЕ-19/106-25/4973 від 18.04.2025 року відповідно до якого:

1. Оскільки, автомобіль «ВАЗ-2107» до моменту наїзду на пішохода ОСОБА_10 рухається назустріч оптичній осі камери відеоспостереження під гострим кутом, а також те, що до наїзду на пішохода габарити автомобіля не можливо чітко спостерігати відносно елементів проїзної частини, то встановити швидкість руху автомобіля до моменту наїзду на пішохода ОСОБА_10 виходячи з даних файлу «26_е74ее3а1.mр4» - не видається за можливе.

2. У заданій ДТС, за умови руху автомобіля із дозволеною швидкістю 50 км/год, водій автомобіля «ВАЗ-2107» (номерний знак НОМЕР_1 ) ОСОБА_6 - мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 , шляхом застосування своєчасного гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

3. За умови руху водія із фактичною швидкістю руху (60 км/год), водій автомобіля «ВАЗ-2107», ОСОБА_6 - міг як мати так і не мати технічної можливості уникнути наїзду на пішохода ОСОБА_10 , шляхом застосування своєчасного термінового гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

4. У заданій ДТС водію автомобіля «ВАЗ-2107», ОСОБА_6 необхідно було діяти відповідно до вимог п. 1.10 «Дорожні умови» та «Дорожня обстановка», 12.3, 12.4 та 12.9 (б) ПДР.

Враховуючи, що під час руху у межах населеного пункту водій автомобіля «ВАЗ-2107», ОСОБА_6 рухався зі швидкістю 60 км/год, то в його діях вбачається невідповідність дій технічним вимогам п. 12.4 і а 12.9 (б). Надати категоричну оцінку діям водія ОСОБА_9 відповідно до вимог п. 12.3 ПДР у даному випадку не видалось за можливе.

5. Для оцінки дій пішохода ОСОБА_10 не потрібно спеціальних технічних пізнань з області судової інженерно-транспортної експертизи.

6. Відповідно до фактичних даних, що містяться у матеріалах справи (протокол огляду місця ДТП, протокол допиту підозрюваного, дані що містяться у файлі з відеозаписом із назвою «26_е74ее3а1.шр4), з технічної точки зору у причинному зв`язку із виникненням даної ДТП є невідповідність дій водія автомобіля ОСОБА_6 технічним вимогам п. 12.4 ПДР.

- Висновком експерта № 316 від 10.03.2025 року, відповідно до підсумків якого:

Згідно даних судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , враховуючи обставини справи, результати додаткових методів дослідження, у відповідності до поставлених запитань приходжу до наступних підсумків:

1. Смерть ОСОБА_10 настала від численних переломів кісток скелету з ушкодженням внутрішніх органів, що підтверджуються виявленням ушкоджень (див. пункт 2 Підсумків) та морфологічних ознак травматичного шоку, висхідного набряку спинного та головного мозку.

2. При судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_10 виявлені тілесні ушкодження:

- крововиливи в м`яких тканинах потиличної, лівої скроневої ділянок та по задній поверхні шиї, розгинальний перелом хребта між 6- та 7 шийними хребцями з крововиливами під оболонки.

- синець по лівій задньо-боковій поверхні живота, садно в поперековій ділянці справа, крововиливи в м`яких тканинах спини в поперековій ділянці зліва та в нижній третині грудної клітини зліва, повні поперечні прямі переломи 11,12 ребер зліва по лопатковій лінії, розрив дуги аорти, в грудному відділі, з масивним крововиливом в парааортальну клітковину подвійний перелом верхньої гілки лівої лобкової кістки, неповний розрив лівого крижово-клубового з`єднання, розрив брижі тонкої кишки, гемоперитонеум (600 мл).

- садна на лівому лікті, на зовнішній поверхні правого гомілкоступневого суглобу, на зовнішній поверхні правої стопи, на задньо-зовнішній поверхні правого коліна, синці по зовнішній поверхні лівого стегна в верхній третині, на зовнішній поверхні лівої гомілки в середній та верхній третинах, на верхній поверхні лівої стопи.

3. Весь комплекс ушкоджень у ОСОБА_10 утворився від дії тупого предмету (предметів) незадовго до госпіталізації в стаціонар, має ознаки тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент спричинення та є в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.

4. Судячи по характеру та локалізації ушкоджень, переважання внутрішніх ушкоджень над зовнішніми, масивності травми у ОСОБА_10 , не виключена можливість, що тілесні ушкодження у ОСОБА_10 могли утворитися в умовах дорожньо-транспортної пригоди, при зіткненні автотраспортного засобу з пішоходом, який знаходився в вертикальному, чи близькому до такого положенні, при цьому в момент зіткнення, вірогідно, пішохід був повернутий до автотранспортного засобу лівою заднебоковою поверхнею.

5. При судово-токсикологічній експертизі крові з трупа ОСОБА_10 етиловий спирт не виявлений.

6. Судячи по запису в історії хвороби смерть ОСОБА_10 настала ІНФОРМАЦІЯ_3 о 20.25 год.

7. При судово-імунологічній експертизі групу крові трупа ОСОБА_10 не встановлено через гемоліз еритроцитів.

- Висновком експерта № СЕ-19/106-25/4867-БД від 16.04.2025 року, відповідно до якого:

1) В ході дослідження встановлено, що на вилученому з автомобіля 08.03.2025 під час огляду запаховому сліду - наявні сліди одорологічного походження, що придатні для ідентифікації особи.

2) В ході дослідження встановлено, що на вилученій особистій футболці гр. ОСОБА_6 - наявні сліди одорологічного походження, що придатні для ідентифікації особи.

3) В ході дослідження встановлено, що запахова інформація з запахового сліду вилученого з автомобіля співпадає із запаховою інформацією вилученою з особистої футболки чорного кольору гр. ОСОБА_6 .

- Висновком експерта № СЕ-19/106-25/5083-БД від 10.04.2025 року, відповідно до якого:

1. Встановлено генетичні ознаки зі зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1)

2. На змивах з внутрішньої ручки водійських дверей «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 (об`єкт № 2) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки, які є змішаними, містять генетичні ознаки двох або більше осіб та є не придатними для ідентифікації.

3. У з`язку з вище зазначеним питання не вирішувалось.

4. В наданому на дослідження змиві з автомобіля «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 , а саме: на змиві з керма автомобіля (об`єкт № 3) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки.

5. Генетичні ознаки клітин з ядрами, які виявлено на змиві з керма автомобіля «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 , збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1). Ймовірність походження ДНК-профіля (об`єкт № 1) та змива з автомобіля «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 від однієї особи становить не менше ніж 99,9999999%

6. В наданому на дослідження змиві з автомобіля «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 , а саме: на змиві з ручки перемикання передач автомобіля (об`єкт № 4) виявлено клітини з ядрами та встановлено їх генетичні ознаки.

7. Генетичні ознаки клітин з ядрами, які виявлено на змиві з ручки перемикання передач автомобіля «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 , збігаються з генетичними ознаками зразка букального епітелію ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1). Ймовірність походження ДНК- профіля (об`єкт № 1) та змива з автомобіля «ВАЗ 2107» р/н НОМЕР_1 від однієї особи становить не менше ніж 99,9999999%.

- Висновком експерта № СЕ-19/106-25/5073-ІТ від 08.04.2025 року, відповідно до якого:

1. На автомобілі ВАЗ 2107 (номерний знак НОМЕР_1 ), внаслідок наїзду на пішохода виявлені аварійні механічні пошкодження ударно-динамічного характеру, які сконцентровані в передній частині, що виражені слідами відокремлення окремих фрагментів, подряпин та зчосів із слідами відшарування власного лакофарбового покриття, сконцентрованих в передній частині автомобіля.

2. Встановити розташування місця наїзду автомобілем ВАЗ 2107 (номерний знак НОМЕР_1 ) на пішохода - не представляється можливим за відсутності характерних ознак (слідової інформації), на основі якої можливо зробити категоричний висновок.

3. Відповісти на поставлене питання в межах даної експертизи не видається можливим, дане питання може бути вирішене при проведенні судової комплексної транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи.

Оцінивши викладені докази в їх сукупності, суд вважає винуватість обвинуваченого доведеною повністю та кваліфікує його дії:

- за ч. 3 ст. 286-1 КК України, як умисні дії, які виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами в стані сп`яніння, що спричинило смерть особи;

- за ч. 1 ст. 135 КК України, як умисні дії, які виразились у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст.286-1 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України до категорії нетяжких злочинів.

Обвинувачений раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимий, на обліку в лікаря психіатра не перебуває, звертався до лікаря нарколога 16.03.2010 року, діагноз: Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання стимуляторів, вживання зі шкідливими наслідками, за місцем проживання характеризується задовільно, на даний час військовослужбовець ЗСУ, за місіцем служби характеризується негативно. На час вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень відповідно до постанови Богунського районного суду м.Житомира від 20.06.2024 року за ст. 130 ч.1 КУпАП був позбавлений права керування транспортними засобами на один рік (постанова набрала чинності 14 жовтня 2024 року).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є: визнання вини, щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не встановлено.

При цьому судом також враховуються приписи закону про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також те, що призначене судом покарання буде необхідне й достатнє для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

На підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства не можливе, тому призначає йому покарання у виді позбавлення волі, яке слід відбувати реально.

У зв`язку з призначенням покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у виді позбавлення волі, суд доходить переконання, що відносно нього слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ще на два місяці.

Цивільний позов (з уточненням позовних вимог) потерпілої ОСОБА_4 про стягнення з обвинуваченого 600 тисяч гривень моральної шкоди та понесені судові витрати, в тому числі витрати на надання професійної правничої допомоги та про стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_4 матеріальної шкоди в сумі 24877 грн. 00 коп., 200000 (двісті тисяч грн.) 00 коп. одноразової грошової допомоги в зв`язку зі смертю батька, моральної шкоди 10% від матеріальних затрат в сумі 2487 грн. 7 коп. і понесені судові витрати, в тому числі витрати на надання професійної правничої допомоги, суд вважає необхідним задовольнити частково.

Так, гр-кою ОСОБА_11 заявлений цивільний позов про стягнення:

- з обвинуваченого та на її користь 600 тис. грн. моральної шкоди;

- з Моторного (транспортного) страхового бюро України:

1. 10% матеріальних витрат на суму 24877 грн., які складаються з : витрат, які пов`язані із похованням на суму 18 600 грн., витрат на поминальний обід 6277 грн. 00 коп.;

2. 200 00 грн. одноразової грошової допомоги в зв`язку із смертю батька.

Також позивачка просить стягнути з обвинуваченого та Моторного (транспортного) страхового бюро України 25 тис. грн. витрат на надання професійної правничої допомоги.

Розглядаючи вказаний цивільний позов, суд приходить до наступного.

Позовні вимоги позивачки про стягнення витрат на правову допомогу підлягають задоволенню та стягуються з обвинуваченого (відповідно ст. 120 КПК України), то не можуть бути покладені на Моторне (транспортне) страхове бюро України.

Позов у частині стягнення з Моторного (транспортного) страхового бюро України 10% матеріальних витрат матеріальної шкоди підлягає задоволенню у частині витрат, які пов`язані із похованням на суму 18600 грн., оскільки розмір таких витрат повністю підтверджений відповідними документами ( 10%), що становить 1860 грн.

Позов у частинні стягнення витрат на ритуальний обід, задоволенню не підлягає відповідно до рішень Верховного Суду, оскільки вказані витрати не є обов`язковими та пов`язані лише з національними традиціями.

Відповідно до п.2.1. ст.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них.

Згідно ст. 43.1. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння:

1) Транспортним засобом, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, щодо якого на дату настання дорожньо-транспортної пригоди був відсутній чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, та майну, яке перебувало в ньому;

2) У відповідності до ст. 18 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум та згідно з умовами, зазначеними у внутрішньому договорі страхування, зобов`язаний у встановленому цим Законом порядку здійснити страхову виплату у зв`язку із шкодою, заподіяною внаслідок дорожньо- транспортної пригоди життю, здоров`ю та/або майну потерпілої особи, або прийняти обґрунтоване рішення про відмову в її здійсненні.

3) Відповідно до ст.ст. 1167, 1168, 1187 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

4) Згідно з п. 25 Закону № 3720-ІХ Страховик, а у випадках, передбачених частиною першою та пунктом 3 частини другої статті 43 цього Закону, - МТСБУ, відшкодовує морал шкоду, заподіяну смертю потерпілої фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим).

5) Загальний розмір таких страхових (регламентних) виплат зазначеним особам стосовно одного померлого становить 25 розмірів мінімальної місячної заробітної плати, встановленої законом на дату настання страхового випадку, і виплачується таким особам у рівних частинах.

6) Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2025 рік» мінімальна заробітна плата на день настання страхового випадку становила 8000 грн.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_4 має право на відшкодування моральної шкоди за рахунок МТСБУ у розмірі по 25 мінімальних заробітних плат, що становить 200 000 грн. (25 х 8000).

Щодо стягнення моральної шкоди з обвинуваченого.

Згідно з частиною першою статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода, окрім іншого, може полягати у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, в душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Сталою судовою практикою визначено, що, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

З матеріалів провадження вбачається, що до початку розгляду провадження потерпілою було подано цивільний позов, в якому моральну шкоду, завдану злочином, оцінену в 600 000 грн., обґрунтовано тим, що від протиправних дій обвинуваченого загинув її батько, що призвело до порушення її нормальних життєвих зв`язків, відчуває постійні переживання.

Суд приходить до висновку, що заподіяна моральна шкода є очевидною.

Розмір моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди (вчинення злочину з необережності), якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Врахувавши глибину і тривалість моральних страждань потерпілої, які не мають обмеження у часі, суд визначає розмір відшкодування моральної шкоди у 400 тис. грн., що, на переконання суду, відповідає вимогам розумності та справедливості за обставин цього провадження.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 286-1 ч. 3, 135 ч. 1 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 286-1 КК України у виді семи років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років;

- за ч. 1 ст. 135 КК України у виді двох років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання сім років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк десять років.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання засудженого 08.03.2025 року.

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 термін тримання під вартою, на 60 діб до 02 листопада 2025 року (включно).

Речові докази:

- Транспортний засіб марки ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ № НОМЕР_3 належить ОСОБА_9 повернути власнику за належністю;

змив з внутрішньої ручки водійських дверей автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що запаковано в паперовий конверт № 1; змив з керма автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що запакований в паперовий конверт № 2; змив з ручки перемикання передач автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що запакований в паперовий конверт № 3; запаховий слід з водійського сидіння автомобіля ВАЗ 2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що запаковано в спец. пакет NPU 0031038 та спец. пакет NPU 0031039 - знищити.

Арешт, накладений на вказане вище майно ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 13.03.2025 року, скасувати.

- DVD-R диски залишити в матеріалах кримінального провадження;

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 37727 грн 90 коп. процесуальних витрат за проведення судових експертиз.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 : 400 000 грн. моральної шкоди та 25 000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь ОСОБА_4 :

- 10 % витрат, які пов`язані з похованням на суму 1860 грн. 00 коп.;

- 200 000 грн. моральної шкоди.

В решті позови потерпілої залишити без задоволення за їх безпідставністю.

На вирок суду може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_12