справа № 203/2475/22
провадження № 1-кп/208/228/25
УХВАЛА

19 червня 2025 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника потерпілого та

цивільного позивача ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зупинення кримінального провадження №0000124 від 20.02.2021 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.200, ч.2 ст.361 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Заводського районного суду м. Кам`янського знаходиться кримінальне провадження № 0000124 від 20.02.2021 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.200, ч.2 ст.361 КК України.

В підготовчому судовому засіданні обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про зупинення, у відношенні нього, кримінального провадження № 0000124 від 20.02.2021 р. до закінчення воєнного стану, у зв`язку з проходженням ним служби. ОСОБА_5 зазначив, що оскільки він проходить службу в лавах ЗСУ, і тривалі підготовки до судового процесу дуже його виснажують, що сказується на його бойовий дух. На даний момент поки військова частина дає йому можливість приймати участь у судових засфіданнях, однак чи буде така можливість в подальшому, йому не відомо. Окрім того, наголосив на тому, що він не має змоги належним чином готуватися до судових засідань, оскільки постійно виконує бойові завдання.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання, зазначивши, що зупинення кримінального провадження є передчасним, оскільки раніше ОСОБА_5 брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції безпосередньо з місця проходження військової служби. Окрім того зазначив, що війська частина не перешкоджає, а дає кожного разу йому можливість приймати участь в судовому процесі, де він є обвинувачуваним.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання ОСОБА_5 щодо зупинення кримінального провадження № 0000124 від 20.02.2021 р. у відношенні ОСОБА_5 .

Представник потерпілого ОСОБА_6 вирішення клопотання залишив на розсуд суду.

Розглянувши клопотання, вислухавши думку учасників судового провадження та вивчивши відповідні матеріали справи, суд встановив наступне.

Указом Президента України №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022, строк дії якого неодноразово продовжувався. З урахуванням вимог ст.1 Закону України «Про оборону» та ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» з 24.02.2022 і на момент розгляду справи в Україні діє особливий період.

Цього ж числа, відповідно до Указу Президента України № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», оголошено та почато проведення загальної мобілізації.

Згідно із ч.1 ст.335 КПК України у разі якщо обвинувачений був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його звільнення з військової служби.

Зупинення провадження по справі це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених у законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 20.05.2021 у справі №11- 398 сап20). Тобто ідея інституту зупинення судового провадження пов`язана не із самими обставинами, наявність яких обумовлює прийняття рішення про зупинення, а із тим, що вони створюють об`єктивні перешкоди в здійсненні судового розгляду.

Так, якщо ч.1 ст.335 КПК у контексті такої підстави як «призов обвинуваченого для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період» тлумачити буквально, то безумовно може видатися, що для її застосування суду достатньо встановити, чи надані докази підтверджують факти призову для проходження військової служби за призовом, який оголошено під час мобілізації, особисто обвинуваченого, а не іншої особи.

Однак, дотримання наведеного вузького підходу не лише не враховує ціль, яку переслідував законодавець, коли вирішив доповнити ст.335 КПК України новою підставою, котра на рівні з іншими зумовлює прийняття рішення про зупинення судового провадження, але й може унеможливити виконання завдань кримінального провадження.

При цьому ціль законодавця, як при ухваленні КПК в цілому, так і під час внесення до нього змін та доповнень, не йде в розрі із завданнями кримінального провадження, покладеними в основу побудови всіх норм кримінального процесуального закону, в тому числі ст.335. Адже саме на забезпечення їх досягнення і спрямовані всі інші положення КПК.

Зазначене підтверджується й тим, що системний метод тлумачення передбачає також аналіз відповідної статті у взаємозв`язку з іншими, пов`язаними з нею, нормами, насамперед зі ст.2 КПК, яка визначає завдання кримінального провадження (п.2.3 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.12.2019 у справі№ 536/2475/14-к).

Зокрема, серед завдань кримінального провадження, які окреслені в ст.2 КПК, визначено забезпечення швидкого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений.

Судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку (ст.318 КПК). Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для прийняття процесуальних рішень (ч.1 ст.28 КПК).

У свою чергу, Європейський суд з прав людини неодноразово повторював значення гарантій розумного строку щодо кримінального провадження, згідно з якими: обвинувачений, якщо не скоював карного діяння, повинен мати можливість виправдати себе без зволікань, тоді як обвинувачений, вина якого доведена, не повинен піддаватися додатковому покаранню у формі надмірних зволікань з розглядом його справи, що може мати негативні наслідки для його інших прав, гарантованих Конвенцією. Зокрема, обвинувачений у кримінальній справі повинен мати право розраховувати на здійснення провадження в його справі з особливою ретельністю, і що положення ст.6 Конвенції покликані не допускати в кримінальних справах надто тривалого перебування обвинуваченої особи в стані невизначеності щодо своєї долі (п.18 рішення у справі «Вемхофф проти Німеччини»/Wemhoff v. Federal Republic of Germany від 27.06.1968, заява №2122/64; п.5 рішення у справі «Стогмюллер проти Австрії»/ Stogmuller v. Austria від 10.11.1969, заява №1602/62; п.58 рішення у справі «H. проти Франції»/H. v. France від 24.10.1989, заява №10073/82; п.71 рішення у справі «Іванов проти України» від 07.12.2006, заява № 15007/02).

Таким чином, ідея законодавця, закладена в основу кримінального процесуального закону, полягає в створенні таких умов, за яких би, незважаючи на закріплення в ст.335 КПК можливості зупинення судового провадження, вказане не призводило, з одного боку, до тривалого перебування обвинуваченого в стані невизначеності щодо своєї долі, а з іншого, до безкарності неможливості покарання особи у випадку доведення її винуватості у вчиненні злочину після спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Отже ч.1 ст.335 КПК має застосовуватися, беручи до уваги не лише формальну відповідність фактичної ситуації особи, у зв`язку з якою ініціюється питання щодо прийняття відповідного рішення, словесній конструкції норми, в якій відображено зміст конкретної підстави для зупинення провадження, але й цілі, якої прагнув досягнути законодавець за наслідками доповнення норми відповідною підставою.

Враховуючи наведене, ключовим при вирішенні питання про зупинення судового провадження є не сама по собі відповідність фактичної ситуації одній з обставин, закріпленій у ч.1 ст.335 КПК, а й те, що її існування призводить до об`єктивної неможливості обвинуваченого брати участь у судовому провадженні, що унеможливлює здійснення розгляду справи.

Відповідно до відповіді Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України від 14.02.2025 року за вих № 116/2/1/6/13387, станом на 10.02.2025 року обвинувачений ОСОБА_5 призваний до лав ЗСУ та проходить військову службу в частині НОМЕР_2 .

Сам обвинувачений ОСОБА_5 раніше брав участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції безпосередньо з місця проходження військової служби. Під час підготовчих судових засідання 03.06.2025 року (перебував у запланованій відпустці) та 19.06.2025 року (з дозволу військової частини надано можливість прибути до зали суду) він був присутній особисто в залі суду.

З наданої відповіді Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України вбачається, що частина не заперечувала щодо його участі в судових засіданнях у режимі відеоконференції з місця проходження служби.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 мав можливість бути особисто присутнім в підготовчому судовому засіданні 19.06.2025 року в залі суду за дозволом військової частини, де він проходить війському службу.

Також на відміну від інших підстав для зупинення судового провадження, при зупиненні у зв`язку із перебуванням обвинуваченого на військовій службі необхідно враховувати реальну можливість його участі у судових засіданнях, зокрема виходячи з роду військ, завдань, які виконує відповідний військовій підрозділ, його дислокації, посади обвинуваченого тощо, а також чи не зашкодить таке зупинення справедливому та об`єктивному судовому розгляду, з огляду на загальні засади кримінального судочинства.

На теперішній час обвинуваченим ОСОБА_5 та в/ч НОМЕР_1 не надано жодних відомостей щодо зміни місця проходження служби, роду військ, займаної посади чи нових обставин, які б об`єктивно унеможливлювали його участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції або мати можливості особисто з`являтися до суду.

Також відсутні дані про перебування в умовах виконання бойових (спеціальних) завдань у районах активних бойових дій, що могло б становити об`єктивну перешкоду для участі в судових засіданнях.

Також суд з приводу доводів ОСОБА_5 щодо неможливості самостійно готуватися до судових засідань, наголошує, що відповідно до п.3 ч.3 ст. 42 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право: на першу вимогу мати захисника і побачення з ним до першого допиту з дотриманням умов, що забезпечують конфіденційність спілкування їх кількості й тривалості; на участь захисника у проведені допиту та інших процесуальних дій; на відмову від захисника в будь який момент кримінального провадження; на отримання правової допомоги захисника за рахунок держави у випадках, передбачених цим Кодексом та/або законом, що регулює надання безоплатної правової допомоги, в тому числі у зв`язку з відсутністю коштів на її оплату.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про безоплатну правову допомогу», право на безоплатну вторинну правову допомогу мають особи, у кримінальних провадженнях стосовно яких відповідно до положень Кримінального процесуального Кодексу України, захисник залучається слідчим, прокурором, слідчим суддею чи судом для здійснення захисту ст. 42 КПК України, обвинувачений на першу вимогу має право мати захисника, заявивши суду клопотання про призначення

Таким чином суд, за бажанням ОСОБА_5 може призначити йому безоплатного захисника, який буде представляти його інтереси та здійснювати підготовку до судових засідань.

Окрім того, зупинення кримінального провадження відносно ОСОБА_5 позбавить суд можливості повно, об`єктивно та всебічно з`ясувати обставини кримінального провадження і постановити судове рішення, яке б відповідало вимогам КПК України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

До аналогічного висновку також дійшов Верховний суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 344/20740/18.

Таким чином, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається обвинувачений ОСОБА_5 у своєму клопотанні, передвчасні, та не свідчать про наявність об`єктивної неможливості його участі у судових засіданнях та підготовки до них, та не є підставою для зупинення кримінального провадження в розумінні ч.1 ст.335 КПК України.

Керуючись ст.ст.335,372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про зупинення, у відношенні нього, кримінального провадження №0000124 від 20.02.2021 р. по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.3 ст.190, ч.2 ст.185, ч.2 ст.200, ч.2 ст.361 КК України - відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та проголошено 20.06.2025 року о 15:50 годині.

Суддя ОСОБА_1