Провадження № 11-сс/4808/317/25
Категорія ст. 183 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю: секретаря с/з ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

підозрюваного ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

законних представників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2025 року про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 ,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду від 06 серпня 2025 року задоволено клопотання слідчого про продовження щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за п. п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк до 03 жовтня 2025 року включно без визначення розміру застави.

Своє рішення суд мотивував тим, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості кримінального правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_8 . Інший більш м`який запобіжний захід не буде дієвим для запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України та не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

З оскаржуваною ухвалою не погодився підозрюваний ОСОБА_10 та оскаржив її в апеляційному порядку.

Вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою. Вказує:

- при отримані поліцейськими доказів було порушено право на захист, що є істотним порушенням;

- ризики передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України не доведені прокурором;

- підозра є необґрунтованою.

Суд не врахував, що він не причетний до злочину і сам повідомив поліцію про вбивство ОСОБА_12 . Органам слідства він надавав всебічну допомогу, зокрема добровільно надав речі, які мали відношення до злочину. Також суд залишив поза увагою наявність у нього міцних соціальних зв`язків та постійного місця проживання, що дає можливість застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою змінити запобіжний захід на домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник, підозрюваний та його законні представники підтримали апеляційні вимоги.

Прокурор заперечив проти задоволення апеляційних скарг.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення та промови учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали клопотання, перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як встановлено ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, крім випадків, передбачених ч.5 ст.176 КПК України.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 , слідчий суддя в достатній мірі дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до неповнолітнього підозрюваного такого запобіжного заходу.

Апеляційний суд погоджується з висновками слідчого судді, що неповнолітній ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, а отже, існує висока ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання може вдатися до дій спрямованих на ухилення від правосуддя, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню. Підозра є обґрунтованою і підтверджується наданими копіями доказів, яких на даному етапі досудового розслідування достатньо для застосування запобіжного заходу.

Щодо доводів апелянтів про недоведеність ризиків передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вони не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Слідчий суддя належним чином врахував всі обставини та дані про особу підозрюваного, зважено оцінив ризики та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність тримання підозрюваного ОСОБА_8 під вартою на даному етапі досудового слідства.

Апеляційний суд звертає увагу, що КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Той факт, що підозрюваний зробив повідомлення про вчинення вбивства іншими особами та вказав на деякі докази, не виключає ризиків того, що він буде перешкоджати встановленню всіх обставин справи, зокрема його участі у вчиненні вбивства.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Не заслуговують на увагу і доводи, що слідчий суддя не розглянув можливість застосування інших запобіжних заходів.

Слідчий суддя належним чином мотивував свої висновки щодо виду запобіжного заходу, зокрема він врахував, що підозра пред`явлена неповнолітньому та стосується особливо тяжкого злочину передбаченого п.п.4, 12 ч.2 ст.115 КК України, що в свою чергу є переконливим для визначення ступеню ризиків зазначених стороною обвинувачення.

Проаналізувавши обставини встановлені слідчим суддею та вимоги наведених норм діючого кримінального процесуального законодавства, апеляційний суд вважає оскаржуване рішення слідчого судді законним та обґрунтованим.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 06 серпня 2025 року щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_3

Судді ОСОБА_4

ОСОБА_5