Справа № 304/1941/25 Провадження № 1-кс/304/743/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2025 року м. Перечин

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: детектива Територіального управління БЕБ у Закарпатській області ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВДЛ» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

27.08.2025 директор Товариства з обмеженою відповідальністю «ВДЛ» ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та в якій скаржник просить зобов`язати керівника територіального управління БЕБ у Закарпатській області внести відомості до ЄРДР та почати досудове розслідування за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ВДЛ від 19.08.2025 року за №19/08/2025-01 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 КК України.

У поданій скарзі директор ТОВ «ВДЛ» ОСОБА_4 зазначає, що 19 серпня 2025 року за вих.№ 19/08/2025-01 ним було подано на офіційну електронну пошту ТУ БЕБ у Закарпатській області заяву про вчинення кримінального правопорушення та на час звернення з цією скаргою до слідчого судді, в порушення вимог ст.214 КПК України, відомості за вказаною заявою до ЄРДР не внесені, про початок досудового розслідування йому не повідомлено, витяг з ЄРДР не надано.

Директор ТОВ «ВДЛ» ОСОБА_4 вказує на обґрунтування поданої ним скарги, що Товариством з обмеженою відповідальністю, яке він очолює, виявлено, що під забезпечення будівництва цеху з виробництва світлопрозорих конструкцій, склопакетів, скловиробів із загартованого та ламінованого скла, ТОВ «ВДЛ» було замовлено у ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» виготовлення, поставку та установку лінії загартування плоского гнутого скла модель SGE-2200х4200 2TFC (надалі - "Обладнання") зі строком виконання замовлення за наведеним вище Договором (пункти 3.2, 3.6.) - 7 (сім) календарних місяців з моменту підписання Сторонами Специфікації та отримання Авансового платежу, передбаченого п. 2.3. даного Договору. Постачальник зобов?язується повідомити Покупця про виготовлення Обладнання шляхом направлення за допомогою програмного забезпечення M.E.Doc рахунку на оплату Третього платежу, передбаченого п. 2.3. даного Договору. Запис в програмному забезпеченні ОСОБА_5 про доставку Покупцю вказаного рахунку вважається належним повідомленням Покупця Постачальником про можливість здійснення останнім відвантаження Обладнання в місце експлуатації Обладнання.

Покупцем авансовий платіж було сплачено 20.12.2023 року. Також підприємством було сплачено і третій платіж - 16.05.2025 року, але Обладнання так і не було виготовлене та поставлене.

Відтак вважає, що у ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» в особі ОСОБА_6 , не було реальних намірів виконати замовлення, нести реальні витрати на його виконання, а лише факт заволодіння коштами замовника без намірів сплати податків від всієї вартості Обладнання.

Заявник зазначає, що на письмові претензії ТОВ «ВДЛ» на ім?я керівника та власника ОСОБА_6 , останній не реагує, Обладнання поставляти не готовий. На додаток до зазначеного, повідомляє що навіть не має можливості сплачувати заробітну плату працівникам свого підприємства.

Скаржник вказує, що директор ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» ОСОБА_6 та підконтрольна йому компанія заволоділи грошовими коштами в сумі 28 648 811, 56 гривень, завідомо розуміючи, що не збираються поставляти замовнику необхідне йому Обладнання, нести на його виготовлення відповідні витрати, а відтак і не сплачувати необхідних податків та зборів з отриманого прибутку. Тим самим наносячи шкоду державі в особливо великих розмірах.

Отже, з огляду на вищевикладене, скаржник вважає, що є достатні підстави вважати, що в діях службових осіб ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» наявні ознаки злочину, передбаченого статтею 212 КК України, об?єктивна сторона якого полягає в умисному ухиленні від сплати податків, зборів (обов?язкових платежів), що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форми власності, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджетів чи державних цільових фондів коштів.

Скаржник ОСОБА_4 вважає, що ним надано органу досудового розслідування достатні відомості про вчинення злочину у вичерпних обсягах і способах доступних не слідчим. При цьому додаткові відомості та докази можуть і повинні бути зібрані лише у спосіб та уповноваженими особами, передбаченими КПК України, а відомості та елементи складу злочину, зазначені ним у заяві, можуть і повинні бути спростовані лише слідчим у ході досудового розслідування після внесення відомостей до ЄРДР. Та за наведених обставин, посилаючись на положення статті 214 КПК України, ОСОБА_4 просить скаргу задовольнити.

Скаржник ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду поданої скарги був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте на адресу суду було подано клопотання, в якому заявник ОСОБА_4 просив розглянути скаргу без його участі та без участі його представника.

В судовому засіданні детектив ОСОБА_3 заперечує проти задоволення поданої директором ТОВ «ВДЛ» ОСОБА_4 скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість, оскільки вважає, що між вказаними у скарзі Товариствами виник господарсько-правовий спір, який повинен вирішуватися у господарському судочинстві. Крім того, в ході вивчення заяви ТОВ «ВДЛ» встановлено, що за кожним фактом отримання коштів ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» у повному обсязі відображено відповідні надходження у податковій звітності, а також зареєстровано відповідні податкові накладні зі сплати податку на додану вартість, якими визначено власне податкове зобов`язання зі сплати ПДВ у розмірі 4774000 грн. Та з огляну на зазначене, детектив вважає, що в діях службових осіб не вбачається ознак кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 КК України, а відносини щодо невиконання ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» своїх зобов`язань перед ТОВ «ВДЛ» мають господарсько-правовий характер та повинні вирішуватися в межах господарського судочинства. Та просить в задоволенні скарги ОСОБА_4 відмовити у повному обсязі у зв`язку з відсутністю підстав для внесення відомостей до ЄРДР.

Повно та всебічно дослідивши матеріали поданої скарги з додатками до неї, вислухавши в судовому засіданні позицію детектива ОСОБА_3 , вивчивши письмові заперечення органу досудового розслідування від 29.08.2025 року та додані до них документи, оцінивши надані до скарги докази на її обґрунтування, слідчий суддя прийшов до такого висновку.

Підстави та порядок оскарження до слідчого судді рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначені § 1 Глави 26 КПК України.

Відповідно до ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Частиною 1 ст. 214 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР,розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з ЄРДР.

Згідно з п.4 ч.5 ст.214 КПК України до ЄРДР вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п.1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

При цьому, слідчий суддя зазначає про те, що кримінальним правопорушенням є передбачене Кримінальним кодексом України суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (ч.1 ст.11 КК України).

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч.1 ст.1 КК України).

Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовують до осіб, що їх вчинили (ч.2 ст.1 КК України).

При цьому, слід зазначити, що особа, яка подає заяву чи повідомляє про кримінальне правопорушення, під розпис попереджається про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, крім випадків надходження заяви, повідомлення поштою або іншими засобами зв`язку.

Заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення вважаються поданими з моменту попередження особи про кримінальну відповідальність (за виключенням випадків, коли таке попередження неможливо зробити з об`єктивних причин: надходження заяви, повідомлення поштою, іншим засобом зв`язку, непритомний стан заявника, відрядження тощо).

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 години після подання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Так, порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 року за № 298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5статті 214 КПК України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч.2 ст.214 КПК України).

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Як зауважив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) у Листі від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» питання правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення, є складним і неоднозначним, і воно характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг.

Слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Інформація, стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

«…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК України), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК України). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі вказаних критеріїв.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст.214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, про яку вказує скаржник є помилковою, адже сама норма КПК опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення

Отримавши заяву про злочин, уповноважена особа повинна перевірити наявність у заяві інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення, що не є тотожним встановленню складу злочину. Відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

Окрім того, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами ст. 214 КПК України і Наказом № 298 від 30.06.2020 року. Таким чином, для визначення попередньої правової кваліфікації, необхідним є виклад обставин вчинення кримінального правопорушення, який повинен бути зазначений у заяві про вчинення злочину.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

До Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела (частина 5 статті 214 КПК України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Кримінального кодексу України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень Закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомленні, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Отже, аналіз вищенаведених норм, зокрема, положень ст.ст.1,2,11 КК України, ст.214 КПК України свідчить про те, що критерієм для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування мають бути конкретні фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення.

Тобто, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких вноситься до ЄРДР.

Зазначене цілком узгоджується із висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, наведеними у постановах від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), від 20.04.2023 (справа № 373/18/23).

Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР. Указане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 30.01.2019 року (справа №818/1526/18) та від 24.04.2019 (справа № 818/15/18) зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК України слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Так, зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_4 27.08.2025 року звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноважених осіб ТУ БЕБ у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення після отримання його заяви від 19.08.2025 року (вих.№ 19/08/2025-01).

Зі змісту вищевказаної заяви ОСОБА_4 , поданої до ТУ БЕБ від 19.08.2025 року слідує, що він повідомив про кримінальне правопорушення, передбачене ст.212 КК України, що, на його думку, директор ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» ОСОБА_6 та підконтрольна йому компанія заволоділи грошовими коштами в сумі 28 648 811, 56 гривень, завідомо розуміючи, що не мають наміру здійснювати поставку замовнику необхідного йому Обладнання, нести на його виготовлення відповідні витрати, а відтак і не сплачувати необхідних податків та зборів з отриманого прибутку, тим самим, як вказує заявник, наносячи шкоду державі в особливо великих розмірах.

Вивчивши та надавши оцінку заяві ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що заява не містить відомостей, які б вказували на вчинення певною конкретною особою кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 КК України, про яке зазначає скаржник, та посилання заявника на ознаки вказаного кримінального правопорушення є лише суб`єктивним викладом обставин та припущеннями заявника, та суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій, а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Також слід зазначити, що місцем податкового обліку ТОВ «СМАРТ ГЛАСС ЕКВІПМЕНТ» (, юридична адреса: м.Черкаси вул..Кобзарська буд.61 кв.3) Закарпатська область не є, а являється інший регіон України, а саме ДПС Черкаської області, однак директором ТОВ «ВДЛ» ОСОБА_4 подана заява про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.212 КК України (ухилення від сплати податків, зборів (обов`язкових платежів)) саме до Територіального управління БЕБ у Закарпатській області.

При цьому, твердження заявника ОСОБА_4 у поданій до Територіального управління БЕБ у Закарпатській області заяві від 19.08.2025 року у даному випадку є хибними, адже виходячи з її змісту, будь-який орган досудового розслідування зобов`язані відкривати кримінальні провадження на підставі будь-яких тверджень, які не підкріплюються будь-якими потенційно прийнятними доводами та щоразу здійснювати їх перевірку шляхом здійснення досудового розслідування виключно тому, що заявник цього бажає. Та зважаючи на вищевикладені критерії прийнятності відповідних заяв чи повідомлень, така логіка заявника є хибною.

Дослідивши заяву від 19.08.2025 року, із якою скаржник ОСОБА_4 звернувся до органів ТУ БЕБ у Закарпатській області, слідчий суддя прийшов до висновку про відсутність у поданійзаяві об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень, вбачається господарсько-правовий спір, та викладених у заяві обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування, оскільки заява ОСОБА_4 не містить обставин, які б свідчили про вчинення кримінального правопорушення, яке було б предметом дослідження під час досудового розслідування в межах компетенції ТУ БЕБ у Закарпатській області.

Твердження, зазначені ОСОБА_4 в заяві за вих..№ 19/08/2025-01 від 19.08.2025 року, носять неконкретний характер та ґрунтуються виключно на припущеннях про існування певних фактів, тобто його суб`єктивній оцінні певних подій, адже жодних конкретних відомостей з цього приводу, які могли б бути перевірені в ході досудового розслідування, дана заява не містить. Ці твердження мають характер припущення, тому не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення злочину (злочинів) і що описані в цій заяві факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає ознак неправомірності у бездіяльності уповноважених осіб ТУ БЕБ у Закарпатській області щодо невнесення до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 19.08.2025 року.

Згідно з вимогами ст.307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Таким чином, вважаю, що підстави для прийняття та внесення до ЄРДР відомостей по заяві ОСОБА_4 від 19.08.2025 року та, відповідно, зобов`язання уповноважених осіб органу досудового розслідування ТУ БЕБ у Закарпатській області вчинити такі дії, згідно положень ст.214 КПК України, відсутні. У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя на даний час не вбачає підстав для задоволення скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування ТУ БЕБ у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а тому, задоволенню скарга директора ТОВ «ВДЛ» ОСОБА_4 не підлягає.

З огляду на викладене, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність заявленої скаржником бездіяльності з боку уповноважених осіб ТУ БЕБ у Закарпатській області, що є підставою для відмови у задоволенні його скарги.

Керуючись ст. ст. 303-307, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні скарги директора Товариства з обмеженою відповідальністю «ВДЛ» ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб органу досудового розслідування Територіального управління Бюро економічної безпеки у Закарпатській області, яка полягає у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_4 від 19.08.2025 про вчинення кримінального правопорушення - відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Перечинського районного суду Закарпатської області: ОСОБА_1