Справа № 761/6713/23 Суддя в І-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/2312/2025 Суддя в 2-й інстанції ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючої - судді ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар - ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальне провадження № 0000180 від 04.06.2021 року за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року,

в с т а н о в и л а :

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Луганськ, громадянку України, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України та призначено покарання у виді 12 (дванадцяти) років позбавлення волі з конфіскацією всього належного їй майна;

строк відбування покарання ОСОБА_8 ухвалено рахувати з моменту затримання та приведення вироку до виконання;

запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_8 до звернення вироку до виконання - залишено застосований;

вирішено питання про процесуальні витрати.

Відповідно до вироку, не пізніше 25 квітня 2017 року громадянка України ОСОБА_8 , достовірно знаючи з розповсюджених у засобах масової інформації та мережі Інтернет повідомлень про проведення на території Луганської області України антитерористичної операції, а з 30 квітня 2018 року Операції Об`єднаних сил проти терористичної організації «ЛНР», діючи з особистих політичних міркувань, корисливих мотивів, з метою забезпечення діяльності терористичної організації, порушуючи вимоги ст. 17 Конституції України, вирішила взяти на себе зобов`язання виконувати обов`язки та задачі представника структурного підрозділу терористичної організації.

Реалізуючи свій злочинний намір, діючи за попередньою змовою з іншими учасниками терористичної організації «ЛНР» (відносно яких є окремі кримінальні провадження) ОСОБА_8 надала згоду на призначення її не пізніше 16 січня 2018 року (більш точної дати органом досудового розслідування на даний час не встановлено) на посаду «завідувача сектором міжнародної інтеграції Міністерства освіти і науки «ЛНР», а не пізніше 30 травня 2018 року (більш точної дати органом досудового розслідування на даний час не встановлено) приступила до виконання обов`язків т.зв. «заступника Міністра освіти і науки «ЛНР».

У подальшому, з червня 2018 року по червень 2021 року (більш точної дати органом досудового розслідування на даний час не встановлено) ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що система т.зв. органів влади «ЛНР» на чолі з самопроголошеним головою «ЛНР» є політичним блоком терористичної організації «ЛНР», основним завданням якої є насильницьке повалення конституційного ладу та захоплення державної влади України, порушення територіальної цілісності України, використовуючи надані представниками терористичної організації «ЛНР» владні повноваження, одноособово та колегіально приймала управлінські рішення щодо діяльності т.зв. «Міністерства» як структурного підрозділу терористичної організації, налагодила взаємодію з окремими засобами масової інформації, використовуючи їх для висвітлення діяльності «ЛНР» та пропагандистської роботи з популяризації служби «Міністерства», зокрема через мережу Інтернет, поширення ідеології «ЛНР» та формування думки серед населення і світової спільноти як про законність власних дій, так і про легітимність створення та діяльності «ЛНР».

З метою надання вигляду легітимності процесу функціонування «Міністерства» на території Луганської області, що тимчасово перебуває під контролем терористичної організації «ЛНР», здійснення пропагандистської діяльності та поширення ідеології, у вищевказаний період часу працівниками «Міністерства» під контролем ОСОБА_8 розроблені ряд документів, що мають ознаки «нормативно-правових актів», але відповідно до законодавства України є нікчемними, відносно функціонування «Міністерства», зміни системи освіти і науки України на тимчасово непідконтрольній території.

Так, 21 січня 2020 року постановою т.зв. «голови уряду «ЛНР» затверджено Порядок проведення державних інтеграційних заходів т.зв. «Міністерства освіти і науки «ЛНР» на 2020 рік (далі за текстом - Порядок), яким визначено порядок проведення державних інтеграційних заходів «Міністерства освіти і науки «ЛНР» на 2020 рік, цілі, задачі, джерела фінансування, інші положення, регламентуючі організаційно-правові основи проведення державних інтеграційних заходів «Міністерства освіти і науки «ЛНР» на 2020 рік.

В той же час, Порядком визначено:

п. 2. Загальне керівництво проведенням інтеграційних заходів здійснює «Міністерство освіти і науки «ЛНР»;

п. 3. Інтеграційні заходи проводяться у 2020 році;

п. 4. Реалізація інтеграційних заходів здійснюється на території т.зв. «Луганської Народної Республіки» та російської федерації;

п. 5. Інтеграційні заходи проводяться з метою забезпечення міжнародного співробітництва, а також підвищення професійного рівня майстерності учасників інтеграційних заходів в сфері освітніх, соціокультурних, спортивних, оздоровчих, науково-практичних проектів, які реалізуються на території російської федерації, а також прийом делегацій російської федерації на території «Луганської Народної Республіки» для розширення можливостей в розвитку міжнародних відносинах;

п. 7. Проведення інтеграційних заходів, серед іншого, дозволить здійснити інтеграційні заходи в сфері освіти, науки, культури, спорту; налагодження партнерських взаємовідносин з закладами російської федерації; створення оптимальних умов для учасників інтеграційних заходів в місцях проведення таких заходів у російській федерації та на території «Луганської Народної Республіки»;

п. 9. Виконавцями інтеграційних заходів, серед іншого, є т.зв. «Міністерство освіти і науки «ЛНР».

Також, частина функцій «Міністерства» спрямована на реалізацію завдань політичного блоку терористичної організації «ЛНР» щодо надання допомоги учасникам силового блоку «ЛНР» та забезпечення їх протиправної діяльності, зокрема «Положенням» передбачено виконання заходів з мобілізаційної підготовки.

Так, ОСОБА_8 , приймаючи участь у засіданні робочої групи «Ради по соціальному партнерству в освіті т.зв. «Міністерства освіти і науки «ЛНР», який відбувся 10 жовтня 2019 року у ЛНУ імені Тараса Шевченка, наголошувала на необхідності працевлаштування випускників середньо-професійних закладів та вишів, підготовка яких відбувалась за рахунок «державного бюджету ЛНР» та програмою, де відповідно до системного аналізу вказаного засідання групи наголошувалось на проходженні практики студентів вишів на території російської федерації із подальшим їх працевлаштуванням.

Під час участі ОСОБА_8 у круглому столі, який відбувся в Луганському державному педагогічному університеті, нею було повідомлено про створення за ініціативи т.зв. «Міністерства освіти і науки «ЛНР» 20 педагогічних класів у школах «ЛНР», основною метою яких була підготовка педагогічних кадрів.

Окрім того, за час виконання посадових обов`язків т.зв. «Заступника Міністра освіти і науки «ЛНР», ОСОБА_8 неодноразово приймала участь у брифінгах, мета яких направлена на поширення ідеології з реалізації програми проведення інтеграційних заходів т.зв. «Міністерства освіти та науки «ЛНР», на яких нею особисто публічно наголошувалось на виключенні т.зв. «Міністерством» вивчення української мови з базової частини навчальних планів загальноосвітніх закладів «республіки» на 2020-2021 роки, публічно доповідалось про оздоровлення дітей «ЛНР», в рамках програми інтеграції, в дитячих оздоровчих таборах на території російської федерації, доповідала про розробку т.зв. «Міністерством» структури онлайн-лагерів, методичних рекомендацій для їх функціонування, які як наслідок функціонують в 286 освітніх організаціях та закладах «ЛНР», публічно наголошувала про можливість оздоровлення в рамках інтеграційної програми з російською федерацією, забезпечувала відповідно до т.зв. «Порядку закупки товарів та послуг, пов`язаних з організацією, забезпеченням та проведенням державних інтеграційних заходів «Міністерства освіти і науки «ЛНР» в 2020 році», затвердженого постановою т.зв. «Урядом ЛНР» від 21.01.2020 № 21/20 реалізацію державних інтеграційних заходів, які полягали у визначенні механізму реалізації комплексу заходів та створенні умов для участі представників «ЛНР» в освітніх, соціокультурних, спортивних, оздоровчих, науково-практичних проектах, які реалізовувались на території російської федерації, а також прийнятті делегацій російської федерації на території «ЛНР» для розширення можливостей в розвитку міжнародних відносин, а також підвищення рівня професійної майстерності учасників державних інтеграційних заходів, здійснювала на підставі т.зв. «Типового положення про організацію кадетських (козачих) класів в освітніх організаціях (закладах) «Луганської Народної Республіки», затверджених наказом т.зв. «Міністерства освіти і науки «ЛНР» від 09.10.2018 № 904-од контроль за організацією кадетських класів в освітніх організаціях (закладах) «Луганської Народної Республіки», цілю створення яких є виховання патріотизму у неповнолітніх осіб, які в них навчаються, їх підготовка до служіння «Вітчизні» у військовій та державній сферах, навчання вірності військовому боргу в умовах мирного та військового часу.

Отже, ОСОБА_8 з моменту зайняття посади у «Міністерстві освіти і науки ЛНР» та знаходячись в адміністративній будівлі за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Ріслянда, буд. 2а, та інших населених пунктах на території проведення Операції Об`єднаних сил, яка, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» №254-VIII від 17.03.2015, є тимчасово окупованою територією України, вчиняла умисні дії, спрямовані на сприяння діяльності терористичної організації, а саме вступила та перебуває у складі терористичної організації «ЛНР», створювала умови для функціонування терористичної організації «ЛНР», поширювала її ідеологію, виконувала вказівки інших учасників терористичної організації «ЛНР».

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає, що вирок підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказав на те, що ОСОБА_8 обвинувачується у сприянні діяльності терористичної організації, однак в мотивувальній частині вироку суд встановив, що ОСОБА_8 вчиняла умисні дії, спрямовані на сприяння діяльності терористичної організації, а саме вступила та перебуває у складі терористичної організації «ЛНР», проте ці висновки містять суттєві суперечності, оскільки сприяння діяльності та участь в терористичній організації це різні види кримінальних правопорушень, а тому сприяння не може доводитись через участь в організації. Крім того, вказав також на те, що судом першої інстанції не досліджено жодного доказу, що ОСОБА_8 , працюючи в «Міністерстві освіти та науки ЛНР» усвідомлювала, що вона приймає участь чи сприяє терористичній організації, а не ходить на роботу, як інші громадяни України, які проживають на тимчасово окупованих територіях. Разом з тим, вказав на те, що судом не досліджено доказів наявності у ОСОБА_8 «певних дій на підтвердження реальності своїх намірів», оскільки дії щодо участі у брифінгах, виступах тощо з питань освіти не можна трактувати як певні дії, спрямовані для вчинення терористичних актів, а саме ні обвинувальний акт ні вирок такого висновку не містять. Також вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна є явно несправедливим через суворість. Зазначив про те, що санкція ч. 1 ст. 258-3 КК України передбачає можливість не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна, а в судовому засіданні не встановлено, що ОСОБА_8 вчиняла кримінальне правопорушення із корисливих спонукань та вирок не містить будь-яких наслідків від її дій. За таких обставин, просив оскаржуваний вирок скасувати, а кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а вирок зміні чи скасуванню через необґрунтованість доводів апеляційної скарги, їх невідповідності матеріалам кримінального провадження, доказам, зібраним під час досудового розслідування і дослідженим під час судового розгляду справи. В обґрунтування своїх доводів вказав, що кваліфікація дії ОСОБА_8 саме як «сприяння діяльності терористичної організації» як один з складів кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, а не «участь у ній», на думку прокурора, має сенс, адже у випадку обвинувачення і засудження особи за участь у терористичній організації і сприяння її діяльності відбулась би подвійна криміналізація одних і тих самих дій, оскільки склади цих кримінальних правопорушень за об`єктивною і суб`єктивною стороною у цьому випадку збігаються. Так, на думку прокурора, суд надав правильну правову оцінку діям ОСОБА_8 у складі терористичної організації, так званому «Міністерстві освіти і науки ЛНР», саме як сприяння діяльності терористичної організації, а тому в цій частині апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню. Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність у вироку доказів на доведення умислу ОСОБА_8 , прокурор вказав, що судом встановлено той факт, що діяльність ОСОБА_8 у лавах терористичної організації була спрямована на вплив на освітні процеси шляхом пропаганди і поширення ідеології «Луганської Народної Республіки». Вказані дії обвинуваченої у виді сприяння діяльності злочинної організації, в свою чергу, забезпечили належні умови для функціонування «ЛНР». Також зазначив про безпідставність доводів захисника про невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого з огляду на те, що при призначенні покарання судом враховано, що ОСОБА_8 з корисливих мотивів протягом тривалого часу займала посаду у складі терористичної організації, активно виконувала роль посадової особи вищої ланки та, пропагуючи ідеологію терористичної організації в сфері формування світогляду у школярів та студентів, систематично приймала участь у заходах, спрямованих на інтеграцію освітнього процесу на тимчасово окупованих територіях в освітню систему країни-агресора, що свідчить про усвідомлений і цілеспрямований характер дії останньої на сприяння діяльності терористичної організації ЛНР, внаслідок чого призначив строк покарання у межах санкції ч. 1 ст. 258-3 КК України, а призначення додаткового покарання у виді конфіскації майна судом у вироку мотивовано і відповідає принципу співмірності покарання вчиненим діям. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а вирок без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який апеляційну скаргу підтримав частково та просив призначити новий розгляд справи в суді першої інстанції;прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ст. 409 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є, у тому числі, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 412 КПК істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

За змістом ст. 368 КПК України суд, ухвалюючи вирок, у першу чергу повинен вирішити питання, чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, чи винуватий обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. З ст. 374 КПК України, у мотивувальній частині вироку, у разі визнання особи винуватою мають бути зазначені: формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення, наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів та інші дані.

Вказаних вимог закону судом першої інстанції дотримано не було.

Як вбачається з оскаржуваного вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року, кваліфікуючи дії ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 258-3 КК України, а саме у сприянні діяльності терористичної організації, суд першої інстанції встановивта визнав доведеним те, що ОСОБА_8 з моменту зайняття посади у «Міністерстві освіти і науки ЛНР» та знаходячись в адміністративній будівлі за адресою: Луганська область, м. Луганськ, вул. Ріслянда, буд. 2а, та інших населених пунктах на території проведення Операції Об`єднаних сил, яка, відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17.03.2015, є тимчасово окупованою територією України, вчиняла умисні дії, спрямовані на сприяння діяльності терористичної організації, а саме вступила та перебуває у складі терористичної організації «ЛНР», створювала умови для функціонування терористичної організації «ЛНР», поширювала її ідеологію, виконувала вказівки інших учасників терористичної організації «ЛНР».

Так, об`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України проявляється в таких формах: 1) створення терористичної групи чи терористичної організації; 2) керівництво терористичною групою чи терористичною організацією; 3) участь у терористичній групі чи терористичній організації; 4) матеріальне, організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи або терористичної організації.

При цьому, за своїм змістом вказані форми об`єктивної сторони виражаються у здійсненні особою різних діянь та різної спрямованості їх дій, наприклад під створенням терористичної групи чи терористичної організації розуміється сукупність дій з її організації (заснування) для заняття злочинною діяльністю, тобто по суті основною метою організатора такої групи чи організації є утворення стійкого об`єднання осіб для заняття злочинною діяльністю, забезпечення взаємозв`язку між діями всіх учасників, упорядкування взаємодії його структурних частин, а якщо мова йде про сприяння створенню або діяльності терористичної групи або терористичної організації, то в такому випадку це розуміється як забезпечення відповідних умов для здійснення створення або діяльності такого об`єднання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що при визнанні особи винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, суд має чітко та конкретно (безальтернативно) визначити які саме дії відповідно до кримінального закону України цій особі інкримінуються. Мотивування у вироку висновків щодо кваліфікації кримінального правопорушення полягає у зіставленні ознак установленого судом злочинного діяння та ознак кримінального правопорушення, передбаченого тією чи іншою статтею кримінального закону, його частиною або пунктом, й у формулюванні висновку про їх відповідність. За своєю суттю та змістом кваліфікація кримінальних правопорушень є встановленням на підставі доведеного кримінальними процесуальними засобами факту вчинення особою (суб`єктом кримінального правопорушення) конкретного акту поведінки у формі дії чи бездіяльності та його наслідків, точної відповідності ознак вчиненого діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними кримінально-правовими нормами у статтях КК України. Склад кримінального правопорушення є системою необхідних і достатніх юридичних ознак, не підтвердження хоча б однієї з яких виключає кримінальну відповідальність особи через відсутність підстави для такої.

Ухвалюючи оскаржуваний вирок, суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_8 вчиняла умисні дії, спрямовані на сприяння діяльності терористичної організації, а саме вступила та перебуває у складі терористичної організації «ЛНР», тобто чітко та безальтернативно не встановив які саме дії, відповідно до складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, вчинила ОСОБА_8 : участь у терористичній організації або сприяння діяльності терористичної організації.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції допустив нечітке та неконкретне визначення у вироку дій, які відповідно до статті КК України становлять склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України, у яких ОСОБА_8 визнана винною та засуджена, що ставить під сумнів законність та обґрунтованість оскаржуваного вироку.

На думку колегії суддів, ці порушення перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому колегія суддів визнає їх істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, за наявності яких вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 не може визнаватись законним та обґрунтованим, а тому він підлягає скасуванню.

Оскільки допущене судом першої інстанції істотне порушення вимог КПК України є таким, що позбавляє суд апеляційної інстанції можливості прийняти своє рішення у справі, оскільки формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним відноситься до компетенції суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, як про це просив захисник в судовому засіданні, уточнюючи вимоги своєї апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

При новому судовому розгляді необхідно усунути зазначені порушення, перевірити доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника, та в залежності від встановленого постановити законне і обґрунтоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 419 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 15 серпня 2023 року щодо ОСОБА_8 скасувати.

Призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4