УХВАЛА

04 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 463/6753/21

провадження № 51-2961 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , який брав участь у кримінальному провадженні в судах першої та апеляційної інстанцій, на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року стосовно виправданого ОСОБА_5 ,

установив:

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року визнано невинуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4, 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року, апеляційну скаргу прокурора залишено без задоволення, а виправдувальний вирок - без змін.

Не погоджуючись із оскаржуваними судовими рішеннями прокурор подав касаційну скаргу.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 КПК України, колегія суддів касаційного суду дійшла висновку, що касаційну скаргу прокурора належить залишити без руху, встановивши йому строк для усунення недоліків, з огляду на таке.

За змістом пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК України у касаційній скарзі має бути наведено: обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення та вимоги особи, яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Посилаючись на незаконність судових рішень особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої доводи.

Крім того, касаційна скарга повинна містити вимоги особи, яка її подала із зазначенням того, яке конкретно рішення має прийняти суд касаційної інстанції, яке б узгоджувалось із повноваженнями суду касаційної інстанції, передбаченими ст. 436 КПК України, з урахуванням обмежень, встановлених ст. 437 КПК України.

Положення ч. 3 ст. 437 КПК України регулюють порядок оскарження виправдувального вироку у касаційному порядку.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись, зокрема, на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону , вказуючи на порушення судом першої інстанції вимог ч. 5 ст. 364 КПК України, просить скасувати виправдувальний вирок та ухвалу апеляційного суду і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що апеляційний суд, переглядаючи виправдувальний вирок, не надав належної оцінки доводам прокурора щодо процесуальних порушень, а саме: невідновлення з`ясування обставин судом першої інстанції та невирішення письмового клопотання прокурора про призначення експертизи.

Тобто, вказуючи на невідповідність ухвали вимогам ст. 419 КПК України, прокурор просить касаційний суд скасувати й виправдувальний вирок, не обґрунтовуючи належним чином як наведені у скарзі порушення вплинули на об`єктивність рішення суду першої інстанції в частині дослідження та оцінки доказів.

Отже, прокурор не обґрунтовує належним чином зв`язок порушення процесуальних норм у взаємозв`язку із мотивами виправдання ОСОБА_5 .

Тому, наявність вказаних недоліків унеможливлює відкриття касаційного провадження за скаргою прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Отже, колегія суддів касаційного суду вважає, що касаційну скаргу прокурора належить залишити без руху, надавши йому десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

Керуючись вимогами ч. 1 ст. 429 КПК України, Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора Львівської обласної прокуратури ОСОБА_4 , який брав участь у кримінальному провадженні в судах першої та апеляційної інстанцій, на вирок Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 28 квітня 2025 року стосовно виправданого ОСОБА_5 - залишити без руху, встановивши десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених у ній недоліків.

У разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3