Справа № 645/6803/23
Провадження № 1-кп/645/102/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2025 р. Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,

Захисника адвоката ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000219 від 12.02.2024 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який має середньо технічну освіту, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України

встановив:

В провадженні Немишлянського районного суду м. Харкова перебуває на розгляді вищезазначене кримінальне провадження.

Ухвалою Фрунзенського районного суду міста Харкова від 05.03.2025 відносно ОСОБА_5 повторно обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .В обґрунтування зазначив, що підстави застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 обґрунтовуються настанням ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи реальну можливість та побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 може залишити та змінити своє фактичне місце проживання; незаконно впливати на свідків, оскільки підозрюваному під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, враховуючи викладене ОСОБА_5 знає про місця їх проживання. У даному кримінальному провадженні більшість свідків це працівники магазину «Аврора», які були свідками вчинення кримінального правопорушення підозрюваним ОСОБА_5 та намагалися його затримати. Тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися до слідчого, прокурора або суду, тим самим умисно затягувати строки досудового розслідування та судового розгляду; вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, тому при застосуванні більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під ватрою, зокрема домашнього арешту, у подальшому може продовжити вчиняти нові злочини пов`язані з відкритим викраденням чужого майна, так як домашній арешт дає змогу вільно пересуватися, крім того, ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, судимість за які не знята та не погашена, що свідчить про можливість вчинення ним інших кримінальних правопорушень. На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_4 просив відмовити у клопотанні прокурора, змінити запобіжний захід на нічний домашній арешт з 22-00 год. до 07.00 год. Крім того зазначив, що ОСОБА_7 був винен гроші ОСОБА_5 та залишив телевізор за борг. Ризики зазначені прокурором не обґрунтовані.

Прокурор заперечував проти зміни запобіжного заходу.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Як зазначено у ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З метою досягнення завдань кримінального провадження та для належного здійснення правосуддя у справах про вчинення кримінального правопорушення у КПК України передбачено заходи забезпечення кримінального провадження, до яких належить, зокрема, тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (статті 131, 176, 183 КПК України).

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості приховуватися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування (ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

За змістом ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також відповідно до практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за процедурою, встановленою законом.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 , має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно не працевлаштований, раніше судимий: - вироком Київського районного суду м. Харкова від 22.02.2016 за ч. 1 ст. 289 КК України до 3 років обмеження волі, згідно ст. ст. 75. 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; - вироком Московського районного суду м. Харкова від 26.07.2023 за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст.ст. 75 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки.

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Ризик переховування від органів поліції та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 ,суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами, так як санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Крім того, 10 жовтня 2024 року та 22 жовтня 2024 року до Немишлянської окружної прокуратури м. Харків надійшло клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 про скасування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 14.11.2024 клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова задоволено, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою скасовано для проходження ним військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, альтернативний запобіжний захід у виді застави скасовано.

11.12.2024, 14.01.2025, 11.02.2025 обвинувачений до суду не з`являвся, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомляв, в зв`язку з чим, обвинуваченому повторно було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, суд вважає, що ризик переховування від органів поліції та суду є реальним.

Стосовно ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні, суд вважає, що вказаний ризик не знайшов підтвердження, оскільки усі свідки по справі допитані, тому не зрозуміло, яким чином обвинувачений зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Також суд вважає, що ризики, передбачені п.п. 4 ч.1 ст.177 КПК України є реальним зважаючи на наступне. При з`ясуванні обставин, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що останній не працює, отже, іншого джерела заробітку в обвинуваченого немає, не має стійких соціальних зв`язків та виявляє підвищену соціальну небезпеку. Зазначені обставини вказують на те, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі, буде перешкоджати кримінальному провадженню.

В судовому засіданні також знайшов своє підтвердження ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 інкримінується вчинення кримінального правопорушення в період іспитового строку.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому, суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

За наслідками розгляду питання, суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризику передбаченого ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Під час вирішення клопотання судом вивчена можливість застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п. 4, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України та оцінюючи характер та обставини справи, в тому числі, і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненніінкримінованих кримінальних правопорушень, суд на сьогодні не вважає можливим застосувати інші запобіжні заходи.

Даних про стан здоров`я, що унеможливлюють прибування обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Строк тримання під вартою обвинуваченому, встановлений ухвалою суду закінчується 21 серпня 2025 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, з визначенням розміру застави у раніше встановленому розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 201, 331, 372, КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 05 жовтня 2025 року включно.

Визначити суму застави у раніше визначеному розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) грн., які необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Харківській області (Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26281249; Банк отримувача Державна казначейська служба України (м. Київ), код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок: UA 0006674).

Застава може бути внесена обвинуваченим або заставодавцем до сплину терміну тримання під вартою обвинуваченого.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_5 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: 1) прибувати до прокурора або суду за першою вимогою; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; 3) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи 4) утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою - до 05 жовтня 2025 року.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а ОСОБА_5 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 08 серпня 2025 року.

Головуючий суддя: