КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: № 11-кп/824/1403/2025 Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_2 Категорія: ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козенлець Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння,

за участю прокурора ОСОБА_8 ,

обвинуваченого, стосовно якого закрито кримінальне провадження, ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.03.2024 закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Мотивуючи ухвалене рішення, суд послався на виключення ст. 375 КК України з Кримінального кодексу України на підставі Закону № 3233-ІХ від 13.07.2023, при згоді обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та невідповідність висновків фактичним обставинам справи, просить скасувати ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19.03.2024 та постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України за відсутності події кримінального правопорушення.

Першочергово, ОСОБА_6 в апеляційній скарзі (а.п. 139-142 т. 1), а також в клопотанні з додатками (а.п. 2, 3-33, 34 т. 2) послався на нелегітимний склад суду, який постановив оспорювану ухвалу від 19.03.2024, бо, на його переконання, судді ОСОБА_1 не потрібно було заявляти собі самовідвід через скасування попередньої ухвали під його головуванням у цьому провадженні, що виключало його участь у новому провадженні за положеннями ч. 2 ст. 76 КПК України, проте і його заява про самовідвід незаконно була відхилена іншим складом суду, що є підставою для скасування ухвали від 19.03.2024 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України. Повторно суддя ОСОБА_1 собі самовідвід не заявив.

Вважає саму ухвалу від 19.03.2024 незаконною і з підстав того, що незаконний склад суду у підготовчому судовому засіданні без урахування думок учасників судового провадження не встановив, яке ж саме було вчинено "діяння", адже ст. 375 КК України визнана неконституційною з 11.06.2020, тобто не підлягала застосуванню, а суд неправильно витлумачив закон, яке суперечить його точному змісту.

Посилається, що суд не перевірив чи дійсно мало місце діяння, бо для закриття провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України обов`язково має бути установлено наявність події кримінального правопорушення, чим порушені вимоги ч. 3 ст. 479-2 КПК України.

Ревізуючи рішення суду апеляційної інстанції від 08.02.2024, стверджує, що суд апеляційної інстанції в цьому складі суду повинен негайно закрити кримінальне провадження, виконавши вимоги вказані в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.09.2023 і застосувати п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, керуючись при цьому ст. 417, ч. 5 ст. 421 КПК України.

Не погоджуючись з ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 19.03.2024, захисник ОСОБА_7 в апеляційній скарзі просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою закрити кримінальне провадження № 620 200 000 000 002 67 від 11.03.2020 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, бо обвинувальний акт і оскаржувана ухвала місцевого суду не містить фактичних даних про постановлення суддями Дніпровського районного суду міста Києва завідомо неправосудних рішень.

Крім того, захисник, посилаючись на хронологію судових рішень у провадженні, вважає, що ухвала від 19.03.2024, за положеннями ч. 2 ст. 76 КПК України, постановлена незаконним складом суду, що є підставою для скасування ухвали на підставі ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України.

В запереченнях на апеляційні скарги прокурор ОСОБА_8 просить апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19.03.2024 - без змін.

Учасники провадження повідомлялися про час, дату та місце його розгляду у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законом.

Представник потерпілих вважав за можливе проводити розгляд провадження у його відсутність.

ОСОБА_6 не заперечував проти розгляду провадження у відсутність захисників.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення ОСОБА_6 про закриття провадження за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України за відсутності події кримінального правопорушення, керуючись ст. 417, ч. 5 ст. 421 КПК України, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних вимог, вважаючи ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Позиція ОСОБА_6 про те, що після постановлення Київським апеляційним судом стосовно нього ухвали від 07.07.2022, якою кримінальне провадження № 620 200 000 000 002 67 від 11.03.2020 щодо нього в частині обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю події цього злочину на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України, він перестав бути обвинуваченою особою - не ґрунтується на вимогах закону, бо вказане судове рішення скасовано, він у цьому провадженні перебуває в статусі обвинуваченого до набрання щодо нього рішення з реабілітуючих чи інших підстав.

За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи безстороннім судом.

Відповідно до ст. 55 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства.

Одним з завдань кримінального провадження, що визначені ч. 1 ст. 2 КПК України, виступає, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч. 3 ст. 35 КПК України регламентовано, що визначення судді (запасного судді, слідчого судді), а в разі колегіального розгляду - судді-доповідача для розгляду конкретного провадження здійснюється Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою під час реєстрації відповідних матеріалів, скарги, клопотання, заяви чи іншого процесуального документа за принципом випадковості та в хронологічному порядку з урахуванням спеціалізації та рівномірного навантаження для кожного судді, заборони брати участь у перевірці вироків та ухвал для судді, який брав участь в ухваленні вироку або ухвали, про перевірку яких порушується питання (крім перегляду за нововиявленими обставинами), перебування суддів у відпустці, відсутності у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відрядженням, а також інших передбачених законом випадків, через які суддя не може здійснювати правосуддя або брати участь у розгляді судових справ.

Суддя, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, не має права брати участі у цьому ж провадженні в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а також у новому провадженні після скасування вироку або ухвали суду першої інстанції, як визначено ч. 2 ст. 76 КПК України.

Суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг, як визначено ч. 1 ст. 404 КПК України.

Отже, першочерговою позицією є перегляд саме судового рішення суду першої інстанції, ухваленого безстороннім судом, визначеного для розгляду справи на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України, з заборонами, передбаченими, зокрема, ч. 2 ст. 76 КПК України.

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2021 під головуванням судді ОСОБА_1 кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із визнанням неконституційною та втратою чинності ст. 375 КК України відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 № 7-р/2020.

Колегія судів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду ухвалою від 07.07.2022 змінила ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2021 в частині підстав закриття кримінального провадження і кримінальне провадження № 620 200 000 000 002 67 від 11.03.2020 щодо ОСОБА_6 в частині його обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, закрито у зв`язку із відсутністю події цього злочину на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Постановою Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 25.09.2023 ухвалу Київського апеляційного суду від 07.07.2022 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції, а ухвалою Київського апеляційного суду від 08.02.2024 ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 04.06.2021 про закриття кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції.

Після повернення/надходження матеріалів кримінального провадження в цій частині до суду першої інстанції, повторний розподіл судової справи між суддями в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України не відбувся, а провадження було передано для розгляду судді ОСОБА_1 , який 22.02.2024 заявив собі самовідвід з підстав, визначених ч. 2 ст. 76 КПК України.

За результатами розгляду заяви судді ОСОБА_1 про самовідвід, суддя Голосіївського районного суду міста Києва ухвалою від 07.03.2024 відмовила у його задоволенні з посиланням на те, що після скасування ухвали про закриття кримінального провадження у певній частині обвинувачення, провадження було передано судді, якого раніше система обрала як головуючого, що не може вважатися повторною участю судді у кримінальному провадженні, щоб передбачала за собою визначення судді в порядку ч. 3 ст. 35 КПК України.

Проте з такими висновками погодитися не можна, бо закриття кримінального провадження, з підстав, визначених ст. 284 КПК України, навіть у його частині, - є остаточним судовим рішенням у частині пред`явленого обвинувачення, яке є предметом перегляду судами вищих інстанцій, а тому повторна участь судді у такому провадженні виключається за приписами ч. 2 ст. 76 КПК України, що узгоджується з п.п. 2.3.43 п. 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого Рішення Ради суддів України 02.04.2015 № 25, погодженого Наказом Державної судової адміністрації України 02.04.2015 № 45, у редакції Рішення Ради суддів України від 03.07.2016 № 21, яким визначено, що судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа.

Тобто, виключенням з цього правила є скасування ухвали про закриття провадження чи припинення провадження, після скасувань яких і передбачених загальний порядок їх розгляду зі стадії підготовчого провадження.

Не можна не вказати і про те, що суддя ОСОБА_1 у заяві про самовідвід, окрім передачі йому матеріалів кримінального провадження стосовно ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України в порушення вимог ч. 2 ст. 76 КПК України, послався і на мету самої заяви, а саме забезпечення нового судового провадженні в цій частині обвинувачення законним складом суду та виключення обставин, які би викликали сумнів у його неупередженості, яким фактично суддею Голосіївського районного суду міста Києва в ухвалі від 07.03.2024 оцінка не дана, а тому є незрозумілим, яке ж неупереджене/інше рішення міг ухвалити суддя ОСОБА_1 - 19.03.2024, який вже за цих же обставин постановив ухвалу від 04.06.2021 про закриття кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК у зв`язку із визнанням неконституційною та втратою чинності ст. 375 КК України відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 11.06.2020 № 7-р/2020.

Отже, на переконання колегії суддів, ухвала Голосіївського районного суду міста Києва від 19.03.2024 постановлена незаконним складом суду, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 412 КПК України є безумовною підставою для скасування ухвали суду з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції за нормою п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України.

Оскільки, предметом перегляду в даному провадженні є судове рішення суду першої інстанції, що постановлено незаконним складом суду, колегія суддів при скасуванні ухвали місцевого суду від 19.03.2024 та призначенні нового розгляду у суді першої інстанції не наділена повноваженнями ухвалювати рішення, за змістом апеляційних вимог сторони захисту, про постановлення нової ухвали в порядку ст. 417 КПК України про закриття кримінального провадження № 620 200 000 000 002 67 від 11.03.2020 в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю події кримінального правопорушення, як про те висловили прохання апелянти, що повинно бути предметом перевірки судом першої інстанції при новому розгляді справи на підставі ч. 2 ст. 415 КПК України.

За викладеним, апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 задовольнити частково, а ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 19 березня 2024 року, якою закрито кримінальне провадження в частині обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 375 КК України, на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4