Справа № 589/5619/23
Провадження № 1-в/589/31/25
УХВАЛА

м. Шостка

07 травня 2025 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Шостка подання провідного інспектора Шосткинського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Стягайлівка, Сумської області, освіта середня спеціальна, непрацюючого, засудженого 28.02.2024 Шосткинським міськрайонним судом Сумської області за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до покарання в виді арешту на трок 4 місяці, згідно ухвали суду від 11.07.2024 року замінено невідбуте покарання у вигляді 4 місяців арешту на покарання у виді обмеження волі строком на 8 місяців, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про приведення судового рішення у відповідність з діючим законодавством,

ВСТАНОВИВ:

До Шосткинського міськрайонного суду Сумської області надійшло вищевказане подання про приведення у відповідність вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2024 згідно чинних змін у законодавстві відносно ст. 185 КК України за Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024.

Засуджений ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Подання підтримав.

Прокурор у судовому засіданні подання підтримав.

Представник Шосткинського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області в судове засідання не з`явився. Надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Подання підтримав.

Дослідивши матеріали, суд доходить висновку, що клопотання підлягає задоволенню враховуючи таке.

Згідно п.13,14 ч.1 ст.537 КПК під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України, інші питання про всілякого роду сумніви та протирічча, що виникають при виконанні вироку.

Відповідно до п.1, п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання у разі необхідності вирішення питань передбачених, зокрма, п.14 ч.1 ст. 537 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу,

Судом встановлено, що вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим в тому, що він 13.11.2023 перебував у приміщенні вищевказаного будинку разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Близько 10:00 год. 13.11.2023, коли всі присутні вийшли з будинку на подвір`я, у ОСОБА_5 виник умисел на таємне, з корисливих мотивів, викрадення чужого майна - грошей, належних ОСОБА_6 . Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи повторно викрав з банки з полімерного матеріалу грошові кошти, які належали ОСОБА_6 у сумі 50 євро, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 13.11.2023 складає 1927,10 грн., після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденими грошима розпорядився на власний розсуд.

Вироком Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2024 дії обвинуваченого кваліфікували ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому із застосуванням ст. 69 КК України покарання в виді арешту на строк 4 місяці.

Ухвалою суду від 11.07.2024 ОСОБА_5 замінено покарання за вирокм від 28.02.2024 в виді арешту на строк 4 місяців на покарання в виді обмеження волі на строк 8 місяців.

Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX в частині викладення нової редакції ст. 51 КУпАП, відповідно до якого кримінальна відповідальність за вчинення викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрат настає в разі, якщо сума викраденого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян, яким введена часткова декриміналізація кримінальних правопорушень.

Частина 2 статті 51 КУаАП, яка визначає граничний розмір вартості викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за що винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України що застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги та визначає, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

До набрання чинності вказаним Законом, кримінально караною вважалася крадіжка, виходячи з розміру понад 0,2 неоподатковуваного мінімуму, який за нормами адміністративного та кримінального законодавства для кваліфікації злочинів чи правопорушень, встановлювався з суми неоподатковуваного мінімуму па рівні податкової соціальної пільги.

Так, підпунктом 169.1.1 статті 169 визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Податкова соціальна пільга визначена підпунктами 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV ПКУ для відповідного року. Податкова соціальна пільга дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, а прожитковий мінімум встановлюється законом станом на 01 січня поточного року. Таким чином, зазначеним Законом крадіжки на суму, що не перевищують на момент вчинення правопорушення у 2024 році - 3028 грн, у 2023 -2684 грн, у 2022 - 2481 грн, у 2021 році - 2270 грн, у 2020 році - 2102 грн., віднесено до дрібних крадіжок, за які передбачено адміністративну, а не кримінальну відповідальність.

Частини 2,3 статті 74 КК України - особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 цього Кодексу, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних розмірів доходів громадян. Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 НМДГ.

З урахуванням положень ст. 5 КК, а також тієї обставини, що вартість викраденого майна на час вчинення кримінального правопорушення не перевищувала 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, ОСОБА_5 вчинила дрібну крадіжку, за що передбачена відповідальність ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові слідства провадяться законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. відповідно до ч.3 ст.8 Конституції України норми Конституції України є нормами прямих дій. відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або тим самим покращує становище особи, має зворотну дію в часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідальні дії до набрання таким чином. законом чинності, в тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Частиною 2 ст.5 КК України встановлено, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює злочинність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі, а тому положення Закону України від 18 липня 2024 року №3886- IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деякі інші закони України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадання чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 є більш сприятливим для осіб, які притягуються до кримінальної відповідальності за діяння, які вони вчинили до набрання чинності цим Законом виключно.

За таких обставин, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 7 жовтня 2024 року у справі №278/1566/21(провадження№51-2555кмо24), де вказав, що Закон №3886-IX є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст.5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП. Зміни, внесені Законом №3886-IX, мають зворотну дію в часі. Питання, що виникають у кримінальних провадженнях у зв`язку з набуттям чинності Законом №3886-IX, вирішуються судами за правилами, передбаченими для випадків, коли втратив чинність закон, яким установлювалася кримінальна протиправність діяння.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання та приведення вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2024 у відповідність до вимог ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-ІХ.

За таких обставин, суд вважає, що у вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2024 потрібно виключити епізоди по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України, (епізодом від 28.09.2023 щодо крадіжки метелевих лещат в сумі 1933 грн., та за епізодом від 13.11.2023 (щодо крадіжки грошей в сумі 50 евро (1927,10 грн.) у зв`язку з декриміналізацією діянь відповідно до Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення подання.

Керуючись ст.5, 74КК України, ст.ст.537,539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів»,,

ПОСТАНОВИВ:

Подання провідного інспектора Шосткинського районного сектору №3 філії Державної установи "Центр пробації" в Сумській області ОСОБА_4 задовольнити.

Привести вирок Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2024 у відповідність до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX.

Виключити з вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 28.02.2024, а саме, зі змісту обвинувачення, визнаного судом доведеним, епізоди за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 185 КК України (від 28.09.2023 щодо крадіжки метелевих лещат в сумі 1933 грн.) та за епізодом від 13.11.2023 (щодо крадіжки грошей в сумі 50 евро (1927,10 грн.)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1