Справа № 462/4194/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/811/771/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 серпня 2025 року,

за участю: прокурора ОСОБА_8 ( в режимі відеоконференції),

захисника адвоката ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

обвинуваченого ОСОБА_6 ( в режимі відеоконференції),

встановила:

вищевказаною ухвалою продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000504 від 31 березня 2025 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб, тобто до 09 жовтня 2025 року включно, із збереженням застави у розмірі 299 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 905 372 (дев`ятсот п`ять тисяч триста сімдесят дві) гривні, 00 копійок.

У разі внесення вказаної суми застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до суду за першою вимогою; не відлучатися із Львівської області без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Не погоджуючись із цим рішенням суду, адвокат ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 серпня 2025 року скасувати і постановити нову, якою змінити ОСОБА_6 запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт.

Доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про продовження строку тримання під вартою, формально підійшов до оцінки наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та не надав належного обґрунтування продовження цього виняткового запобіжного заходу, що суперечить вимогам ст.194 КПК України та сталої практики Європейського суду з прав людини.

Наголошує, що стороною обвинувачення не надано доказів, які підтверджують наявність хоча б одного з ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а наведені у клопотанні доводи є не більше ніж припущеннями.

Також зазначає, що суд належним чином не врахував індивідуальні особливості обвинуваченого, його сімейний стан, стан здоров`я та інші обвини, які мають істотне значення для обрання запобіжного заходу, що відповідає вимогам ст.178 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу сторони захисту, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Порядок перевірки ухвал суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою, а також про продовження строку тримання під вартою, постановлених під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, визначено ст. 422-1 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного і обґрунтованого рішення, слідчий суддя, відповідно до статті 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини повинен враховувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховуватися від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Під час апеляційного перегляду, судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвала суду першої інстанції є обґрунтованою та постановлена з дотриманням вимог чинного законодавства.

З матеріалів провадження слідує, що на розгляді Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.1 ст.263, ч.1 ст.263, ч.1 ст. 263 КК України.

У межах цього кримінального провадження ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 27.01.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Запорізький слідчий ізолятор», строком на 53 доби з визначенням розміру застави, який неодноразово продовжувався, востаннє ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 11.08.2025.

Продовжуючи строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які продовжують існувати, фактичні обставини справи, особу обвинуваченого та характер пред`явленого обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, у їх взаємозв`язку з можливими ризиками в справі.

Суд першої інстанції, із врахуванням вищенаведеного, не знайшов підстав для застосування інших запобіжних заходів альтернативних триманню під вартою, як таких, що не достатні для запобігання ризиків та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, з чим погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.

Колегія суддів вважає оскаржуване судове рішення обґрунтованим та вмотивованим, мотиви прийнятого рішення є такими, що відповідають вимогам статей 193-194, 196, 199 КПК України, пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та практиці Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Доводи захисника в апеляційній скарзі, що обвинувачений має постійне місце проживання, є ветераном війни, учасником бойових дій та має численні нагороди, не є визначальними обставинами, які давали б можливість змінити останньому запобіжний захід.

Також належить врахувати, що наявність таких відомостей не стали стримуючим фактором під час вчинення дій, які йому інкримінуються.

Посилання захисника на стан здоров`я обвинуваченого було взято до уваги судом першої інстанції, крім того, зазначені відомості не містять медичних висновків щодо неможливості обвинуваченого знаходитися в умовах слідчого ізолятора, в якому є медична частина.

Разом з тим, медична частина державної установи «ЛУВП «№19» забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим. Вона включає консультацію лікаря, діагностику і лікування основних найпоширеніших захворювань, травм та отруєнь, профілактичні заходи, направлення хворого ув`язненого чи засудженого для надання спеціалізованої та високоспеціалізованої допомоги.

З огляду на значимі для даного провадження обставини, на переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість продовження виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі наявні відомості в матеріалах провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 та відсутності жодних підстав для зміни чи скасування рішення за доводами апеляційної скарги захисника обвинуваченого.

Керуючись ст. ст.376,404, 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11 серпня 2025 року щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді