ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 679/177/25

Провадження № 11-кп/820/508/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому та в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000026 від 04 квітня 2025 року, за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 травня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Херсона, не працює, з середньою освітою, неодружену, громадянку України, зареєстровану та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , має судимості:

- 07 лютого 1996 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.1 ст.229-6 КК України (1960 року) до покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст.46-1 КК України (1960 року) відстрочено відбуття вироку на 2 роки;

- 12 вересня 1997 року Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області за ч.2 ст.229-6, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки з конфіскацією 1/2 частини майна;

- 08 червня 2000 року Хмельницьким міським судом за ч.2 ст.229-6, ч.2 ст.140, ст.42, ст.43 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

- 17 серпня 2004 року Хмельницьким міськрайонним судом за ст.395, ч.3 ст.185, ч.2 ст.15, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;

- 24 лютого 2006 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ст.395, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 8 місяців;

- 28 березня 2011 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки;

- 04 липня 2012 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців;

- 05 жовтня 2015 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на 3 місяці;

- 18 квітня 2016 року Хмельницьким міськрайонним судом за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді арешту строком на 6 місяців;

- 19 січня 2017 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 1 місяць;

-29 листопада 2017 року Острозьким районним судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці;

- 19 жовтня 2018 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки, на підставі ст.75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком терміном 1 рік;

- 28 лютого 2019 року Нетішинським міським судом Хмельницької області за ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 5 місяців;

- 15 червня 2020 року Рівненським міським судом Рівненської області за ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців;

визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, і призначено їй покарання:

- за ч.4 ст.185 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі,

- за ч.4 ст.186 КК України у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_7 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою взято її під варту в залі суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено обчислювати з часу затримання.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) грн 60 коп процесуальних витрат на проведення експертизи.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ТОВ «Вигідна покупка» 13 974 (тринадцять тисяч дев`ятсот сімдесят чотири) грн завданої матеріальної шкоди.

Речові докази:

- диски для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт.), які зберігаються в камері зберігання речових доказів ВПД №1 Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області, повернуто ФОП ОСОБА_9 як законному власнику.

- три оптичні диски із записами із камер відеоспостереження залишено в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 січня 2025 року у справі 688/228/25 на диски для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт.)

За вироком суду, ОСОБА_7 25 листопада 2024 року в період часу з 16 год 21 хв по 16 год 28 хв, перебуваючи у торгівельній залі магазину «Щодня», який належить ФОП ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та переслідуючи злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, в умовах воєнного стану що введений Указом Президента України №64/2022 від 24 02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із змінами внесеними Указом Президента України №740/2024 від 10.11.2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, взяла з торгівельної полиці магазину товар: шампунь марки «Gliss Kur» (екстрим відновлення/сильно пошкоджене) ємністю 400 мл вартістю 176,30 грн, бальзам марки «Gliss Kur» (екстрим відновлення) ємністю 200 мл, вартістю 123,27 грн, п`ять упаковок вологих кормів для котів марки «Felix Fantastic» із смаком лосося вагою 85 грам загальною вартістю 104,17 грн, диски для прання марки «Реrsil» (Ехреrt Dеер Сlеаn Staіn Rеmоvаl 4 іn 1 Discs 11 шт вартістю 347 грн, диски для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт) вартістю 347, 00 грн,

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на повторне, таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_7 , упевнившись, що за її діями ніхто зі сторонніх осіб не спостерігає, сховала вищевказаний товар у сумку та, минаючи касову зону, не розрахувавшись за товар, відразу направилася до виходу з приміщення вказаного магазину.

У цей час працівник магазину «Щодня» ОСОБА_10 виявивши, що ОСОБА_7 не розплатилася за товар, почала її переслідувати на вулиці та кричати з вимогою зупинитись та повернутися до магазину.

ОСОБА_7 , усвідомлюючи, що її злочинні дії носять відкритий характер, дістала з сумки диски для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт.) та кинула їх на землю біля продавця, після чого, утримуючи при собі решту викраденого товару, з місця вчинення злочину втекла, а викраденим майном розпорядилася на власний розсуд.

Своїми протиправними діями ОСОБА_7 завдала магазину «Щодня», який належить ФОП ОСОБА_9 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) матеріальні збитки на загальну суму 1 097,74 грн.

Крім того, 18 січня 2025 року близько 12 год 35 хв, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора 2592» ТОВ «Вигідна покупка», що розташований на площі Шевченка, 5 у м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, де у неї виник умисел на крадіжку майна ТОВ «Вигідна покупка», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, умисно, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, із торгових вітрин, розташованих у вказаному магазині, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрала продукти харчування, засоби гігієни, парфумерні вироби та інше майно, чим завдала ТОВ «Вигідна покупка» майнової шкоди на загальну суму 6 918,00 грн.

Окрім того, 26 січня 2025 року, близько 12 год, ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні магазину «Аврора 2592» ТОВ «Вигідна покупка», що розташований на площі Шевченка, 5 у м. Славута Шепетівського району Хмельницької області, де у неї виник умисел на крадіжку майна ТОВ «Вигідна покупка», реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, керуючись корисливим мотивом, умисно, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи суспільну небезпеку своїх дій, переконавшись, що за нею ніхто не спостерігає, з торгових вітрин, розташованих у вказаному магазині, шляхом вільного доступу, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрала продукти харчування, засоби гігієни, парфумерні вироби та інше майно, чим завдала ТОВ «Вигідна покупка» майнової шкоди на загальну суму 7 058,00 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачена ОСОБА_7 просила скасувати вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 травня 2025 року та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Уважала, що рішення суду першої інстанції є передчасним та необґрунтованим.

За ч.4 ст.185 КК України вину визнала повністю, а за ч.4 ст.186 КК України вину не визнала, бо грабежу не вчиняла.

Посилалась на те, що не всі докази належним чином узяті до уваги судом першої інстанції, а показання свідка є сумнівними.

Серед іншого, вказувала, що через свій стан здоров`я фізично не могла вчинити кримінальне правопорушення, а саме пограбування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просив змінити вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 травня 2025 року, ОСОБА_7 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнити її від відбування покарання, встановивши іспитовий строк на 2 роки. В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Захисник уважав, що висновки суду першої інстанції, викладені в судовому рішенні, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

На його думку, в ході судового слідства вина обвинуваченої ОСОБА_7 у вчиненні саме кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, за фактом крадіжки з магазину «Щодня» міста Нетішина не доведена.

Звертав увагу, що показання у вироку свідка ОСОБА_10 частково не відповідають тим показанням, які свідок дала під час судового розгляду.

У судовому засіданні доведено, що коли свідок наздогнала ОСОБА_7 , то остання віддала їй викрадену упаковку дисків для прання марки «Persil», інших товарів продавець не бачила та не вимагала їх повернути, про викрадення інших товарів стало відомо після огляду записів відеокамер з магазину та проведення ревізії.

Таким чином, ураховуючи зібрані докази в сукупності, посилався на те, що вину обвинуваченої ОСОБА_7 за ч.4 ст.186 КК України за фактом крадіжки з магазину «Щодня» міста Нетішина 25 листопада 2024 року не доведено та дії останньої кваліфіковано неправильно як відкрите викрадення майна, а тому дії обвинуваченої за цим епізодом необхідно перекваліфікувати на ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення майна.

У частині покарання зазначав, що виправлення обвинуваченої можливе без відбування покарання відповідно до положень ст.ст.75, 76 КК України.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду з викладом змісту оскаржуваного судового рішення та доводів апеляційних скарг; пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_6 на підтримання апеляційних скарг; заперечення прокурора ОСОБА_5 проти апеляційних скарг; перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку про таке.

Згідно зі ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Умотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів апеляційного суду, наведених вище вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Як убачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону; таких порушень цього закону, які були би істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у провадженні не допущено, а висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України за зазначених у вироку першої інстанції обставин відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг про те, що з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведена упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими доказами.

У процесі судового розгляду обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, визнала повністю та це не оспорюється в апеляційних скаргах.

Щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.186 КК України, вину не визнала.

Указала, що не заперечує щодо викрадення в магазині «Щодня» в місті Нетішині на пр. Героїв України, буд. 6/3, товару, однак вважає що таке викрадення було таємним, а тому його не слід кваліфікувати як грабіж. Вона не заперечувала того, що продавець магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » підійшла до неї на вулиці. На її запитання, чому вона вийшла і не показала вміст сумки, вона дістала з сумки диски для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт.) та віддала їх продавцю. Вона просила продавчиню пробачити її, однак остання не реагувала на її прохання. Тоді вона просто розвернулась і пішла.

Незважаючи на такі показання обвинуваченої ОСОБА_7 , її винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, підтверджена такими доказами.

Допитана в суді першої інстанції представник потерпілого ФОП ОСОБА_9 ОСОБА_11 показала, що про вчинення крадіжки вона дізналась від продавчині ОСОБА_10 . Остання розповіла, що намагалась змусити невідому жінку, яку вона запідозрила в крадіжці, повернутись до магазину і показати вміст сумки, однак їй цього не вдалось. Жінка кинула дисками для прання і втекла.

Потім, переглянувши записи з камер відеоспостереження, вона побачила як ОСОБА_7 , яка на той час була їй незнайома, кладе до сумки шампунь, корм для котів та диски для прання. На відео видно як ОСОБА_7 виходить з магазину не розрахувавшись, а згодом за нею вибігає ОСОБА_10 .

Про дану подію вона повідомила працівників поліції та надала диск із записом з камер відеоспостереження.

При виборі міри покарання покладалася на думку суду.

Допитана в судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_10 дала показання, що вона працює продавцем у магазині «Щодня» в м. Нетішині, на пр. Героїв України, буд. 6/3.

25 листопада 2024 року вона працювала на касі в магазині. У другій половині дня вона помітила в магазині жінку, яка викликала в неї підозру, оскільки вела себе не так як усі. ОСОБА_7 , як вона дізналась згодом, підходила впритул до прилавків з шампунем, засовувала руку за вітрину. Вона намагалась прослідкувати за ОСОБА_7 і мала намір перевірити вміст її сумки, однак ОСОБА_7 вийшла з магазину поза касами. Помітивши це, вона вибігла на вулицю та намагалась покликати її назад до магазину, однак ОСОБА_7 не реагувала аж до того моменту, поки вона не наздогнала її за 50 м від магазину.

На її запитання, чи не хоче вона повернутись та показати вміст своєї сумки, ОСОБА_7 дістала упаковку дисків для прання марки «Persil» та почала просити відпустити її.

У сумці, з якої ОСОБА_7 дістала диски для прання, був ще товар, однак він був прикритий від стороннього погляду і вона його не розгледіла.

У її повноваження не входить питання щодо пробачення чи не пробачення за вчинення крадіжки, тому вона запропонувала ОСОБА_7 повернутись до магазину для того, щоб менеджер це вирішив. Тоді ОСОБА_7 яка тримала в руках диски для прання, кинула їх поруч з нею на землю, розвернулась та пішла за ріг будинку, в якому розташований магазин.

Оскільки вона залишила касу без догляду, то підняла кинуті ОСОБА_7 диски для прання та повернулась в магазин. Про дану подію вона повідомила ОСОБА_11 .

Окрім часткового визнання своєї вини обвинуваченою у вчиненні 25 листопада 2024 року кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, її винуватість об`єктивно підтверджено письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме:

-витягом з ЄРДР, з якого вбачається, що близько 16 год 00 хв 25 листопада 2024 року невстановлена особа жіночої статті, перебуваючи в приміщенні магазину «Щодня», здійснила відкрите викрадення товару на суму 4 000 грн, чим спричинила матеріальні збитки;

-відомостями з рапорту від 03 січня 2025 року, де зазначено, що ОСОБА_11 повідомляє про вчинення невідомою особою жіночої статті крадіжки з магазину «Щодня», що на просп. Героїв України 6/3 у м. Нетішині;

-відомостями згідно з актом інвентаризації від 25 листопада 2024 року, проведеного в магазині «Щодня», за адресою м. Нетішин просп. Героїв України (Курчатова), 6/3 виявлено недостачу дев`яти товарів п`яти найменувань, а саме: один шампунь «Gliss Kur» (екстрим відновлення/сильно пошкоджене) ємністю 400 мл; один бальзам марки «Gliss Kur» (екстрим відновлення) ємністю 200 мл; п`ять вологих кормів для котів марки «Felix Fantastic» із смаком лосося вагою 85 г; одна упаковка капсул для прання марки «Реrsil» (Ехреrt Dеер Сlеаn Staіn Rеmоvаl 4 іn 1 Discs 11 шт; одна упаковка капсул для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт.);

-протоколом огляду місця події (предметів) від 10 січня 2025 року з фототаблицями, з якого вбачається, що в магазині «Щодня», за адресою: м. Нетішин, просп. Героїв України, 6/3 наявний товар зі списку викраденого ОСОБА_7 та відображено місця його зберігання на полицях;

-заявою ОСОБА_11 від 05 січня 2025 року та протоколу огляду від 05 січня 2025 року з фототаблицями, з яких слідує, що ОСОБА_11 добровільно надала працівникам поліції капсули для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт.), які були викрадені невстановленою жінкою 25 листопада 2024 року в магазині «Щодня», та які вона викинула поряд з магазином;

-висновком експерта №СЕ-19/123-25/852-ТВ від 20 січня 2025 року, згідно з яким: ринкова вартість нового аналогічного шампуню марки «Gliss Kur» (екстрим відновлення/сильно пошкоджене) ємністю 400 мл, станом на 25 листопада 2024 року могла становити - 176,30 грн; ринкова вартість нового аналогічного бальзаму марки «Gliss Kur» (екстрим відновлення) ємністю 200 мл, станом на 25 листопада 2024 року могла становити - 123,27 грн; ринкова вартість нового аналогічного вологого корму для котів марки «Felix Fantastic» (із смаком лосося) вагою 85 г, в кількості 5 шт, станом на 25 листопада 2024 року могла становити - 104,17 грн; ринкова вартість нових аналогічних дисків для прання марки марки «Реrsil» (Ехреrt Dеер Сlеаn Staіn Rеmоvаl 4 іn 1 Discs 11 шт, станом на 25 листопада 2024 року могла становити - 347,00 грн; ринкова вартість нових аналогічних дисків для прання марки «Реrsil» (Соlоr 4 іn 1 Discs Dеер Сlеаn, 13 шт) станом на 25 листопада 2024 року могла становити - 347,00 грн;

-відомостями із заяви від 10 січня 2025 року та протоколу огляду від 13 січня 2025 року з фото таблицями, з яких вбачається, що наданий представником потерпілого диск з камер відеоспостережень містить відеофайли, на яких зафіксовано факт вчинення ОСОБА_7 крадіжки з магазину «Щодня» в м. Нетішині;

-відомостями протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 січня 2025 року, де ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_7 (фото №4) як особу, що вчинила викрадення товару в магазині «Щодня» в м. Нетішині.

Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника про недоведення вини обвинуваченої ОСОБА_7 саме за ч.4 ст.186 КК України.

Відповідно до усталеної судової практики місцевим судом обґрунтовано зазначено, з чим погоджується також колегія суддів апеляційного суду, що дії особи, яка таємно викрала майно та відразу була викрита кваліфікуються як закінчений замах на крадіжку, при цьому вчинене може бути перекваліфіковано на грабіж у випадку, якщо винна особа, продовжуючи реалізацію злочинного наміру, вчинить подальші дії щодо майна, яке вилучалось.

Показання обвинуваченої ОСОБА_7 щодо вчинення нею крадіжки, а не грабежу правильно розцінено як намір зменшити відповідальність за вчинене правопорушення.

Також не варті уваги доводи про відсутність факту грабежу в діях ОСОБА_7 при викраденні товарів з магазину «Щодня» в м. Нетішині та необхідності закриття провадження в цій частині через недосягнення суми, з якої настає кримінальна відповідальність.

При грабежі розмір викраденого майна не має значення для його кваліфікації як злочину, оскільки грабіж вважається закінченим з моменту вилучення майна, навіть якщо це невелика сума. Вартість викраденого може впливати лише на призначення покарання.

Свідок ОСОБА_10 чітко вказала, що бачила як ОСОБА_7 занадто близько підійшла до полиць з шампунями, що викликало в неї підозру на вчинення нею крадіжки. З метою перевірити вміст сумки ОСОБА_7 вона наздогнала її на вулиці, коли та вийшла з магазину поза касами. Під час того як ОСОБА_7 діставала з сумки диски для прання, вона бачила там ще товар, який не встигла розгледіти. бо ОСОБА_7 пішла від неї.

Також із показань ОСОБА_7 слідує, що діставши зі своєї сумки диски для прання, вона не виконала вказівку ОСОБА_10 повернутись до магазину, бо як розуміла, що остання помітила в неї наявність інших викрадених в магазині речей.

Колегія суддів зазначає, що жодних належних та допустимих фактів, які би викликали сумніви в об`єктивності вищевказаних доказів та показань, їх фальсифікації ні обвинуваченою, ні її захисником не надано.

У провадженні не встановлено жодного належного, переконливого та об`єктивного доказу застосування відносно обвинуваченої заборонених законодавством методів розслідування, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.

Усі наведені вище докази отримані в порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст.91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, а відтак в силу положень ст.ст.84, 85, 86 КПК України є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності доводять, що ОСОБА_7 вчинила таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану (ч.4 ст.185 КК України) та відкрите викрадення чужого майна (грабіж) вчинений повторно в умовах воєнного стану (ч.4 ст.186 КК України).

Порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би істотними, впливали на доведеність вини, кваліфікацію дій обвинуваченої чи визначення виду та строку покарання, перешкоджали ухвалити законне та обґрунтоване рішення, тягли за собою скасування вироку, не допущено.

Висунуте ОСОБА_7 обвинувачення, кваліфікація її дій, з якою погодився суд першої інстанції, містить виклад фактичних обставин, серед яких, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину.

Знайшли вони своє відображення і у вироку, тобто, при його ухваленні суд повністю вирішив питання, зазначені в ст.374 КПК України.

Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд першої інстанції дав належну правову оцінку доказам і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.185 КК України та ч.4 ст.186 КК України.

У силу положень Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, правозастосовної практики Європейського суду з прав людини, законодавчих приписів ст.20 КПК України, суд повинен забезпечити реалізацію конституційного права засудженого на захист.

Стаття 6 Конвенції, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, відповідно до протоколів № 1, 2,4,7 та 11 до Конвенції» говорить, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Таким чином, судом першої інстанції було забезпечено право засудженої на захист, створено необхідні умови для використання прав, наданих як стороні процесу, і забезпечено рівність прав сторін у судовому розгляді, чим не порушено засади кримінального провадження, визначені у КПК України, а також один з основних принципів судочинства право на захист.

З урахуванням наведеного доводи обвинуваченої про здійснення неналежного захисту в суді першої інстанції колегія суддів визнає бездоказовими.

Колегія суддів уважає, що при призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_7 суд першої інстанції дотримався вимог ст.65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів та особи обвинуваченої.

Зокрема, судом взято до уваги та враховано ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), які відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжкими злочинами, особу винної, зокрема те, що вона не працює, неодружена, не перебуває на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, має незадовільний стан здоров`я, має незняті і непогашені судимості, за місцем проживання характеризується негативно, будучи раніше неодноразово судимою за злочини проти власності знову вчинила аналогічні злочини, що свідчить про її небажання стати на шлях виправлення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст.66 КК України визнано щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання ОСОБА_7 згідно зі ст.67 КК України, є рецидив злочинів.

Серед іншого враховано те, що під час розгляду цієї справи в суді першої інстанції ОСОБА_7 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Тому судом першої інстанції враховано також всі інші обставини, які відповідно до положень КК України впливають на вибір такого заходу примусу та порядок його відбування, а також форму вини, мотив, цілі, спосіб обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості та наслідків, що настали.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 є раніше неодноразово судимою.

За вказаних обставин, виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, їй обґрунтовано призначено покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, а також, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, має бути відповідним до вчиненого, тобто, необхідним та достатнім для виправлення особи, яка вчинила злочин, а також для попередження вчинення нових злочинів самим обвинуваченим та іншими особами, апеляційний суд приходить до висновку обґрунтованість та законність призначеного обвинуваченій ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до вимог ст.ст.50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання. При цьому покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, та не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Визначаючи вид та міру покарання, суд, окрім наведених вище обставин, також урахував характер і обсяг вчинених злочинних дій та їх наслідки.

Відтак, призначене обвинуваченій покарання є необхідним й достатнім для її виправлення та підстав визнати його надмірно суворим чи м`яким колегія суддів апеляційного суду не знаходить.

Покарання призначено місцевим судом з дотриманням вимог закону, воно відповідає принципам справедливості, необхідності й достатності.

Також колегія суддів не вбачає підстав для застосування положень ст.75 КК України до обвинуваченої ОСОБА_7 з подальшим її звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно з ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Колегія суддів приходить до висновку, що місцевий суд, розв`язуючи цивільний позов, повною мірою з`ясував обставини, що мають значення для його вирішення та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

При визначенні розмірів спричиненої шкоди суд апеляційної інстанції перевірив суть позовних вимог, характер діяння особи, що заподіяла шкоду (обвинуваченої), та їх наслідки.

З огляду на наведене колегія суддів апеляційного суду вважає, що визначена сума відшкодувань відповідає вимогам Закону, а тому рішення суду з цього приводу слід залишити без змін.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які би перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення немає.

З огляду на викладене, колегія суддів уважає, що вирок ухвалений відповідно до вимог ст.ст.373, 374 КПК України.

За таких обставин підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 424, 426 532 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Вирок Нетішинського міського суду Хмельницької області від 13 травня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженою, яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3