Справа № 541/2162/25
Провадження № 1-кс/541/522/2025
У Х В А Л А

Іменем України

03 червня 2025 року м. Миргород

Слідчий суддя Миргородського міськрайонного суду Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного 31.05.2025 до ЄРДР за № 0000569, клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, а саме просив накласти арешт на: автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 ; велосипед синього кольору, жіночого типу, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3 , визначивши місцем зберігання майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Шевченка, 103, сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області, шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користуванням власником до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку.

Прокурор до початку судового засідання надав заяву про розгляд клопотання без його участі, клопотання підтримав та просив задовольнити.

Фактичний користувач автомобіля ОСОБА_5 надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Вивчивши клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання з наступних підстав.

Встановлено, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000569 від 31.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 30.05.2025 близько 22:10 год., в лісовому масиві, в межах с. Байрак Миргородського району Полтавської області, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого останні отримали тілесні ушкодження середнього ступеня та були госпіталізовані до Великобагачанської ЦЛ.

В період часу з 23:30 год. 30.05.2025 по 01:20 год. 31.05.2025 проведено огляд місця ДТП в межах с. Байрак Миргородського району Полтавської області, в ході якого на місці ДТП виявлено та вилучено автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , та велосипед, синього кольору, жіночого типу.

31.05.2025 постановою слідчого СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 визнано речовими доказами по даному кримінальному провадженню: автомобіль марки ВАЗ 21213, д.н.з. НОМЕР_1 , велосипед синього кольору, жіночого типу.

Як зазначено прокурором, під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене в ході огляду місця події 30.05.2025 майно, для подальших проведень досліджень та експертиз, збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для накладення арешту на вищевказане майно, оскільки прокурором доведено, що є ознаки вчинення кримінального правопорушення та зазначений автомобіль і велосипед, які було вилучено 30.05.2025, можуть бути використані як доказ факту та обставин, які встановлюються під час досудового розслідування, відповідають критеріям, викладеним у ст. 98 КПК України та були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, з метою проведень досліджень, експертиз та збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000569 задовольнити.

Накласти арешт шляхом позбавлення права на відчуження, розпоряджання та користуванням власниками до скасування арешту майна у встановленому КПК України порядку на:

автомобіль марки ВАЗ 21213, державний номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_4 , жителька АДРЕСА_1 , та фактичним користувачем якого є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_2 ;

велосипед синього кольору, жіночого типу, власником якого є ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_3

визначивши місцем зберігання вказаного майна майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою: вул. Шевченка, 103 сел. Велика Багачка Миргородського району Полтавської області.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1