Провадження №1-кс/193/199/25
У Х В А Л А

іменем України

04 вересня 2025 року Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчої ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області клопотання ст. слідчого СВ відділення поліції № 9 Криворізького районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , народженого ІНФОРМАЦІЯ_1 у сел. Ямпіль Ямпільського району Сумської області, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, перебуваючого у незареєстрованому шлюбі, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Збройних Сил України, у званні «старший солдат», згідно вимог ст. 89 КК України не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2025 до Софіївського районного суду надійшло клопотання ст. слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 у зв`язку з досудовим розслідуванням кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000244 від 03 вересня 2025 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Слідчим зазначено, що ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 02.09.2025 приблизно о 21:00 год., останній будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 ЗСУ, у званні «старший солдат»,перебуваючи біля металевого кіоску по АДРЕСА_3 , під час сварки на ґрунті побутового пияцтва, умисно наніс чисельні удари ножем в область грудної клітини та тулуба ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді: множинних колото-різаних ран тулуба, проникаючого колото-різаного поранення грудної клітини ліворуч з пошкодженням лівої легені, перикард, гемопневмоторакс ліворуч, колото-різана рана передньої черевної стінки, яка проникає у черевну порожнину, різана рана лівої кісті верхньої третини лівого стегна, травматичний шок 2-3 ступеню.

Після цього ОСОБА_5 , хибно вважаючи, що довів свій злочинний умисел до кінця та виконав усі дії, які вважав необхідними, пішов з місця вчинення злочину, залишивши на місці злочину пораненого ОСОБА_8 , таким чином не довівши злочин до кінця з причин, які не залежали від його волі.

За цим фактом було розпочато кримінальне провадження, внесене 03.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Таким чином, ОСОБА_5 досудовим розслідуванням підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, яке полягає у закінченому замаху на вбивство, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, яке не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

В судовому засіданні прокурор просив задовольнити клопотання та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підтвердивши наявність ризиків, передбачених п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий вважає, що підозра оголошена ОСОБА_5 є обґрунтованою та достатньо ризиків для вирішення питання про обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні погоджуючись зі змістом та аргументами пред`явленої підозри, не заперечував проти обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Його захисник ОСОБА_6 заперечував проти застосування відносно підозрюваного вказаного запобіжного заходу, наголосив, що підозра не обгрунтована вагомими доказами до такої міри, щоб розвіяти всі сумніви у тому, що саме ОСОБА_5 , з усіх присутніх під час розпивання алкогольних напоїв, вчинив вказаний злочин, тому на початковому етапі досудового розслідування просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід, зокрема у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дослідивши клопотання та надані сторонами докази, вислухавши думку учасників судового розгляду, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Слідчим суддею встановлено, в провадженні СВ ВП № 9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області перебувають матеріали досудового розслідування, які внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 03.09.2025 за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Підозрюваним у вчиненні цього злочину виявився ОСОБА_5 , якого 03.09.2025 о 03:01 год. було затримано у порядку ст. 208 КПК України.

Підозру у вчиненні вищевказаного злочину повідомлено ОСОБА_5 03.09.2025.

Слідчим суддею встановлено, що подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст. 183, 184 КПК України, а вручення письмового повідомлення про підозру у вчинені кримінального правопорушення та копії клопотання і матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу, здійснено з дотриманням строків і порядку, передбачених ч. 2 ст. 278 КПК України та ч. 2 ст. 184 КПК України відповідно.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що у відповідності до ст. 183 КПК України, до особи яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 є запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обґрунтована підозра стосовно ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується доданими до клопотання та оглянутими в судовому засіданні доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 02.09.2025 - території автодороги, розташованої по вул. Незалежності, 51 в сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області, в ході якого виявлено і вилучено окрім іншого: кухонний ніж з дерев`яною рукояткою зі слідами РБК; дві скляні пляшки ємністю по 0,7 л з написом «GREEN DAY»; пачку цигарок «СAMELL» зі слідами РБК; фрагмент гілки з куща зі слідами РБК; змиви РБК з асфальтного покриття на 2 марлевих серветках;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.09.2025 під час якого у ОСОБА_5 вилучено: чоловічі джинсові штани блакитного кольору зі слідами РБК та чоловічу куртку-жилетку сірого кольору;

- допитами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

- речовими та іншими доказами, зібраними ході досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Тому факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку, чи й просто для складання обвинувального акту, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Відтак, слідчий суддя вважає, що усі ті докази, що зібрані на даний час органом досудового розслідування є вагомими, які вказують на обґрунтованість підозри відносно ОСОБА_5 .

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Слідчий суддя вважає доведеним існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливості ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Цей ризик доводиться, зокрема тяжкістю покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, за яке передбачено лише покарання у вигляді позбавлення волі від семи до п`ятнадцяти років.

Підозрюваний зареєстрований у іншій області, що може також спонукати його виїхати за межі Дніпропетровської області, у зв`язку з чим органи досудового розслідування не зможуть контролювати поведінку підозрюваного, та що може призвести до втрати зв`язку з даною особою. Також, враховуючи той факт, що ОСОБА_5 є військовослужбовцем ЗСУ та постійно змінює місце дислокації, в нього буде можливість залишити територію Дніпропетровської область або ж навіть і країну.

Крім того, зважаючи на практику Європейського суду з прав людини, у справах «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001, «Москаленко проти України» від 20.05.2010 в яких зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Слід зазначити, що досудове розслідування на даний час триває лише другий день, усі необхідні і достатні докази ще не зібрані, експертизи не проведені, очевидно не всі свідки допитані, а тому є всі підстави вважати, що перебуваючи під дією більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, підозрюваний ОСОБА_5 , матиме реальну можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення з метою уникнення кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення в якому він підозрюється.

Слідчий суддя також погоджується із наявністю ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме незаконного впливу на свідка ОСОБА_9 , військовослужбовця у цьому кримінальному провадженні, з яким разом підозрюваний разом проходить військову службу в одній військовій частині. А тому знаходить слушними доводи слідчого про те, що підозрюваний може здійснювати тиск на цього свідка, застосовувати залякування, погрози або вмовляння. Також, враховуючи що досудове розслідування триває та направлене на встановлення інших можливих свідків та очевидців вчинення цього злочину, відомості про яких наразі можуть бути відомими лише ОСОБА_5 , останній розуміючи це, перебуваючи на свободі, може віднайти їх та впливати на них.

Слідчий суддя вважає також цілком доведеним існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто ризику того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення. В обґрунтування цього ризику слід зазначити, що зважаючи на зухвалість вчинення цього злочину, з метою залякування та тиску на свідків, які можливо були очевидцями даного злочину ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, а саме шляхом залякування та погроз. Крім того, ОСОБА_5 з метою ухилення від правоохоронних органів, також фактично може самовільно залишити місце несення служби, що само по собі утворює склад інших кримінальних правопорушень, передбачених за ст. 407 408 КК України. Так, згідно вироку Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2023 ОСОБА_5 було засуджено за ч. 4 ст. 402, ст. 69 КК України до 2 років утримання у дисциплінарному батальйоні, яке він відбув 15.01.2025.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу судом враховано особу підозрюваного, який проживає у незареєстрованому шлюбі з жінкою від якого вони мають спільного повнолітнього сина, що проживає разом з ними, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні не має. За такого суд вважає, що підозрюваний має доволі слабкі соціальні зв`язки, які б утримували його від протиправної діяльності.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), які є достатніми для переконання, та з врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчинені якого підозрюється ОСОБА_5 та одночасної потреби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, за наявності ризиків, передбачених п.п. 1,2,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

На думку слідчого судді, жоден із більш м`яких запобіжних заходів на даній стадії досудового розслідування не може запобігти вищевказаним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного. Доказів того, що стан здоров`я підозрюваного чи інші обставини на даний час унеможливлюють перебування ОСОБА_5 під вартою, слідчому судді не надано.

За змістом ч. 1,2 ст.197 КПК України, строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, - з моменту затримання, тобто як видно з протоколу затримання підозрюваного ОСОБА_5 з 03.09.2025 з 03:01 год.

При цьому, відповідно до вимог ч. 4 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177, 178 КПК України, не вважає за необхідне визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину із застосуванням насильства.

На підставі викладеного та керуючись ст.176-178, 183,193-194, 196-197, 369-372 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання ст. слідчого СВ ВП №9 Криворізького РУП ГУ НП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задовольнити.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 02 листопада 2025 року до 03:00 год., без права внесення застави, помістивши його до ДУ «Криворізька установа виконання покарань (№3)».

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1