Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області в складі

головуючого - судді: ОСОБА_1

при секретарі судового засідання: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Новоархангельськ кримінальне провадження, що внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000099 від 04.06.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Вільшанка Новоархангельського району Кіровоградської області, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , невійськовозобов`язаного, освіта базова середня, тимчасово непрацюючий, неодруженого, стан здоров`я задовільний, утриманців і пільг немає, раніше не судимого.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за таких обставин:

01 червня 2025 року близько 01 години 52 хвилин, ОСОБА_4 перебував на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 .В подальшому, перебуваючи на подвір`ї домоволодіння, під час спілкування між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт під час якого останній на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, маючи на меті заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , лівою рукою схватив останню за шию та почав здавлювати її, продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 повалив останню на землю та перебуваючи зверху на ній, здавлюючи, обхватив двома руками її шию.

Потім ОСОБА_4 , тримаючи лівою рукою за шию ОСОБА_5 цілеспрямовано правою рукою здавив область лівого плеча та живота ОСОБА_5 .

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді осаднення на шкірі правої половини шиї, осаднення на шкірі нижньої третини лівого плеча, декількох осаднень на шкірі лівої половини живота, які мають ознаки легких.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення суті обвинувачення та положень ст. 63 Конституції та ст. 18 КПК України, пояснив, що йому зрозуміло в чому він обвинувачується, свою провину в інкрімінованому правопорушені визнав повністю. Надав покази, в яких повідомив, що вчинив правопорушення за обставин, які викладені в обвинувальному акті, події, місце і час відповідають дійсності. Щиро розкаюється, зазначив, що подібного більше не станеться, розуміє протиправність своєї поведінки, просив суворо не карати.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ніким не оспорюються. При цьому, суд вважає показання правдивими і кладе їх в основу вироку.

Враховуючи, що обвинувачений свою вину визнав повністю, суд з урахуванням думки учасників судового розгляду в порядку ч.3 ст.349 КПК України вважає недоцільним дослідження інших доказів про вищевказані обставини справи, оскільки такі обставини ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що всі учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає. Судом ухвалено обмежитись допитом обвинуваченої та дослідити документи, які характеризують особу, документи щодо речових доказів.

Такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що вина обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України повністю доведена, вважав за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді громадських робіт.

Потерпіла в судовому засіданні погодилася із запропоновоною прокурором мірою покарання, цивільний позов не заявляла.

Розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 проводився в межах пред`явленого, відповідно до обвинувального акта, обвинувачення.

При ухваленні вироку, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду" застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду, а саме: ст. 6 Конвенції, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також рішення ЄСПЛ "Коробов проти України", "Кобець проти України", "Бочаров проти України" де зазначається, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом» і така доведеність випливає із достатньо переконливих, чітких, узгоджених між собою висновків.

Частиною 1 ст. 125 КК України передбачено відповідальність за умисне легке тілесне ушкодження.

Суд, заслухавши прокурора, обвинуваченого, дослідивши та проаналізувавши докази, дійшов висновку, що надані стороною обвинувачення докази є належними, допустимими, і стороною захисту не спростовані. В ході розгляду встановлено, що подія кримінального правопорушення, інкримінованого ОСОБА_4 дійсно мала місце за обставин, викладених вище. Аналізуючи докази вини обвинуваченого в їх сукупності суд вважає, що вина обвинуваченого при зазначених в обвинувальному акті обставинах, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і доведена повністю, оскільки обвинувачений спричинив потерпілому тілесні ушкодження, що мають ознаки легких тілесних ушкоджень. Об`єктивна сторона кримінального правопорушення, яка полягає в завданні шкоди здоров`ю потерпіій має місце, злочин вчинено з прямим умислом.

За таких обставин, ОСОБА_4 слід визнати виннуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд виходить з принципів законності справедливості, обгрунтованності та індивідуалізації призначеного покарання, при цьому керується вимогами ст. 65 КК України, відповідно до якої особі має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, і й виправлення засудженого.

При призначенні покарання, суд також враховує практику Верховного Суду, (постанова № 634/609/15-к від 01.02.2018 щодо судової дискреції), де зазначено що саме суду належать повноваження, надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних проособу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Згідно ст.ст. 66, 67 КК України пом`якшуючими покарання обставинами є щире каяття, яке виразилось у тому, що обвинувачений визнав свою вину та щиро жалкує про вчинення кримінального правопорушення, засуджує свою протиправну поведінку, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує особу обвинуваченого, що за місцем проживання характеризуються посередньо, на обліку у лікарів - нарколога та психіатра не перебуває, характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, оцінюючи ступінь тяжкості вчиненого, ставлення до вчиненого, позицію прокурора та потерпілої, за таких обставин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, із призначенням покарання у виді громадських робіт з врахуванням приписів ст.ст.56, 76 КК України, що буде відповідати меті виховання та виправлення обвинуваченого, а також запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому у даному кримінальному провадженні не обирався, клопотань прокурора щодо його обрання до суду не надходило, підстав для обрання запобіжного заходу з урахуванням міри покарання, на даному етапі судом не вбачається.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді 60 (шістидесяти) годин громадських робіт

Речовий доказ: DVD-R диск з камери відеоспостереження - залишити при матеріалах.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Новоархангельський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. У разі, якщо було подано апеляційну скаргу, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст вироку негайно після проголошення резолютивної частини згідно ч.15 ст.615 КПК України вручити прокурору та обвинуваченому, роз`яснити, що інші учасники судового розгляду мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: