Справа № 712/7552/25
Провадження № 1-кс/712/2818/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Черкаси

Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Черкаси клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001651 від 08.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сагунівка, Черкаського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 2, 3 ст. 297 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшло клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001651 від 08.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1, ч. 2 ст. 297, ч. 3 ст. 297 КК України.

Сторона обвинувачення обґрунтовує клопотання наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 низки кримінальних правопорушень: домашнє насильство (ст. 126-1 КК України); осквернення могил осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, вчинено повторно (ч. 2, 3 ст. 297 КК України);

Окрім цього, клопотання обґрунтовано наявністю ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик переховування від слідства та суду, з огляду на тяжкість злочинів та покарання; ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків, у тому числі з огляду на спільне проживання з потерпілим; ризик вчинення нового злочину, що вже реалізувався - ОСОБА_4 , маючи статус підозрюваного за ст. 126-1 КК України, повторно вчинив дії, кваліфіковані за ч. 3 ст. 297 КК України.

Слідчим також взято до уваги положення ст. 178 КПК України: тяжкість обвинувачення, значна доказова база, попередня судимість та зроблено висновки, що більш м`які запобіжні заходи (особисте зобов`язання, домашній арешт, застава) не є достатніми для нівелювання ризиків.

З огляду на викладене, орган досудового розслідування дійшов висновку про наявність підстав для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням застави.

Позиція учасників у судовому засіданні

Прокурор ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримала, просила задовольнити. Захисник та підозрюваний просили розглянути питання щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Потерпілий ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_4 , який є його сином, веде асоціальний спосіб життя, де останній проживає йому невідомо.

Слідчий суддя, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дійшов до наступних висновків.

Суть кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється особа

ОСОБА_4 , систематично вчиняв щодо свого батька ОСОБА_7 психологічне насильство, що супроводжувалося образами, погрозами, приниженням честі та гідності, нецензурною лайкою, що є істотно травмуючою ситуацією для потерпілого. ОСОБА_4 неодноразово притягували до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, однак це не зупинило його від продовження протиправної поведінки.

Крім того, 29.05.2025 вчинив наругу над могилою військовослужбовця, який загинув під час захисту територіальної цілісності України, зокрема - викрав воскову свічку чорного кольору та прозору статуетку на дерев`яній підставці, після чого відніс викрадені з могили предмети та розпорядився на власний розсуд.

Після цього, 31.05.2025 у нічний час доби він знову прибув на те ж саме кладовище, де повторно здійснив наругу - цього разу над могилами працівників поліції, які загинули від під час участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії при захисті Батьківщини, зірвавши два прапори з шевроном «КОРД», які знаходились на могилах.

Щодо обґрунтованості підозри

Відповідно до положень ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність останнього до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Згідно з доводами, наведеними у клопотанні, та документами, наданими на їх підтвердження обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема:протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 22.04.2025 від ОСОБА_8 ; копіями постанов Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.11.2024 у справі № 712/13654/24, від 17.02.2025 у справі № 712/1171/25; показаннями потерпілого ОСОБА_8 ; показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ; висновком експерта № 305 від 23.05.2025; електронним рапортом № 46216 від 01.06.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 01.06.2025 від ОСОБА_11 ; протоколом огляду місця події від 01.06.2025 із фототаблицею; показаннями потерпілої ОСОБА_11 ; протоколом обшуку за адресою: АДРЕСА_1 від 01.06.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.06.2025; протокол огляду предметів від 02.06.2025; електронним рапортом № 46490 від 02.06.2025; протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 02.06.2025 від ОСОБА_12 ; протоколом огляду місця події від 02.06.2025 із фототаблицею; показаннями потерпілої ОСОБА_12 від 01.06.2025; протокол огляду предметів від 03.06.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Ураховуючи вищезазначені загальні підходи до обґрунтованості підозри, а також установлені згідно з матеріалами судового провадження факти, слідчий суддя вважає, що наявна інформація, яка може переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 своїми діями, про які йдеться у повідомленні про підозру, вчинив інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Наявність ризиків та їх обґрунтованість

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, у клопотанні слідчим заявлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду (пункт 1)

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років позбавлення волі, у зв`язку з цим є обґрунтовані підстави вважати, що він, усвідомлюючи ймовірність такого покарання, може переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначене вказує на існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, який відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Співставлення можливих негативних наслідків для підозрюваного у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводить, що ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду є достатньо високим.

Окрім цього, відповідно до матеріалів клопотання, ОСОБА_4 не має постійного місця проживання в м. Черкаси, фактично веде асоціальний спосіб життя, що значно ускладнює забезпечення його належної процесуальної поведінки. Відсутність стабільного побуту, постійного джерела доходу, соціальної прив`язаності та будь-яких обов`язкових зобов`язань перед державою чи суспільством свідчить про високий рівень мобільності підозрюваного та підвищує ймовірність його ухилення від участі у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, а тому ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, є обґрунтованим.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні (пункт 3)

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, обґрунтовується тим, що підозрюваний, перебуваючи на свободі може незаконно впливати на свідків та потерпілого у кримінальному провадженні, шляхом підбурювання, вмовляння, залякування, підкупу з метою примушування їх до надання завідомо неправдивих показів або відмови від їх надання, що негативно вплине на хід досудового розслідування та судового розгляду.

Зазначене вказує на існування ризику незаконного впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (пункт 5)

Щодо ризику вчинення іншого кримінального правопорушення або продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слід зазначити, що цей ризик підтверджується вже реалізованою поведінкою підозрюваного.

Так, із матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_4 вчинив дії, які стали підставою для повідомлення йому про підозру за ст. 126-1 КК України, однак незважаючи на перебування у статусі підозрюваного, упродовж короткого часу після цього вчинив нові кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2, 3 ст. 297 КК України. Така поведінка свідчить про ігнорування підозрюваним правових наслідків своїх дій та демонструє його схильність до протиправної поведінки навіть за умов кримінального переслідування.

Крім того, встановлено, що підозрюваний не має постійного місця роботи, раніше неодноразово притягувався до кримінальної та адміністративної відповідальності, а вчинення повторної наруги над могилами учасників бойових дій після попередньої аналогічної дії, дозволяє дійти обґрунтованого висновку про відсутність у нього стримуючих факторів, які могли б запобігти вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Отже, сукупність наведених обставин підтверджує реальну ймовірність того, що у разі перебування на свободі ОСОБА_4 може знову вчинити кримінальне правопорушення, у тому числі однорідне з тим, у якому він підозрюється, або продовжити вже вчинене. Зазначене дає слідчому судді достатні підстави вважати, що наявний ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальним, актуальним та не може бути усунутим шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу

На переконання слідчого судді, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією підозрюваного, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного досудового розслідування, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених слідчим суддею обставин, необхідним є саме тримання під вартою, оскільки з урахуванням індивідуальних обставин підозрюваного, застосування домашнього арешту, як основного запобіжного заходу, буде недостатнім стримуючим фактором від реалізації встановлених ризиків і створить можливості для вчинення ним позапроцесуальних дій з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Домашній арешт, у тому числі цілодобовий, пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів комунікації, що може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Отже, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням їх особистих характеристик, слідчий суддя приходить до висновку, що до підозрюваного потрібно застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про строк дії такого запобіжного заходу, слідчий суддя враховує встановлені ризики, обсяг обставин, що підлягають доказуванню, з огляду на правову кваліфікацію, а також введений на всій території України воєнний стан, який може ускладнити проведення слідчих та процесуальних дій, а тому вважає за доцільне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Щодо визначення розміру застави

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Згідно із п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину має встановлюватися в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_13 , дані про особу підозрюваного, його родині та соціальні зв`язки окрема, відсутність постійного місця проживання, роботи, доходів, схильність до систематичного порушення закону, повторність кримінальних правопорушень, вчинених у короткий проміжок часу, а також реальні ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що у даному випадку існує необхідність визначення значного, в той же час не завідомо непомірного розміру застави.

З урахуванням наведених обставин, слідчий суддя вважає за доцільне визначити розмір застави у межах 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 грн.

Такий розмір застави, з одного боку, відповідає тяжкості інкримінованих правопорушень, індивідуальним характеристикам особи підозрюваного, його процесуальній поведінці, а з іншого - не є явно непосильним і забезпечує баланс між інтересами правосуддя, необхідністю забезпечення процесуального обов`язку, а також дотриманням принципу розумності при обмеженні прав особи.

Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням установлених вище обставин кримінального провадження та наданих стороною обвинувачення доказів на підтвердження викладених у клопотанні доводів, що свідчать про набуття ОСОБА_4 статусу підозрюваного у кримінальному провадженні, про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення останнім інкримінованих кримінальних правопорушень, про достатні підстави вважати, що існують ризики вчинення ним дій, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для задоволення клопотання слідчого та застосування стосовно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 205, 309, 372 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 58 днів, тобто до 28 липня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту затримання, тобто з 01 червня 2025 року.

Визначити підозрюваному, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211 960 грн (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят), у разі внесення якої звільнити його з-під варти.

Після внесення застави підозрюваний звільняється з-під варти, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою. З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

У випадку внесення підозрюваним або заставодавцем застави, покласти на ОСОБА_4 , такі обов`язки:

-прибувати до слідчого, прокурора та суду за першим викликом;

-не відлучатись із населеного пункту, де він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання та роботи.

Роз`яснити, якщо підозрюваний не виконає покладені на нього обов`язки застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, його захиснику, прокурору та направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор».

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним, який тримається під вартою - з моменту вручення її копії.

Повний текст ухвали складено 06.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1