Житомирський апеляційний суд
Справа №296/3585/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/289/25
Категорія ст.183 КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря: ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8

прокурора ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого відділу розслідування СУ ГУНП в Житомирській області про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 08 червня 2025 року з визначенням розміру застави,

встановила:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу ОСОБА_6 до 08 червня 2025, визначено розмір застави 454 200 грн. та покладено на нього відповідні обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України.

Слідчий суддя, із урахуванням наведених у клопотанні та встановлених в засіданні обставин, пояснень учасників провадження, об`єктивної неможливості завершення досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, дійшов висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 та неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у пунктах 1, 3 частини 1 статті 177 КПК України, котрі станом на час розгляду клопотання не зменшились.

Крім того, слідчий суддя вважав за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_6 деяких обов`язків, передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України, у 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу, постановити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор погоджується з рішенням слідчого судді в частині застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважає необґрунтованим та таким, що не в повній мірі відповідає обставинам кримінального провадження та особі підозрюваного рішення про визначення судом розміру застави.

Зазначає, що поряд із наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, існує комплекс ризиків передбачених п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які зумовлюють необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, саме без визначення розміру застави

Вважає, що судом не враховані доводи прокурора і слідчого про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, вчинених в умовах військового стану (ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 4 ст. 185 КК України), у тому числі у складі групи осіб, де максимальна безальтернативна відповідальність за ч. 4 ст. 189 КК України передбачена у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Зазначає, що судом не взято до уваги і те, що підозрюваний ОСОБА_6 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, перешкоджанню всебічному повному та неупередженому встановленню обставин вчиненого злочину, може вчиняти спроби протиправного впливу на учасників кримінального провадження будь- яким шляхом для зміни (відмови) від показів останніми (п. 3, 4 ч. 1 ст. 1 77 КПК України).

Наголошує, що злочин, передбачений ч. 4 ст. 189 КК України у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 , останній вчиняв із застосуванням насильства стосовно потерпілого, що процесуально зафіксовано у висновку експерта, а також висловлював погрози подальшого застосування насильства, окрім потерпілого, також і до свідка ОСОБА_10 , що зафіксовано у відповідних аудіозаписах, які долучено до матеріалів судової справи.

Посилається на те, що ОСОБА_6 на час вчинення інкримінованих йому злочинів ніде офіційно не працює та не мас офіційних доходів, при ньому підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України вчиненого з корисливих мотивів, а тому на переконання сторони обвинувачення вчинення аналогічних за змістом корисливих кримінальних правопорушень є фактично основним джерелом доходів підозрюваного.

Зазначає, що про схильність до вчинення кримінальних правопорушень свідчить і той факт, що 25.01.2021 вироком Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_6 визнано винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, де вже будучи в силу положень ст. 89 КК України раніше не судимим, на шлях виправлення не став, та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані із викраденням чужого майна (крадіжки), в складі групи осіб, в умовах воєнного стану, про що в межах іншого кримінального провадження №0000581 від 24.08.2024 йому повідомлено про підозру по дев`яти епізодам протиправних дій, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

На думку прокурора, судом не наведено переконливих висновків про можливість визначення ОСОБА_6 застави, яка б забезпечила запобіганню встановленим ризикам, в тому числі гарантувала, що ОСОБА_6 , враховуючи фактичні обставини провадження, під загрозою суворості покарання, не стане переховуватися, і що втрата визначеної слідчим суддею застави, в розмірі 454 200 гри., стримає його від настання вищенаведених ризиків.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, заперечення захисника та підозрюваного, на апеляційну, перевіривши матеріали провадження відповідно до вимог ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких під

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим заходом і він може бути застосованим тоді, коли жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених у ст. 177 КПК України.

Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу (його продовження) враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

14.12.2024 о 22 год. 13 хв ОСОБА_6 затримано у порядку ст.208 КПК України.

15.12.2024 у відповідності до вимог ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України.

16.12.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду ОСОБА_1 у справі №296/11546/24 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави строком до 22 год.13 хв. 12.02.2025.

07.04.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду ОСОБА_1 №296/3593/25 строк досудового розслідування у вказаному провадженні продовжено до 15.06.2025.

10.02.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду ОСОБА_11 у справі №296/1410/25 строк тримання під вартою без визначення розміру застави підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 10.04.2025.

09.04.2025 ухвалою слідчої судді Корольовського районного суду м. Житомира у справі №296/3585/25 строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 продовжено до 08.06.2025 та визначено заставу у розмірі 150 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 454 200 грн.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора на предмет законності та вмотивованість ухвали слідчої судді щодо ОСОБА_6 у частині визначення розміру застави, колегія суддів звертає увагу на таке.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Як убачається з оскаржуваної ухвали, визначаючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 розмір застави, слідча суддя взяла до уваги обставини, установлені ст. 177, 178 КПК України, вимоги ст. 182 цього Кодексу та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Тому, з урахуванням тяжкості кримінального правопорушення, його ступеня суспільної небезпеки, а також даних про особу підозрюваного ОСОБА_6 , слідча суддя прийшла до висновку, що застава, у розмірі, визначеному ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме 150 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб у разі її внесення здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків та не буде завідомо непомірна для нього.

З вказаним висновком погоджується і колегія суддів. Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, та таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, його тяжкістю та особливою суспільною небезпечністю, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним в ч.4 ст.182 КПК України, згідно з якою розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків..

Колегія суддів звертає увагу прокурора, що незважаючи на тяжкість інкримінованого правопорушення та його суспільну небезпечність, мета застосування запобіжних заходів полягає у забезпеченні виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, і у жодному випадку не може розцінюватися стороною обвинувачення, як завчасне відбування покарання, яке можливо буде призначене майбутнім вироком.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора, доводи якої не знайшли свого підтвердження і не впливають на висновки слідчої судді, не можуть бути задоволені, а тому оскаржувану ухвалу відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 407 КПК України слід залишити без змін як законну та обґрунтовану.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу прокурора Житомирської обласної прокуратури - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 09 квітня 2025 року, якою частково задоволено клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 до 08 червня 2025 року з визначенням розміру застави - 150 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 454 200 грн. без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді: