Справа № 632/1165/25
провадження № 1-кп/632/166/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2025 року місто Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі: головуючого - ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , представника власника майна АТ «Укргазвидобування» - адвоката ОСОБА_6 , розглядаючи у підготовчому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Златопільського міськрайонного суду Харківської області перебуває обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

09 липня 2025 року представник власника майна - ДК «Укргазвидобування» - адвокат ОСОБА_6 , звернувся до суду з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2025 року у справі № 632/377/25, в частині користування та розпорядження: автомобілем марки «МАЗ», моделі «642505/221», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України»; напівпричепом марки «УГСАТ 30», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України»; доливною ємністю під розчин розміром 2,5х6, висотою 4,8 м, об`ємом 40 куб. м, інвентарний номер 23, яка на праві власності належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України».

В обґрунтування клопотання зазначено, що у межах кримінального провадження №0000074 від 01 березня 2025 року, вказаною вище ухвалою слідчого судді було накладено арешт шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування тимчасово вилученим 01 березня 2025 року майном, що у подальшому було визнано речовими доказами - згаданими вище: автомобілем, напівпричепом та доливною ємністю, до проведення відповідних експертних досліджень у кримінальному провадженні.

Враховуючи те, що накладення арешту на майно перешкоджає законному власнику - АТ «Укргазвидобування», користуватися та розпоряджатися майном, а також те, що, стороною обвинувачення не надано доказів, які б вказували на необхідність застосування такого виду арешту, а саме в частині користування ним, зважаючи на те, що на даний час потреби в подальшому арешті автомобіля не існує, всі необхідні слідчі дії в тому числі експертні дослідження з вилученим майном проведено, представник власника майна вважає, що в подальшому у застосуванні такого виду арешту на майно відпала потреба, а тому існують всі передбачені Законом підстави для скасування арешту майна.

Як на законодавчо визначену підставу для скасування арешту майна представник власника майна послався на ст. ст. 16, 170, 174 КПК України, зокрема на положення абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, яким передбачено, що арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У судовому засідання представник власника майна - адвокат ОСОБА_6 , подане ним клопотання підтримав з наведених у ньому підстав.

При цьому наголосив, що арешт на майно було накладено з метою збереження речових доказів для проведення слідчих дій та експертних досліджень під час досудового розслідування.

Цю позицію сторона обвинувачення підтримувала в ході розгляду відповідного клопотання слідчим суддею.

За результатами розгляду клопотання про арешт майна, слідчим суддею було прийнято рішення накласти арешт на автомобіль, напівпричеп та доливну ємність саме до проведення відповідних експертних досліджень у кримінальному провадженні.

Оскільки досудове розслідування завершене, кримінальне провадження перебуває на стадії судового провадження, є очевидним, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба, а підстави для арешту майна, про які зазначала сторона обвинувачення, відпали.

Крім того представник власника майна заявив, що зазначені вище: автомобіль, напівпричеп та доливна ємність під розчин, вкрай необхідні АТ «Укргазвидобування» для здійснення профільної діяльності, оскільки значна частина техніки, що належала підприємству, була передана на потреби Збройних Сил України.

Прокурор проти задоволення клопотання про скасування арешту майна заперечував, вважає, що воно є передчасним, так як, це майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні та у подальшому, під час судового розгляду, в залежності від позиції сторони захисту, може бути предметом додаткових експертних досліджень.

До того ж прокурор зазначив, що питання про долю речових доказів, відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким завершується кримінальне провадження.

Водночас, прокурор не заперечував проти скасування арешту майна в частині заборони користування автомобілем, напівпричепом та доливною ємністю.

Крім того, прокурор повідомив, що усі необхідні процесуальні та слідчі дії із майном на яке накладено арешт, у тому числі експертні дослідження, на даний час проведені у повному обсязі.

Захисник, підтримавши клопотання про скасування арешту майна, зазначив, що на даний час підстав для застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження не має, оскільки всі слідчі дії щодо автомобіля під час досудового розслідування проведені. Зокрема, автомобіль оглянутий слідчим та експертами, про що складені відповідні процесуальні документи, проведені всі слідчі дії та експертні дослідження. Майно залишено на зберігання власнику, доказів про те, що воно приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене, перетворене або відчуження, не має.

При цьому захисник наголосив, що позицією сторони захисту є повне визнання вини обвинуваченим, й докази сторони обвинувачення не заперечуються.

Обвинувачений підтримав захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження у межах питання, що розглядається та матеріали подані в обґрунтування клопотання, суд доходить наступного.

Так, ч. 3 ст. 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно із ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2025 року, яка набрала законної сили 09 квітня 2025 року, задоволено клопотання прокурора про арешт майна та накладено арешт на тимчасово вилучені 01 березня 2025 року та визнані речовими доказами: автомобіль марки «МАЗ», моделі «642505/221», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України»; напівпричеп марки «УГСАТ 30», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який на праві власності належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України»; доливну ємність під розчин розміром 2,5х6, висотою 4,8 м, об`ємом 40 куб. м, інвентарний номер 23, яка на праві власності належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України», до проведення відповідних експертних досліджень у кримінальному провадженні шляхом заборони володіння, користування та розпорядження вказаним автомобілем.

При цьому постановлено залишити, враховуючи габарити транспортних засобів, автомобіля марки «МАЗ», моделі «642505/221», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та напівпричепа марки «УГСАТ 30», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на території Златопільської автоколони № 4 ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України» за адресою: Харківська область, Лозівський район, місто Златопіль, провулок Грушинський, 2.

Залишити, враховуючи її габарити та специфічне призначення, доливну ємність під розчин розміром 2,5х6, висотою 4,8 м, об`ємом 40 куб. м, інвентарний номер 23, на відповідальному зберіганні в.о. начальника відділення транспорту БУ «Укрбургаз» Шебелинської ВБР ОСОБА_7 поблизу села Єфремівка Лозівського району Харківської області.

Забезпечення організації зберігання арештованого майна покладено на орган досудового розслідування - слідче відділення ВП №1 Лозівського РВП ГУНП у Харківській області.

Водночас, як вбачається із змісту ухвали слідчого судді, клопотання про арешт майна було задоволено, тому, що прокурор довів, що на відповідному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовували таке втручання у права та інтереси власника майна, оскільки сприяли досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування та забезпечення збереження речових доказів, й таке втручання у право власності було пропорційним, так як, завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження могло бути виконано завдання для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням. Разом із цим, слідчий суддя зазначив, що автомобіль, напівпричеп та доливна ємність, які разом складають великогабаритний транспортний засіб як єдиний об`єкт, що спричинив ДТП, повністю відповідає критеріям речового доказу, встановленого ст. 98 КПК України, оскільки містить на собі сліди кримінального правопорушення, а тому може бути використаний в подальшому для проведення досудового розслідування, зокрема при проведенні відповідних експертиз з метою встановлення дійсних обставин та причин кримінального правопорушення.

Отже, арешт на майно за клопотанням прокурора був накладений з метою збереження речових доказів, для їх використання під час досудового розслідування, зокрема при проведенні із ними слідчих дій, у тому числі й експертиз.

Під час розгляду клопотання про скасування арешту майна прокурор повідомив суду, що всі слідчі дії та експертні дослідження із автомобілем марки «МАЗ», моделі «642505/221», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричепом марки «УГСАТ 30», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 та доливною ємністю під розчин, інвентарний номер 23, проведені.

Відповідно ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

У свою чергу, в контексті положень ст. ст. 16, 22, 26 КПК України, наявність потреб в подальшому застосуванні накладеного арешту насамперед покладається на орган досудового розслідування (прокурора), який і повинен доводи зазначені обставини.

Як встановлено судом, вилучене 01 березня 2025 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди майно, яке належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України», вже було предметом огляду, слідчих та процесуальних дій, необхідних для мети кримінального провадження.

Враховуючи викладене, суд доходить переконання, що загроза приховування, знищення або перетворення цих речових доказів у разі повернення їх власнику вже відсутня.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, приймаючи до уваги тривалість досудового розслідування та обмеження власника у праві вільного володіння його майном, враховуючи, що в ухвалі слідчого судді були визначені чіткі строки її дії, а саме до проведення відповідних експертних досліджень у цьому кримінальному провадженні, з чим погодилася сторона обвинувачення, суд доходить переконання, що потреби і надалі обмежувати власника у мирному володінні майном немає, продовження такого арешту суперечить інтересам власника, оскільки на даний час відпали обставини, які стали підставою для арешту майна, передбачені ст. 170 КПК України, що доведено представником власника майна .

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 16, 170, 174, 315 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання - задовольнити.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 05 березня 2025 року у справі № 632/377/25, провадження № 1-кс/632/25/25, на майно, яке на праві власності належить ДК «Укргазвидобування» НАК «Нафтогаз України»: автомобіль марки «МАЗ», моделі «642505/221», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ; напівпричеп марки «УГСАТ 30», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ; доливну ємність під розчин розміром 2,5х6, висотою 4,8 м, об`ємом 40 куб. м, інвентарний номер 23.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:ОСОБА_1