УХВАЛА

12 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 161/7607/23

провадження № 51-3098 cк 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора на ухвалу Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року щодо ОСОБА_4 ,

встановив:

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про перегляд ухвали апеляційного суду в касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання приписів зазначеної статті.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, в чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК), неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК) чи невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК).

Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи в обґрунтування кожної позиції.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, прокурор зазначає про незаконність ухвали Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 , посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Водночас у скарзі не наведено правового обґрунтування, яке б свідчило про наявність підстав для обов`язкового скасування судового рішення відповідно до положень ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України, з урахуванням норм ст. 370, 404, 412, 419 КПК України в їх системному зв`язку.

Також прокурор порушує у скарзі питання про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, не погоджуючись із кваліфікацією дій засудженого за ст. 116 Кримінального кодексу України (далі - КК) та вважаючи правильним застосування ч. 1 ст. 115 КК. Проте у скарзі не наведено належного мотивування, прокурором не зазначено доводів, які би спростовували висновки судів попередніх інстанцій щодо правової кваліфікації дій засудженого, а також відсутні посилання на конкретні порушення, що могли б свідчити про неправильність правової оцінки вчиненого діяння.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

За таких обставин необхідно залишити без руху касаційну скаргу, надавши прокурору строк для усунення недоліків.

Керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу прокурора на ухвалу Волинського апеляційного суду від 01 травня 2025 року щодо ОСОБА_4 , залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга повертається в разі, якщо особа в установлений строк не усунула недоліків касаційної скарги, залишеної без руху.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5 ОСОБА_2 ОСОБА_3