Справа № 274/3408/25
Провадження № 1-кс/0274/885/25
"19" травня 2025 р. м. Бердичів
Слідчий суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,
про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Узин Білоцерківського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше неодноразово судимого, відбуваючого покарання у ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», -
19.05.2025 слідчий СВ Бердичівського районного відділу поліції ГУ НП в Житомирській області ОСОБА_6 звернувся з клопотанням, в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.
Обґрунтування клопотання
16.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 390 КК України.
Необхідність обрання запобіжного заходу у виді взяття під варту слідчим мотивовано доведенням обґрунтованої підозри скоєння ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, та наявними ризиками: переховування від органів досудового розслідування або суду, незаконного впливу на свідків та продовжувати вчиняти інші правопорушення.
Процедура, позиції учасників провадження
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав з підстав, наведених у ньому.
Підозрюваний ОСОБА_5 вину у скоєному визнав, просить не обирати йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного заперечила проти задоволення клопотання. Вважає, що ризики не доведені доказами. Просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту за місцем відбування покарання.
Кримінально-процесуальне законодавство
Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті ( ч. 2 ст. 177 КК України).
За положеннями статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:
1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;
3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;
4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;
5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;
6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;
7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;
8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;
9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;
10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;
11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;
12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
Згідно вимог статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби (ч. 1 ст. 184 КПК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
За положеннями ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.
Обставини, встановлені слідчим суддею, їх оцінка та висновки
16.05.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України.
Відповідно до пред`явленої підозри - досудовим розслідуванням встановлено, що 02.09.2024 ОСОБА_5 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
Так, 19.02.2025 прибувши для відбуття покарання до державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» засуджений до обмеження волі
ОСОБА_5 під підпис був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 390, 391, 392, 393 КК України.
Так, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України, 08.05.2025 близько 15 години 10 хвилин засуджений до обмеження волі ОСОБА_5 виконував роботи за межами території державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» під наглядом робітника установи ОСОБА_7 .
У цей час, ОСОБА_5 маючи на меті самовільно залишити місце обмеження волі, скориставшись відсутністю нагляду з боку ОСОБА_7 , який втратив його з полю зору, та розуміючи протиправність своїх дій, зник у невідомому напрямку та без відповідного дозволу начальника державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» самовільно залишив межі вказаного виправного центру.
02.09.2024 ОСОБА_5 вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України призначено покарання у вигляді 1 року обмеження волі.
Так, 19.02.2025 прибувши для відбуття покарання до державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» засуджений до обмеження волі ОСОБА_5 під підпис був ознайомлений з вимогами Кримінально-виконавчого кодексу України та нормативно-правовими актами, що регламентують порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, правилами внутрішнього розпорядку установи виконання покарання для засуджених до обмеження волі та попереджений про кримінальну відповідальність за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 390, 391, 392, 393 КК України.
Так, будучи попереджений про кримінальну відповідальність за ст. 390 КК України, 08.05.2025 близько 15 години 10 хвилин засуджений до обмеження волі ОСОБА_5 виконував роботи за межами території державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» під наглядом робітника установи ОСОБА_7 .
У цей час, ОСОБА_5 маючи на меті самовільно залишити місце обмеження волі, скориставшись відсутністю нагляду з боку ОСОБА_7 , який втратив його з полю зору, та розуміючи протиправність своїх дій, зник у невідомому напрямку та без відповідного дозволу начальника державної установи «Бердичівський виправний центр (№ 108)» самовільно залишив межі вказаного виправного центру.
Обґрунтованість підозри вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 390 КК України, доводиться долученими до клопотання матеріалами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ; протокол огляду місця події; додатком до спецповідомлення; рапортом Чергового помічника начальника установи ДУ «Бердичівського виправного центру №108»; протоколом огляду відеозапису.
Дослідивши клопотання та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, заслухавши доводи прокурора, пояснення підозрюваного, думку захисника, слідчий суддя доходить висновку про часткове задоволення клопотання із таких підстав.
ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 390 КК України, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину та за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 3 років.
Рішенням профілактичної комісії ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" від 10.04.2025 ОСОБА_5 взятий на облік як схильний до самовільного залишення меж виправного центру.

За місцем відбування покарання ОСОБА_5 характеризується попередньо, він не має заохочень та стягнень.

Негативна репутація ОСОБА_5 , суть пред`явленої підозри, доводить, що існує ризик того, що він може переховувався від органу досудового розслідування та вчиняти інше кримінальне правопорушення.

Ризик незаконного впливу на свідків, якими є працівники ДУ «Бердичівського виправного центру №108» , прокурором жодними доказами не підтверджений.

Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя, виходячи з положень статті 178 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини та зазначає, що наявні докази того, що підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання останнього винуватим загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк до трьох років.

Слідчий суддя враховує вимоги ч. 1 ст. 183 КПК України, відповідно до якої тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Обираючи запобіжний захід, слідчим суддею враховано, що відбуваючи покарання у виді обмеження волі у ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" підозрюваний ОСОБА_5 буде перебувати під особливо пильним наглядом адміністрації установи, при цьому спеціальний дозвіл для залишення меж установи йому, вочевидь, буде можливо отримати лише у виключному випадку.

За наведених обставин, заважаючи на тяжкість пред`явленої підозри, слідчий суддя не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 виняткового запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що встановленим вище ризикам може запобігти більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Щодо можливості перебування підозрюваного ОСОБА_5 під домашнім арештом у приміщеннях Державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)", слідчий суддя зазначає, що таке перебування можливе, зважаючи на таке.

Частиною першою статті 181 Кримінального процесуального кодексу України визначено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Абзацом третім пункту 3 розділу І Інструкції про порядок виконання органами Національної поліції ухвал слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та про зміну раніше обраного запобіжного заходу на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 13.07.2016 №654, встановлено, що житло будь-яке приміщення, яке знаходиться в постійному чи тимчасовому володінні особи, незалежно від його призначення і правового статусу, та пристосоване для постійного або тимчасового проживання в ньому фізичних осіб, а також усі складові частини такого приміщення.

Тобто приміщення Державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)", у якій підозрюваний ОСОБА_5 відбуває покарання у виді обмеження волі, у розумінні законодавства України є його житлом на час відбування такого покарання, а тому до підозрюваного ОСОБА_5 може бути застосовано такий запобіжний захід як цілодобовий домашній арешт, тобто заборона залишати ці приміщення цілодобово.

Виходячи положень частини першої, пункту 2 частини другої статті 183, частин четвертої та п`ятої статті 194, частин другої, третьої статті 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя доходить висновку, що у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання піл вартою слід відмовити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборонити залишати житло, яким є приміщення Державної установи "Бердичівський виправний центр (№108)", розташованої за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2, із 17-00 год до 09-00 год наступної доби.

На виконання частини четвертої статті 196, з урахуванням частини шостої статті 181 Кримінального процесуального кодексу України слідчий суддя визначає дату закінчення дії ухвали у межах строку досудового розслідування 18.07.2025 включно.

Керуючись статтями 176, 177, 181, 183, 194, 196 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, заборонивши підозрюваному ОСОБА_5 залишати житло у місці відбування покарання в ДУ «Бердичівський виправний центр (№108)», що за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, вул. Низгірецька, 2 в період часу із 17-00 год до 09-00 год наступної доби.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язок прибувати до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

У задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Встановити строк дії ухвали до 18.07.2025 включно.

По закінченню даного строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до ДУ "Бердичівський виправний центр (№108)" та Бердичівського районного відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Житомирській області.

Ухвала підлягає до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1