Справа №:755/6048/25
Провадження №: 1-кс/755/1440/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2025 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001326 від 15.04.2025 року про арешт майна,

в с т а н о в и в:

Прокурор Дніпровської окружної прокуратури міста Києва звернувся до суду із клопотанням, у межах кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001326 від 15.04.2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.189 КК України про арешт майна.

Клопотанням обґрунтоване тим, що Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, під процесуальним керівництвом Дніпровської окружної прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001326, у ході якого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та іншими на даний час невстановленими особами, керуючись корисливими мотивами, з метою особистого збагачення, шляхом вчинення умисного злочину, шляхом вчинення умисних злочинів спрямованого на заволодіння чужим майном, розуміючи, що самостійно вчиняти такі злочини неможливо, та як це потребує силової підтримки, організували та очолили групу осіб, яка поділяла їх наміри та задуми.

Так, 14.04.2025 ОСОБА_5 , разом із ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та іншими на даний час невстановленими особами, перебуваючи у невстановленому місці, дізнались про причетність до фінансових операцій у великих розмірах ОСОБА_8 , 1986 року народження.

Вважаючи, що у володінні ОСОБА_8 наявна значна сума коштів, а також те, що в колі спілкування останнього перебувають особи, які мають значні фінансові статки, у вказаної невстановленої особи, виник злочинний умисел направлений на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 з корисливих мотивів.

У подальшому, 14.04.2025 року ОСОБА_9 запросив на зустріч ОСОБА_8 з метою з`ясування обставин щодо затримки фінансових розрахунків. Прибувши приблизно о 20:00 год. до кафе «Pastamore», що розташоване за адресою м. Київ, вул. Євгена Сверстюка, 6д, ОСОБА_8 зайшов до підвального приміщення вказаного кафе, де знаходились ОСОБА_4 , ОСОБА_5 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особи та ОСОБА_9 .

Реалізовуючи злочинний умисел на незаконне позбавлення волі, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 разом із невстановленими досудовим розслідуванням особами, перебуваючи у приміщенні вказаного кафе, шляхом нанесення тілесних ушкоджень, погроз фізичною розправою, чисельною та фізичною перевагою, а також розташуванням охоронця в отворі вхідних дверей, створили умови за яких потерпілий ОСОБА_8 не міг вільно пересуватись та здійснювати опір протиправним діям вказаних осіб.

Продовжуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне позбавлення волі ОСОБА_8 , позбавляючи його можливості вільно пересуватися, невстановлені особи йдучи попереду та з-заду потерпілого, вивели його на вулицю та посадили на заднє сидіння до автомобіля марки Land Rover Defender, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , на якому останнього перевозили по місту Києву.

Проїжджаючи на вказаному автомобілі неподалік парку імені Тараса Шевченка у місті Києві, ОСОБА_5 , який сидів на передньому пасажирському сидінні автомобіля марки Land Rover Defender, чорного кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 почав завдавати ударів кулаками в обличчя ОСОБА_8 , після чого останьому вдалося відкрити двері та вистрибнув із салону вказаного автомобіля. ОСОБА_8 , почав тікати однак ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , швидко його наздогнали та почали наносити тілесні ушкодження по тулубу та голові, а також, застосовуючи ніж, завдали рану правого вуха ОСОБА_8 .

У подальшому, заздалегідь розроблений злочинний план, на автомобілі марки Volkswagen Transporter, чорного кольору, з прикріпленими номерними знаками «Легіон 13», номер кузова НОМЕР_3 на місце події ОСОБА_4 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , проти волі ОСОБА_8 заштовхали останнього на третій ряд сидіння у вказаний автомобіль. При цьому, з метою забезпечення виконання злочинного плану, що полягав у незаконному позбавленні волі ОСОБА_8 , для його утримання та противазі вільному пересуванні, поряд із ним присів ОСОБА_7 та почав погрожувати фізичною розправою. У свою чергу, ОСОБА_6 присів на водійське сидіння даного автомобіля, ОСОБА_4 присів на переднє пасажирське сидіння та почали рух на ньому, позбавивши таким чином потерпілого можливості вільного пересування та отримання медичної допомоги, порушивши своїми умисними діями гарантовані статтями 29, 33 Конституції України та ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» права і свободи ОСОБА_8 на недоторканість особи та свободу пересування. У подальшому під час руху автомобіля ОСОБА_4 наніс удар кулаком правої руки в обличчя потерпілому ОСОБА_8 та через невеликий проміжок часу вийшов з вищевказаного автомобіля, а ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та потерпілим ОСОБА_8 продовжили рух.

Приблизно о 22:30 год., цього ж дня автомобіль марки Volkswagen Transporter, чорного кольору, з прикріпленими номерними знаками «Легіон 13», номер кузова НОМЕР_3 , в середині якого знаходились ОСОБА_7 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 було затримано працівниками поліції. В подальшому, потерпілого з тілесними ушкодженнями було доставлено до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

15.04.2025 допитано, як потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що на протязі одного року він знайомий з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 , з яким він спілкується з приводу бізнесу. 10.04.2025 ОСОБА_10 попросив ОСОБА_8 , допомогти йому закупити будівельні матеріали на суму близько 5 мільйонів гривень. Останній допоміг ОСОБА_10 познайомитись з ОСОБА_11 , якого він знає, як постачальника будівельних матеріалів, обмінявши їх мобільними номерами телефонів. 14.04.2025 ОСОБА_8 стало відомо, що начебто у той день ОСОБА_10 перерахував ОСОБА_11 грошові кошти, однак частини з них була заблокована фінансовим моніторингом. ОСОБА_11 хотів зустрітись з ОСОБА_10 , для вирішення цього питання, однак останній попросив ОСОБА_8 приїхати у кафе «Паста Море» о 18:00, щоб зустрітись з ОСОБА_12 . Прибувши у кафе ОСОБА_8 побачив ОСОБА_13 та 8 невідомих раніше йому осіб, яких начебто знав ОСОБА_11 , які почали питати про ОСОБА_10 та гроші, які були заблоковані. Дані невідомі особи вважали, що ОСОБА_8 у змові з ОСОБА_10 , та повинен повернути їм гроші у сумі 6 міл. гривень, під час чого змусили ОСОБА_8 написати відповідну розписку застосовуючи фізичне насилля, а також висловлюючи погрози. Відповідну розписку про «неіснуючий борг» невідомі хлопці також змусили написати і ОСОБА_11 на аналогічну суму грошей. Невідомі хотіли отримати відповідну розписку ще з ОСОБА_10 , та почали дізнаватись його адресу. В подальшому ОСОБА_13 та ОСОБА_8 посадили у автомобіль «Ленд Ровер» та почали возити по Києву, де в ході цього вимагали «виманити» ОСОБА_10 на зустріч. В ході даних дій ОСОБА_8 наносили тілесні ушкодження, та спричинили ножем поріз вуха. В один з моментів, ОСОБА_8 вдалось вибігти з автомобіля, однак хлопці, які були з « ОСОБА_14 » догнали його, та почали наносити тілесні ушкодження, викликавши до себе підкріплення осіб, які приїхали на мікроавтобусі «Фольксваген Транспортер» з номером «Легион 13», та затягли потерпілого до мікроавтобусу. На одній з вулиць міста, автомобілі зупинили працівники поліції та їх було затримано. В подальшому, потерпілого з тілесними ушкодженнями було доставлено до КНП «Київська міська клінічна лікарня швидкої медичної допомоги».

15.04.2025 о 21:50 затримано в порядку ст.208 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України.

16.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України.

Під час проведення досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_4 перебуває у шлюбі з ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у якої у власності перебуває автомобіль марки BMW моделі Х7, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі: НОМЕР_5 , набутий у власність останньою 10.04.2025 року. Однак відповідно до інформації з Єдиного Державного реєстру декларації ОСОБА_15 станом на 2021 рік не володіла активами на придбання вказаного автомобіля. Відповідно до ІП «Пенсійний фонд» ОСОБА_15 офіційно не працевлаштована.

На підставі вище викладено орган досудового розслідування вважає, що вказаний автомобіль придбаний за грошові кошти підозрюваного ОСОБА_4 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, клопотав про задоволення клопотання у його відсутність.

Відповідно до ст.172 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку, про необхідність розгляду клопотання без повідомлення власників майна, оскільки є необхідність забезпечення арешту майна, так як існують ризики відчуження майна до прийняття судом рішення.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов наступного.

Згідно норми ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Згідно п.7 ч.2 ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Крім того, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт на майно накладається з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами, згідно ч.1 ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Водночас, ч.2 ст.64-? КПК України передбачено, що третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Частиною 10 ст.170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Також, у ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення та про необхідність накладення арешту на майно на підставі ч.2 ст.170 КПК України, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти органи досудового розслідування з дотриманням відповідних положень національного законодавства та принципів верховенства права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.110, 131, 170-175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Дніпровської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме: транспортний засіб марки BMW моделі Х7, д.н.з. НОМЕР_4 , номер шасі: НОМЕР_5 , шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1