Справа № 461/7123/25
Провадження № 1-кс/461/5377/25
УХВАЛА

02.09.2025 року, слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого слідчого управління ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_6 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лисичанськ Луганської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000193 від 22.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

Слідчий звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке вмотивовано тим, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання, перевезення, зберігання з метою збуту та збут наркотичних засобів, обіг яких заборонено, всупереч вимогам ст.7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст.1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, розуміючи, що діяльність, пов`язана із незаконним придбанням, перевезенням, зберіганням з метою збуту та збутом наркотичних засобів, є суспільно небезпечною, діючи з корисливих мотивів, переслідуючи мету незаконного збагачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше серпня 2024 року, організував схему незаконного придбання, перевезення, зберігання з метою збуту, а також збут наркотичних засобів, обіг яких обмежено.

Так, ОСОБА_4 , розуміючи, що вказана діяльність є протиправною та кримінально караною, у зв`язку з чим вимагала чітких та узгоджених дій значної кількості людей, маючи намір здійснювати такі діяння протягом тривалого періоду часу, у невстановлений час та місці, але не пізніше серпня 2024 року створив та очолив організовану групу, до складу якої в різний час увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені на даний час особи.

Всі учасники організованої групи були об`єднані єдиним планом з розподілом функцій та ролей, також були обізнані про дії кожного з них та схвалювали їх, мали єдиний умисел на особисте збагачення шляхом придбання, зберігання, перевезення, з метою збуту, а також незаконного збуту наркотичних засобів, усвідомлювали, що приймають участь у злочинній діяльності та чітко виконували відведені їм функції.

ОСОБА_4 , як організатор групи, після залучення достатньої кількості осіб для спільної злочинної діяльності, а саме вчинення особливо тяжких злочинів, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів, розробив єдиний план злочинних дій, який був доведений до відома всіх учасників організованої групи, які надалі діяли згідно нього.

Крім того, ОСОБА_4 в ході здійснення злочинної діяльності, в період часу не пізніше серпня 2024 року налагодив отримання від невстановлених досудовим розслідуванням осіб наркотичних засобів. В подальшому, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 діючи у складі організованої групи, спільно та під керівництвом ОСОБА_4 , виконуючи відведену їм роль виконавців злочинів, з метою досягнення єдиної злочинної мети, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, підшукували потенційних клієнтів, із числа наркозалежних осіб, яким і здійснювали безпосередній збут наркотичного засобу метадон.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , як учасники організованої групи, виконували функції виконавців:

- за вказівкою організатора, отримували наркотичні засоби;

- за вказівкою організатора, здійснювали фасування на дози, попередньо отриманих від інших учасників організованої групи, наркотичних засобів для подальшого збуту;

- здійснювали збут наркотичних засобів;

- здійснювали облік грошових коштів отриманих готівковою та без готівковою формою.

14.05.2025 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, перевезенні, а також незаконному збуті наркотичних засобів, організованою групою, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

04.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про те, що він підозрюються у наданні неправомірної вигоди, службовій особі, за не вчинення службовою особою в його інтересах та інтересах третіх осіб будь-яких дій з використанням наданої їй влади чи службового становища, вчиненому організованою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 369 КК України, а також у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту, перевезенні, а також незаконному збуті наркотичних засобів, в особливо великих розмірах, вчиненому організованою групою осіб, повторно, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307 КК України.

Слідчий зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого та тяжкого кримінальних правопорушень, а відтак з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників у даному кримінальному провадженні, знищити, сховати чи спотворити речі та документи, що прямо або опосередковано можуть вказувати на його причетність до вчинення злочинів, чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інші кримінальні правопорушення. Відтак, в органу досудового розслідування є достатньо підстав стверджувати про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу. Просить клопотання задоволити та продовжити строк тримання під вартою підозрюваної на 60 діб.

Прокурор в судовому засідання клопотання підтримав, просив суд задовільнити його в повному обсязі.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання слідчого заперечували. Захисник зазначив, що у ОСОБА_7 наявні міцні соціальні зв`язки, у нього наявні певні захворювання, а відтак запобіжний захід у вигляді застави цілком забезпечить дотримання ним своїх процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників справи, дійшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000193 від 22.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 15.05.2025, щодо підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

08.07.2025 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова, щодо підозрюваного ОСОБА_7 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, без визначення розміру застави

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Слідчим суддею. під час обрання запобіжного заходу вже було вирішено питання обґрунтованості підозри ОСОБА_7 з якою погоджується суд і на момент розгляду вказаного клопотання.

Слідчий суддя на цьому етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Тому, на підставі оцінки сукупності отриманих доказів, слідчим суддею визначено, що причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для продовження строку застосування щодо неї обмежувального заходу.

За змістом положень Глави 18 КПК України у взаємозв`язку з вимогами ст. 331 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшилися, або нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, та неможливість завершення судового провадження до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Тобто, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (1); тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується (2); вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого (3); міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців (4); наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання (5); репутацію підозрюваного, обвинуваченого (6); майновий стан підозрюваного, обвинуваченого (7); наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого (8); дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (9); наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення (10); розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини (11); ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (12) (п. п. 1-12 ч. 1 ст. 178 КПК України).

Крім того, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, а саме:

-ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Про існування вказаного ризику свідчить те, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна і це може стимулювати підозрюваного до втечі;

-ризик, передбачений п.2 ч.1 ст. 177 КПК України, тобто знищити, сховати документи, речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Даний ризик підтверджується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України) свідки судом ще не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно неї.

Європейський суд з прав людини зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто, у справах, де особа обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване відносно підозрюваного .

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

На виконання вимог закону слідчий суддя розглядає можливість застосування менш суворого запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі перелічені в статті обставини.

Дослідивши надані сторонами кримінального провадження відомості, слідчий суддя під час вирішення питання про продовження застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховує таке:

- зібрані під час досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують обґрунтованість підозри ОСОБА_7 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень;

- тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих йому злочинів, є достатньою та співрозмірною для продовження застосування щодо останнього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою;

- вік та стан здоров`я підозрюваного дозволяють перебувати в слідчому ізоляторі під час досудового розслідування, що є необхідним для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Крім того, слідчий суддя враховує, що згідно листа філії ЦОЗ ДКВС України у Львівській області за період перебування в установі, ОСОБА_7 пройшов необхідні лабораторно-інструментальні методи обстеження, була проконсультований лікарями та отримує необхідне лікування.

Вищевикладене у своїй сукупності свідчить про те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному та обмеження його конституційних прав у даному випадку, є виправданим з точки зору відповідного суспільного інтересу, що значно переважає інтереси однієї людини та відповідає практиці Європейського Суду з прав людини.

При цьому обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею не встановлено.

Отже, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання реалізації вказаних ризиків.

Відповідно до ч. 1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

З урахуванням вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного. Слідчий суддя також враховує, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 12 КК України, особливо тяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі понад двадцять п`ять тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, позбавлення волі на строк понад десять років або довічного позбавлення волі.

Злочин інкримінований підозрюваному передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Водночас відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З огляду на вищезазначене, виходячи з категорії злочинів у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_7 , підстав для визначення розміру застави слідчий суддя не знаходить. У даному конкретному випадку слідчий суддя враховує, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється останній відносяться до категорії тяжких та особливо тяжких злочинів. Окрім того, злочин, передбачений ч.3 ст. 307 КК України відноситься до кримінальних правопорушень у сфері обігу наркотичних засобів, тобто тих, які можуть заподіяти значну шкоду здоров`ю окремих осіб, вчинені з корисливих мотивів та з метою особистого збагачення, що має суспільно небезпечний характер.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 369-372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задоволити повністю.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 31 жовтня 2025 року включно.

Повний текст ухвали проголошено 05 вересня 2025 року о 15 год. 15 хв.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1