КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-cc/824/2875/2025 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
Єдиний унікальний номер справи: 761/8447/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2025 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 , з яким встановлено відеоконференцзв`язок,

представника (захисника) ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника (захисника) ОСОБА_7 в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 4-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , яке погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке 30 жовтня 2024 року було вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме на предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, із забороною розпорядження і користування цим майном.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник (захисник) ОСОБА_7 подав в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді.

Зокрема, апелянт звертає увагу, що копію оскаржуваної ухвали слідчого судді було отримано лише 11 березня 2025 року.

Крім того, автор апеляції стверджує, що майно було вилучене 30 жовтня 2024 року, після чого прокурор звернувся з клопотанням про накладення арешту на майно, але в частині накладення арешту на грошові кошти йому було відмовлено. В подальшому було направлено заяву про повернення вказаного тимчасово вилученого майна, однак цю заяву було проігноровано. Також апелянт відмічає, що старший слідчий звернувся з відповідним клопотанням про арешт майна лише 27 лютого 2025 року, тобто через 4 місяці після проведення обшуку.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника (захисника), який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги і просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що представником (захисником) ОСОБА_7 не було пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року з огляду на положення абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000770, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 серпня 2024 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 111-2; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

30 жовтня 2024 року на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2025 року було проведено обшук у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , під час якого було виявлено та вилучено, серед іншого, предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука.

Постановою старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 4-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 від 30 жовтня 2024 року зазначені предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, було визнано речовими доказами у цьому кримінальному провадженні.

21 лютого 2025 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

27 лютого 2025 року (клопотання датоване 26 лютого 2025 року) старший слідчий в ОВС 1-го відділу 4-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке 30 жовтня 2024 року було вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме на предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, із забороною розпорядження і користування цим майном.

Це клопотання мотивовано необхідністю забезпечення такого виду покарання як конфіскація майна.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року зазначене клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи приведене клопотання старшого слідчого, внесене в межах кримінального провадження № 0000770, про накладення арешту на майно, яке 30 жовтня 2024 року було вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме на предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, із забороною розпорядження і користування цим майном, слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, дослідив матеріали, які додані до клопотання, та прийшов до правильного висновку, що існують достатні правові підстави для накладення арешту на майно, яке 30 жовтня 2024 року було вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме на предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, із забороною розпорядження і користування цим майном, з огляду на те, що такий арешт є необхідним для забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

З урахуванням викладеного слідчий суддя, всупереч ствердженням апелянта, встановив належні правові підстави, передбачені ч. 5 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання органу досудового розслідування і накладення арешту на предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, які 30 жовтня 2024 року були вилучені під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , із забороною розпорядження і користування цим майном, оскільки санкцією за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у якому підозрюються ОСОБА_8 , встановлено такий додатковий вид покарання як конфіскація майна.

В свою чергу, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою, визначеною в п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, тобто з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно, яке 30 жовтня 2024 року було вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме на предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, із забороною розпорядження і користування цим майном, врахувавши і наслідки від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження для інших осіб та забезпечивши своїм рішенням розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Зважаючи на вищевикладене в сукупності з обставинами кримінального провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт на перелічене у клопотанні старшого слідчого майно, яке 30 жовтня 2024 року було вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , із забороною розпорядження і користування цим майном, діяв у спосіб і у межах чинного законодавства, арешт застосував на засадах розумності та співмірності, а тому доводи автора апеляції, які викладені в його апеляційній скарзі стосовно відсутності підстав для арешту зазначеного вище майна, слід визнати непереконливими.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Враховуючи встановлені факти та відповідні їм правовідносини, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, у зв`язку з чим її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника (захисника) ОСОБА_7 в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_8 - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 395, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 1-го відділу 4-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 , та накладено арешт на майно, яке 30 жовтня 2024 року було вилучене під час проведення обшуку у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_8 , а саме на предмети прямокутної форми, за зовнішніми ознаками схожі на грошові кошти, зокрема, долар США, у сумі 49270 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів США, у кількості 490 штук, купюрами номіналом 50 доларів США, у кількості 5 штук, купюрою номіналом 20 доларів США, у кількості 1 штука, із забороною розпорядження і користування цим майном, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника (захисника) ОСОБА_7 в інтересах власника майна (підозрюваного) ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_________________ __________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4