Справа № 573/722/24
Провадження № 1-в/577/62/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 травня 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі засідань суду в м. Конотоп заяву ОСОБА_5 про зарахування строку тримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у строк відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням в якому просить зарахувати у строк відбування покарання строк утримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у період з 14.02.2019 по день прийняття рішення за клопотанням. В обгрунутування клопотання вказує, що вироком Апеляційного суду від 28.12.2004 його засуджено до довічного позбавлення волі, місцем відбування покарання визначено ДУ «Замкова виправна колонія № 58». На підставі ухвали Білопільського районного суду від 08 листопада 2018 року у зв`язку із розглядом кримінального провадження за нововиявленими обставинами, 14 лютого 2019 року він прибув до ДУ «Сумський слідий ізолятор», де утримується по теперішній час. Просить застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26.11.2015), зокрема підпункт «Ґ».

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 вимоги клопотання підтримав і прохав його задовольнити, посилаючись на зворотність дії закону в часі і його тривале перебування в Сумському СІЗО. Результати розгляду судом його заяви про перегляд вироку за нововиявленими обставинами, наразі він оскаржує.

Захисник ОСОБА_4 підтримав думку підзахисного.

Прокурор прохав суд відмовити в задоволенні клопотання.

Вислухавши доводи засудженого, захисника, прокурора, дослідивши матеріалами клопотання, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів кримінальної справи № 1-20/2004 вбачається, що 28 грудня 2004 року ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Сумської області за ст. ст. 93 п. «з», 94, 123 ч. 1 КК України 1960 року, ст. ст. 129 ч. 1, 263 ч. 1, 201 ч. 1, 185 ч. 2 КК України 2001 року, на підставі ст. 42 ч. 1 КК України 1960 року, за сукупністю злочинів до остаточного покарання у виді довічного позбавлення волі. Запобіжний захід залишено тримання під вартою (а.с. 223-233 Т. №4).

Ухвалою колегії суддів Судової палати з кримінальних справ Верховного Суду України від 29 березня 2005 року касаційну скаргу засудженого залишено без задоволення, а вирок суду без змін (а.с. 264-267 Т. №4).

Згідно розпорядження вирок суду від 28 грудня 2004 року набрав законної сили 29 березня 2005 року (а.с. 276 Т. №4).

За повідомленням Замкової виправної колонії № 58 від 12.12.2005, засуджений ОСОБА_5 10 грудня 2005 року прибув для подальшого відбуття покарання (а.с. 311 Т. №4).

Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 03 серпня 2021 року засудженому ОСОБА_5 зараховано в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 22 березня 2004 року по 29 березня 2005 року включно з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідають два дні позбавлення волі (у справі № провадження 1-в/577/62/2 а.п. 121 -124).

Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року, яку залишено без змін ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 29 січня 2024 року, у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення за період з 14 лютого 2019 року відмовлено (у справі № провадження 1-в/577/62/2 а.п. 125-127).

Згідно з ч. 5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того ж кримінального провадження, тобто в межах якого до особи застосовано попереднє ув`язнення, проводиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»).

У строк попереднього ув`язнення включається строк: а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання; в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження; г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи; ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі в судовому розгляді кримінального провадження (в редакції Закону України від 26.11.2015 року № 838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання»).

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Тобто в розумінні положень вищевказаної норми законодавства попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили.

З огляду на вказане та враховуючи вимоги наведених норм закону, перебіг строку попереднього ув`язнення розпочинається з моменту фактичного затримання особи та закінчується моментом набрання вироком законної сили стосовно цієї особи.

Вирок Апеляційного суду Сумської області від 28 грудня 2004 року щодо ОСОБА_5 набрав законної сили 29 березня 2005 року, а тому етапування ОСОБА_5 до Державної установи «Сумський слідчий ізолятор» та перебування його у вказаній установі для вирішення його заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не може вважатися попереднім ув`язненням.

Верховний Суд неодноразово наголошував у своїх рішенням про те, що положення ч.5 ст.72 КК України стосуються виключно строку перебування під вартою особи до набрання вироком законної сили (справа № 537/400/17 провадження № 51-5163км18; справа № 570/3996/16-к провадження № 51-5470км18; справа № 567/513/16-к провадження № 51-259 км 17).

Таким чином, після набранням вироку відносно ОСОБА_5 законної сили останній вважається засудженим і фактично відбуває призначене покарання, а тому у вказаний період, правовий режим попереднього ув`язнення на нього не розповсюджується.

З огляду на викладене, у задоволенні клопотання засудженого слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про зарахування строку тримання в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у строк відбування покарання - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд Сумської області протягом семи днів з дня її оголошення.

СуддяОСОБА_1