Справа № 706/355/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 травня 2025 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка Черкаської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000160 від 07.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Осітна, Христинівського району, Черкаської області, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, із повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 26.11.2011 Христинівським районним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

- 14.03.2013 Христинівським районним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, звільнений 03.07.2014 на підставі акта амністії,

за ч. 1 ст. 162 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у середині лютого 2025 року у денний період доби (точний час та дата в ході дізнання невстановлена), реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне проникнення до іншого володіння особи, а саме до приміщення літньої кухні та господарського приміщення домоволодіння АДРЕСА_2 , з метою дрібного викрадення чужого майна, порушуючи вимоги ст.30 Конституції України, якою проголошено, що кожному гарантується недоторканість володіння особи, ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що ратифікована Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997, якою закріплено право людини на повагу до свого житла, умисно, протиправно, всупереч волі законного володільця - ОСОБА_5 , без законних на те підстав, усвідомлюючи, що його дії носять незаконний та протиправний характер, будучи впевненим, що за ним ніхто не спостерігає, проник до подвір`я вказаного домоволодіння, де пошкодивши скоби на вхідних дверях, таємно, незаконно, проник у середину приміщення літньої кухні та господарського приміщення (кладової), чим порушив недоторканість володіння ОСОБА_5 та здійснив дрібне викрадення належного останній майна.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 162 КК України незаконне проникнення до іншого володіння особи.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненому кримінальному правопорушенні визнав повністю, у вчиненому розкаявся, критично оцінив свою протиправну поведінку та надав показання щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення, зазначивши, що подія мала місце у 2025 році, точної дати він не пам`ятає. Потрібні були кошти на продукти харчування, тому він зайшов до домоволодіння потерпілої, шляхом пошкодження скоби на вхідних дверях проник до приміщення літньої кухні та сараю, де заволодів газовою пічкою, яка була у розібраному стані, відрами, колосніками. До будинку не заходив. Кому належить дане домоволодіння обвинуваченому не відомо. Кваліфікацію дій за статтею 164 КК України не оспорює.

Відповідно до ч. 1 ст. 348 КПК України суд встановив, що обвинуваченому ОСОБА_4 суть обвинувачення зрозуміла. Обвинувачений визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, щиро розкаюється у вчиненому, його показання є послідовними, логічними, а тому не викликають сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

З огляду на беззаперечне визнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, згодою із кваліфікацією вчиненого діяння, відсутність заперечень щодо встановлених обставин учасників судового провадження, які з`явились у судове засідання, відсутність сумнівів щодо добровільності та істинності їх позицій, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються, та вирішив обмежитись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням доказів, які характеризують особу обвинуваченого, з метою з`ясування наявності обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обтяжують чи пом`якшують покарання.

Наслідки розгляду справи відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України учасникам судового провадження судом роз`яснені.

Допитавши обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, які характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 доведена і він повинен нести відповідальність за ч. 1 ст. 162 КК України, тобто, за незаконне проникнення до іншого володіння особи.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 скоїв кримінальний проступок, раніше судимий, судимості у встановленому законом порядку не зняті та не погашені, він ніде не працює, за місцем проживання характеризується формально позитивно, із 07.05.2024 перебуває на обліку у лікаря нарколога. На обліку у лікаря психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відсутні.

При визначенні виду покарання суд враховує особу обвинуваченого, його відношення до вчиненого кримінального проступку, засудження ним власної поведінки в судовому засіданні, наявність не знятої та не погашеної судимості, відсутність обставин, які обтяжують покарання, а також те, що кримінальним проступком не завдано тяжких наслідків та вважає за необхідне, з урахуванням всіх наведених вище обставин, призначити йому покарання у виді штрафу.

Суд вважає, що призначене таким чином ОСОБА_4 покарання найбільше відповідатиме меті його призначення відповідно до ст. 50 КК України, буде необхідним й достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не пред`являвся.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувалися. Клопотань про їх застосування не надходило.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Христинівський районний суд Черкаської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано, або у разі подання апеляційної скарги після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок не скасовано.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_6