Справа № 161/5844/25
Провадження № 1-кс/161/1899/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 20 травня 2025 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднані справи за скаргами заявника ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, що проявилась у відмові у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Луцького міськрайонного суду надійшли скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурорів Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, що проявилась у відмові у визнанні потерпілим в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Свої скарги скаржник мотивує тим, що 21.03.2025 року він звернувся до Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону із клопотання про визнання його потерпілим в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, однак його звернення не було розглянуте.

Тому просить, зобов`язати прокурорів Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону визнати його потерпілим у кримінальному провадженні та надати пам`ятку про права та обов`язки потерпілого.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав наведених в ній. В чергове судове засідання, скаржник не прибув, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в чергове судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд скарги за його відсутності , з урахуванням зайнятості в іншому судовому провадженні та просив відмовити у задоволенні скарги за відсутністю на це підстав.

Відповідно до положень, передбачених ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів не здійснюється.

Дослідивши об`єднані скарги та долучені до неї матеріали, в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч.1 п.1 ст.303 КПК України під час досудового провадження можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які зокрема полягають у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вжити у визначені цим кодексом строки.

Згідно ч.1 ст.220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

На підставі ч.3 ст.110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.

Частина 5 ст.110 КПК України регламентує зміст і форму постанови слідчого, дізнавача та прокурора.

Ч.2 ст.220 КПК України передбачає, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Зазначений порядок встановлює, що клопотання має бути розглянуте особою, якій воно направлене (в даному випадку прокурором) та або задовольняється, або виноситься вмотивована постанова про відмову в задоволенні клопотання, про що повідомляється особа, яка заявила клопотання.

Тому, в даному випадку прокурор на виконання вимог ст. 220 КПК України повинен був або повідомити заявника про задоволення клопотання, або ж винести вмотивовану постанову про відмову у задоволенні клопотання.

Наведені вище процесуальні норми містять імперативну вимогу про необхідність повідомлення прокурором заявника про прийняте процесуальне рішення та вручення (направлення) його копії. Однак, орган досудового розслідування не дотримався цього обов`язку щодо заявника ОСОБА_3 , в частині розгляду його заяв, які були отриманні 21.03.2025 року.

З огляду на вище наведене вбачається, що органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000008 від 03.02.2025 допущено порушення вимог ст. 220 КПК України, оскільки останній був зобов`язаний після вирішення клопотання ОСОБА_3 від 21.03.2025 року про повну або часткову відмову в задоволенні клопотань винести вмотивовану постанову у встановлені строки, тому на думку суду, органом досудового розслідування клопотання не було розглянуте згідно вимог чинного законодавства, а тому з огляду на вище вказане в даній частині скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, що проявилась з приводу не розгляду клопотання та зобов`язання вчинити дії в рамках кримінального провадження №0000008 від 03.02.2025, з наведених підстав підлягає до задоволення.

Щодо вимог скарги про зобов`язання прокурора визнати заявника потерпілим у кримінальному провадженні, тобто фактичної констатації слідчим суддею такого статусу, слідчий суддя зазначає про таке.

До повноважень слідчого судді не входить вирішення питання про визнання особи потерпілим, з`ясування питань заподіяння особі певної шкоди, її розміру та перевірки всіх обставин кримінального провадження, оцінка в цій частині будь-яких доказів на даній стадії кримінального провадження. Більше того, вказані вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки питання визнання заявника потерпілим відноситься до дискреційних повноважень слідчого (дізнавача), прокурора відповідно до вимог закону. У свою чергу, слідчий суддя не може підміняти і приймати рішення, котрі віднесені до компетенції органу досудового розслідування або прокурора, які є самостійними у прийнятті таких рішень відповідно до положень ст.ст.36, 40 КПК України. Протилежне суперечило би принципу диспозитивності, згідно з яким слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які віднесені до його повноважень цим Кодексом (ч.3 ст.26 КПК України). Слідчий суддя, суд не вправі перебирати на себе функції інших учасників кримінального провадження, зокрема функцію процесуального керівництва досудовим розслідуванням, яке здійснюється прокурором.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду від 01 грудня 2022 року (справа № 522/7836/21, провадження №51-2328 км22.)

Крім того, вимоги п.3 ч.2 ст.307 КПК України застосовуються слідчим суддею лише у випадку зобов`язання слідчого, дізнавача чи прокурора вчинити дію, яку він зобов`язаний вчинити.

З огляду на викладене вище, слідчий суддя приходить до висновку про необґрунтованість таких вимог скарги, у зв`язку з чим не вбачає підстав для їх задоволення у наведеній частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

У Х В А Л И В:

Скарги ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважену особу Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження №0000008 від 03.02.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 382 КК України, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 21.03.2025 року у відповідності до вимог ст.220 КПК України і про результати розгляду клопотання повідомити зацікавлену сторону вмотивованою постановою.

В решті вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження у суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1