Справа № 569/1684/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд в особі судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувшиу під час підготовчого судового розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт по кримінальному провадженні №0000906 від 12.04.2024 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, Донецької області, із середньою освітою, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 , представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИВ :

11 квітня 2024 року, ОСОБА_3 , близько 17 години 21 хвилини, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 , який перебував у технічно справному стані, рухаючись навпроти будинку №430 по вул. Соборній, зі сторони вул. Магеля в напрямку вул. Кн. Острозького, у м. Рівне, в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.200 №1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним, змінив напрямок руху праворуч, у результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_6 , який рухався у попутному напрямку .

У результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 , отримав тілесні ушкодження у вигляді переломовивиху в сегменті С6-С7 (6-7 шийних хребців) з травматичним антеспондилолітезом тіла С6 та травматичною протрузією міжхребцевого диску С6-С7 із набутим стенозом спинномозкового каналу та мієлопатією на рівні С6-С7, перелому суглобового відростка С7 справа, перелому дужки С7 зліва, забою спинного мозку (Frankel D), забою верхньогрудного відділу хребта, забійно-розмозженої рани м`яких тканин голови, забійної рани І-го пальця правої кисті, забою осадження м`яких тканин голови та обох гомілок, які в своїй сукупності відносяться до середнього ступеня тяжкості по критерію тривалого розладу здоров`я.

Порушення ОСОБА_3 , пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, який передбачає, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перебуває у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно- небезпечними наслідками, що настали.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, як своїми умисними діями, що виразились у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_3 подав клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки примирився із потерпілим, добровільно повністю відшкодував завдану кримінальним правопорушенням шкоду, відмінну від страхових виплат, що підтверджується заявою потерпілого, претензій від останнього немає. Також просив врахувати його тяжкий майновий стан та зменшити розмір належних до сплати процесуальних витрат.

Захисник ОСОБА_3 - адвокат ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченого та просив його задовільнити.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечував проти закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням потерпілого із обвинуваченим, додатково зазначив, що обвинуваченим завдана кримінальним правопорушеням шкода, відмінна від страхових виплат, повністю відшкодована, претензій до ОСОБА_3 не має.

Прокурор не заперечував щодо закриття даного кримінального провадження у зв`язку з примиренням обвинуваченого із потерпілим.

Заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За положенням ч. 3 ст. 285 КПК України, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» від 23.12.2005 року, вказується, що умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є необережним нетяжким злочином, повністю визнав свою винуватість, щиро розкаялася, раніше не судимий, потерпілий примирився із обвинуваченим, завдана потерпілому шкода, відмінна від страхових виплат, повністю відшкодована, що підтверджується наданою в судовому засіданні заявою.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

Витрати на залучення експертів на проведення судових експертиз становлять 23 657 гривень 78 копійок.

Постановою слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 12.04.2025 визнано та приєднано до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу автомобіль марки Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 , синього кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , 1998 р.в. Вказаний речовий доказ передано на зберігання на територію майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: с. Городок, вул.. Б. Штейнгеля, 90, Рівненського району, Рівненської області (т. 1 а.к.п. 34-35 ).

Постановою слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 12.04.2025 визнано та приєднано до матеріалів кримінального ровадження в якості речового доказу велосипед, чорного кольору. Вказаний речовий доказ передано на зберігання на територію майданчика тимчасово затриманих транспортних засобів за адресою: с. Городок, вул. Б. Штейнгеля, 90, Рівненського району, Рівненської області (т. 1 а.к.п. 41-42).

Ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду від 29.04.2024 накладено арешти на велосипед та автомобіль марки Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_2 , 1998 р.в. до прийняття кінцевого рішення у кримінальному провадженні (т. 1 а.к.п. 40, 46).

Постановою слідчого Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 12.04.2025 визнано та приєднано до матеріалів кримінального ровадження в якості речового доказу уламки частини від транспортного засобу, а саме скло розсіювач від фари, прямокутної форми, який після проведення відповідної експертизи передано на зберігання у спеціальному приміщенні для зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Рівне, вул. Героїв Поліції, 4, по квитанції №185 (т. 1 а.к.п. 47-49).

Згідно ч.1 ст.126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Кримінальний процесуальний закон не обмежує можливість вирішення питання стягнення процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті. Звільняючи особу від кримінальної відповідальності, суд або суддя має вирішити питання про розподіл процесуальних витрат та такі витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.

Оскільки ст. 126 КПК України визначено, що розподіл процесуальних витрат може бути вирішено й ухвалою суду, то у випадку за`явлення учасниками кримінального провадження клопотання про компенсацію процесуальних витрат суд, ухвалюючи остаточне рішення за результатами розгляду кримінального провадження (вирок або ухвалу), вирішує питання щодо розподілу процесуальних витрат, про що зазначено у правових позиціях, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 року у справі 598/1781/17.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було зазначено вище, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_3 підлягає закриттю на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

У відповідності до ст. 119 КПК України, суд, враховуючи майновий стан особи (обвинуваченого, потерпілого), за власною ініціативою або за її клопотанням має право своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати процесуальних витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату процесуальних витрат на визначений строк.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та доданих стороною захисту доказів, обвинувачений знаходиться у скрутному матеріальному становищі, є непрацюючим пенсіонером і людиною похилого віку, хворіє тяжкими захворюваннями, будь-яким нерухомим чи рухомим майном не володіє, єдиним джерелом існування є пенсія, що становить 8728 грн 33 коп, щомісячно, інших доходів немає.

Таким чином, із урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про зменшення належних до оплати процесуальних витрат.

Враховуючи викладене, те що обвинувачений просив звільнити його від кримінальної відповідальності, не заперечував щодо закриття кримінальної справи у зв`язку з його примиренням із потерпілим, роз`яснені судом наслідки йому зрозумілі, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з підстави передбачених статтею 46 КК України та обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 284, 314,372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Кримінальне провадження №0000906 від 12.04.2024 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, закрити на підставі ст. 46 КК України, звільнивши останнього від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням з потерпілим ОСОБА_6 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів за проведення судових експертиз, в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду на автомобіль марки Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 та велосипед від 29.04.2025.

Після набрання ухвалою суду законної сили, речовий доказ - автомобіль марки Volkswagen Passat, р.н. НОМЕР_1 , безоплатно повернути його власнику ОСОБА_8 а велосипед повернути ОСОБА_6 .

Речовий доказ уламки частини від транспортного засобу, а саме скло розсіювач від фари, прямокутної форми, що зберігається у спеціальному приміщенні для зберігання речових доказів Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, що за адресою: м. Рівне, вул. Героїв Поліції, 4, по квитанції №185, після набрання рішенням законної сили - знищити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом семи днів з моменту оголошення до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області.

В частині скасування арешту на майно, ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1