Справа № 163/2794/24
Провадження № 1-кп/163/98/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Волинської області в рамках кримінального провадження № 0000094 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201, ч.1 ст.366 КК України, клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000094 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.201 КК України та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.27, ч.2 ст.15, ч.1 ст.201, ч.1 ст.366 КК України.

До початку підготовчого судового засідання захисник обвинуваченої ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 направив електронним засобом зв`язку клопотання про повернення прокурору обвинувального акту з таких підстав. По перше, порушено вимоги ст.293 КПК України, оскільки стороні захисту не було надіслано як копії обвинувального акту, так і упродовж всього досудового розслідування до моменту його закінчення не надсилалось жодного поштового відправлення у встановленому законом порядку. При цьому 12 вересня 2024 року захисником було подано клопотання органу досудового розслідування про направлення всієї поштової кореспонденції засобами поштового зв`язку АТ «Укрпошта» рекомендованими листами за адресою 61201, Харків, а/c2288. По друге, виклад в такому вигляді фактичних обставин справи в обвинувальному акті не відповідає формулюванню обвинувачення за предметом злочину, складом суб`єктів злочину, спрямованістю злочинного умислу, є неконкретним і таким, що не дає можливості захисту чітко розуміти якими саме діями конкретно обвинуваченою вчинено кримінальне правопорушення. Втретє, стороною обвинувачення під час складання обвинувального акту порушена презумція невинуватості, оскільки слідчий в акті стверджував, що ОСОБА_5 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки, бажала їх настання та переслідувала корисливий мотив. Вважає, що оскільки в обвинувальному акті не викладено фактичні обставини кримінального правопорушення, як цього вимагає п.5 ч.2 ст.291 КПК України, є достатні підстави для його поверненню прокурору.

Адвокати ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримали та просили повернути обвинувальний акт прокурору.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 висловили аналогічну позицію їх захисникам.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту, просив відмовити в його задоволенні.

Суд вислухав думку учасників процесу та дослідив заявлене клопотання, приходить до наступного.

Положеннями ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

З долучених прокурором до обвинувального акту розписок вбачається, що обвинувачені, тоді підозрювані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 отримали копії обвинувального акту в кримінальному провадженні № 0000094 та реєстр матеріалів досудового розслідування 29 листопада 2024 року.

Цього ж дня зазначені процесуальні документи отримали і адвокати ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , що стверджено їх розписками.

З фіскального чеку «Укрпошти» вбачається, що копія обвинувального акту направлялась адвокату ОСОБА_6 29 листопада 2024 року рекомендованим листом за трек номером 251, на адресу м. Харків, 61201.

З адресованого Любомльському районному суду супровідного листа Волинської обласної прокуратури вбачається, що захисником ОСОБА_4 є адвокат ОСОБА_8 , обвинуваченої ОСОБА_5 - адвокати ОСОБА_7 та ОСОБА_6 .

Таким чином, прокурор, передаючи обвинувальний акт до суду, надав під розписку його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування окремо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 як підозрюваним, їх захисникам ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також надіслав поштовим зв`язком адвокату ОСОБА_6 .

Також не заслуговує на увагу і позиція захисника, що в обвинувальному акті не викладено достатні та належні фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та, що стороною обвинувачення під час складання обвинувального акту порушена презумція невинуватості, з огляду на таке.

Порядок складання обвинувального акту, відомості, які має містити обвинувальний акт та документи, які додаються до обвинувального акту передбачено ст.291 КПК України. Інших вимог, яким має відповідати обвинувальний акт, КПК України не встановлено.

Тобто, для ухвалення рішення про повернення обвинувального акта прокурору з підстав його невідповідності вимогам КПК, суд має встановити невідповідність форми чи змісту такого обвинувального акта положенням статті 291 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором.

Даний обвинувальний акт складено 29 листопада 2024 року слідчим Третього слідчого відділу (з дислокацією у м. Луцьку) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 та затверджено цього ж дня прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Територіального управління Державного бюро розслідувань Волинської обласної прокуратури ОСОБА_3 у відповідності до вимог кримінально-процесуального законодавства, а саме згідно з положеннями ст.291 КПК України. В обвинувальному акті відображено всі необхідні відомості, які він має містити, зокрема анкетні відомості обвинувачених, викладені всі фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, вказана правова кваліфікація кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статтю закону України про кримінальну відповідальність та сформульовано обвинувачення.

Щодо відсутності формулювання обвинувачення суд зазначає, що обставини, на які в своєму клопотанні посилається адвокат ОСОБА_6 , як на підставу для повернення обвинувального акту прокурору, можуть бути підтверджені, або спростовані виключно під час судового розгляду кримінального провадження по суті у судовому засіданні. Питання щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених також може бути вирішено судом за наслідками судового розгляду. Обговорюючи обґрунтованість вказаної підстави, суд враховує, що прокурором, органом досудового розслідування були зібрані всі необхідні докази для складення обвинувального акту відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а тому підстави для проведення яких-небудь додаткових слідчих дій у органу досудового розслідування були відсутні.

В доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється короткий виклад тексту диспозиції кримінально-правової норми, порушення якої інкримінується особі, фабула обвинувачення виступає фактичною моделлю вчиненого злочину, а юридичне формулювання (формула та формулювання обвинувачення) це правова модель злочину, вказівка на кримінально-правові норми, порушення яких інкримінується обвинуваченому.

У міжнародних джерелах права, зокрема в Конвенції, йдеться про те, що однією із гарантій права на справедливий суд, відповідно до п. «а» частини третьої ст.6, є негайна та детальна поінформованість зрозумілою для обвинуваченого мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього. При цьому є пріоритетним неформальне розуміння поняття «обвинувачення».

Доводи сторони захисту про те, що слідчий в обвинувальному акті зазначив, що ОСОБА_5 усвідомлювала суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачала їх суспільно-небезпечні наслідки, бажала їх настання та переслідувала корисливий мотив, що, на думку захисту, свідчить про порушення презумпції невинуватості, суд до уваги не бере, оскільки згідно з вимогами ст.291 КПК України, в обвинувальному акті викладаються обставини, які прокурор вважає встановленими, та формулюється обвинувачення. Наявність таких тверджень у тексті обвинувального акту не свідчить про упередженість чи встановлення винуватості особи, оскільки питання оцінки доказів та винуватості підлягає вирішенню виключно у ході судового розгляду. В межах підготовчого судового засідання суд не надає оцінки змісту обвинувального акту по суті.

Отже, суд вважає, що посилання сторони захисту на необхідність повернення обвинувального акту прокурору із зазначених в клопотанні підстав є необґрунтованими, а тому суд відмовляє в задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст.291, 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ОСОБА_6 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали буде проголошений о 12:30 годині 27 червня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1