Справа № 172/749/25
Провадження № 1-кп/172/110/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року Васильківський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду сел. Васильківка обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000107 від 26.03.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець сел. Васильківське Петропавлівського району Дніпропетровської області, українець, громадянин України, на утримані неповнолітніх дітей та осіб похилого віку не має, у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не одружений, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовець військової служби за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбуття покарання до закінчення особливого періоду, в посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше судимий:

- 25 жовтня 2022 року Першотравенським міським судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі;

- 03 березня 2023 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді арешту строком на 4 місяці. На підставі ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області 25.10.2022 року, призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, 26.12.2024 року Ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області звільненого умовно-достроково для проходження військової служби за контрактом, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

В С Т А Н О В И В

ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що він, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом із числа осіб, яких умовно-достроково звільнено від відбуття покарання, до закінчення особливого періоду, в посаді стрільця 2 стрілецького спеціалізованого відділення 3 стрілецького спеціалізованого взводу 1 стрілецької спеціалізованої роти стрілецького спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , будучи раніше судимим 03.03.2023 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 71 КК України за сукупністю вироків з урахуванням вимог ст. 72 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Першотравенського міського суду Дніпропетровської області 25.10.2022, призначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі, але на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно вчинив умисний тяжкий корисливий злочин в умовах воєнного стану.

Зокрема, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», ОСОБА_4 25 березня 2025 року близько 12:40 год., тобто в умовах воєнного стану, проходив повз магазин, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де біля вказаного магазину був припаркований до металевої конструкції велосипед марки «Vanessa» бірюзового кольору без рами (жіночий), що належать ОСОБА_5 .. В цей час у ОСОБА_4 , раптово виник протиправний умисел, направлений на таємне, викрадення чужого майна в умовах воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 , ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-1Х, яким 24.02.2022 введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому було продовжено та тривав на момент вчинення злочину, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, того ж дня, без розриву у часі, перебуваючи у зазначеному місці, переконавшись, що він є непоміченим для сторонніх осіб, діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, повторно, таємно, викрав велосипед марки «Vanessa» бірюзового кольору без рами (жіночий), належний ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим спричинив матеріального збитку ОСОБА_5 на загальну суму 7650 гривень.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, фактичних обставин справи не оспорював, у скоєному розкаявся.

Сторони у судовому засіданні не заперечували проти застосування положень ч. 3

ст. 349 КПК України, посилаючись на недоцільність дослідження доказів щодо усіх обставин обвинувачення у зв`язку з повним їх визнанням та підтвердженням у судовому засіданні самим обвинуваченим.

Судом роз`яснені сторонам наслідки застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, а саме позбавлення їх можливості оскаржити в апеляційному порядку визнані ними обставини кримінального правопорушення, а також перевірено правильність розуміння цих обставин та добровільність їх позиції.

З урахуванням повного визнання своєї винуватості, визнання та підтвердження обвинуваченим всіх обставин кримінального правопорушення, викладених в обвинувальному акті, думок усіх учасників судового розгляду та відсутності від них заперечень, суд вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та обмежитись дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, повністю знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, а його умисні дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що обвинувачений вчинив тяжкий злочин, раніше судимий, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває, не одружений, на утриманні нікого не має, не працевлаштований.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66 КК України є повне визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням обставин справи, думки прокурора, заяви потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні, характеристики особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне й доцільне призначити покарання в межах санкції статті КК України за якою ОСОБА_4 визнаний винним, у виді позбавлення волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення, а також попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не повністю відбув покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 березня 2023 року, а саме звільнений умовно-достроково, відповідно до ст.71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків суд до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднує не відбуту частину покарання за вироком від 03 березня 2023 року.

До набрання вироком законної сили, запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_4 слід залишити без змін.

На досудовому розслідуванні проведено судово-товарознавча експертиза, витрати за яку підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання про долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України. Цивільний позов у справі не заявлено. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 349, 369-371, 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетрвоської області від 03 березня 2023 року, визначивши остаточне покарання у вигляді 6 (шести) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його затримання, тобто з 01.04.2025 року.

До набрання вироком законної сили засудженому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь держави витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 320,00 грн.

Речові докази: відеоматеріали - залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду через Васильківський районний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1