Справа № 488/248/25
Провадження № 1-кп/487/474/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025 м.Миколаїв

Заводський районний суд м.Миколаєва у складі колегії: Головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_4 , прокурора - ОСОБА_5 , захисників - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , обвинувачених - ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м.Миколаєві матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0000390 від 02.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_20 у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.307, ч.ч.2, 3 ст.307 КК України; ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду відповідно до ухвали Миколаївського апеляційного суду від 06.03.2025 надійшли матеріали обвинувального акту у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстр досудових розслідувань за №0000390 від 02.08.2023 за обвинуваченням ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.3 ст.307 КК України; ОСОБА_20 у скоєні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.5 ст.27 ч.3 ст.307, ч.ч.2, 3 ст.307 КК України; ОСОБА_21 , ОСОБА_22 у скоєні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

30.04.2025, прокурор подав до суду клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 терміну заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб; та клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_19 терміну заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді домашнього арешту на 60 днів.

13.05.2025 прокурор подав до суду клопотання про обрання обвинуваченій ОСОБА_22 запобіжного заходу у вигдяді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці з забороною покидати місце постійного проживання за адресою АДРЕСА_1 та покладенням обов`язку повідомляти суд про зміну засобів зв`язку.

Клопотання стосовно ОСОБА_14 мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Клопотання стосовно ОСОБА_20 мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого злочинів. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Клопотання стосовно ОСОБА_18 мотивоване тим, що вінобвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Клопотання стосовно ОСОБА_17 мотивоване тим, що він обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Клопотання стосовно ОСОБА_16 мотивоване тим, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Клопотання стосовно ОСОБА_15 мотивоване тим, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід,, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Клопотання стосовно ОСОБА_19 мотивоване тим, що вона обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину. На даний час не зменшилися ризики передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею при обрані запобіжного заходу та судом при продовженні строку його дії, а більш м`який запобіжний захід, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої та виконання нею своїх процесуальних обов`язків.

Клопотання стосовно ОСОБА_22 мотивоване тим, що вона обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину та існування ризиків передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст..177 КПК України, які не можливо запобігти шляхом застосування до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

13.05.2025 захисник ОСОБА_18 - адвокат ОСОБА_13 подала до суду клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, або зменшення розміру застави.

В обґрунтування клопотання зазначила, що прокурором не надано належних та допустимих доказів на підтвердження ризиків, про продовження існування яких зазначено у клопотанні, як і не доведено неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_18 шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Просила врахувати стан здоров`я ОСОБА_18 , який страждає на ряд хронічних захворювань, тривалість утримання його під вартою, обсяг обвинувачення пред`явленого її підзахисному.

На переконання захисника наявність у обвинуваченого постійного місця проживання та соціально сталих зв`язків, оскільки до складу сім`ї ОСОБА_18 входить його дідусь ОСОБА_23 , 1935 року народження, свідчать про те, що забезпечити його належну процесуальну поведінку можливо, шляхом застосування до ОСОБА_18 більш м`якого запобіжного заходу.

Окрім того, наголосила, що розмір застави, визначеної за ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 26.01.2025 є непомірним тягарем для ОСОБА_18 , а визначення його судом суперечить висновкам ЄСПЛ, викладеним у рішенні по справі "Мангурас проти Іспанії", в якому суд зазначив, що гарантія передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, викликана забезпечити не відшкодування збитків, а явку обвинуваченого на судове засідання.

Враховуючи обставини кримінального провадження дані про майновий стан ОСОБА_18 , тривалість кримінального провадження, вважала, що існують достатні підстави для зменшення визначеного розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 заявлені клопотання підтримав.

Проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_13 заперечував. З урахуванням обставин кримінального правопорушення, вважав, що саме обраний запобіжний захід з визначенням застави у розмірі 908 400 грн., зможе належним чином забезпечити процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_18 ..

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник проти задоволення клопотання прокурора заперечували.

Захисник ОСОБА_24 , вважала, що прокурором не доведено продовження існування ризиків, зазначених у клопотанні та не доведено неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_14 , шляхом застосування до нього більш м`якого запробіжного заходу.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, просила змінити обраний відносно ОСОБА_14 запобіжний захід на більш м`який цілодобовтий домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_14 підтримав думку свого захисника.

В судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_20 адвокат ОСОБА_9 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

В обгрунтування заперечень вказав, що стороною обвинувачення не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження ризиків, про продовження існування яких зазначено у клопотанні, як і не доведено, неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_20 шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Просив врахувати стан здоров`я його підзахисного, який є інвалідом 3 групи, має ряд хронісних неврологічних захворювань, захворювань нирок та серцево-судинної системи, що підтверджується повідомленням начальника Філії ЦОЗ ДКВС України у Миколаївській та Одеській областях №208-МИ-25 від 25.02.2025.

На даний час стан здоров`я його підзахисного погіршився, що свідчить про неможливість продовження його утримання під вартою.

При вирішенні заявленого прокурором клопотання просив врахувати дані про особу обвинуваченого ОСОБА_20 , який одружений, має на утриманні троє неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, що свідчить про наявність стійких соціальних зв`язків.

З урахуванням вищезазначених обставин, просив змінити ОСОБА_20 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, який на переконання сторони захисту зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У разі, якщо суд прийде до переконання про наявність достатніх підстав для продовження строку тримання його підзахисного під вартою, просив зменшити заставу до розміру визначеного положеннями п.5 ч.2 ст.182 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_20 підтримав думку свого захисника. Враховуючи дані про його особу, та той факт, що він спрівпрацював з органом досудового розслідування, визнає свою провину, просив змінити запобіжний захід на більш м`який - цілодобовий домашній арешт

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_18 адвокат ОСОБА_13 у задоволені клопотання прокурора просила відмовити.

Подане клопотання про зміну її підзахисному запобіжного заходу на більш м`який цілодобовий домашній арешт чи зменшення розміру застави підтримала.

Фактичні обставини викладені у змісті клопотання підтвердила.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_18 у задоволенні клопотання прокурора просив відмовити.

Клопотання захисника ОСОБА_13 задовольнити, змінити йому запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт чи зменшити заставу до мінімального розміру.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_17 адвокат ОСОБА_8 у задоволенні клопотання прокурора просила відмовити.

Враховуючи дані про особу обвинуваченого, який одружений, має на утриманні неповнолітню дитину та постійне місце проживання, а також тривалий час утримання під вартою, просила змінити ОСОБА_17 запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт, який на переконання сторони захисту належним чином забезпечить процесуальну поведінку обвинуваченого.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_17 підтримав думку свого захисника.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_16 адвокат ОСОБА_7 у задоволені клопотання прокурора просив відмовити, посилаючись на те, що стороною обвинувачення не доведено неможливість забезпечити належну процесуальну поведінку його підзахисної шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_16 просив змінити обраний відносно неї запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_16 підтримала думку свого захисника.

У судовому засіданні захисник обвинуваченої ОСОБА_15 адвокат ОСОБА_12 у задоволені клопотання прокурора просив відмовити посилаючись на не доведення прокурором ризиків про існування яких зазначено у клопотанні.

Враховуючи дані про особу обвинуваченої просила змінити обраний відносно неї запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_15 підтримала думку свого захисника.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_19 та її захисник адвокат ОСОБА_10 проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків дії обраного відносно обвинуваченої запобіжного заходу та покладеного обов`язку не заперечували.

Разом з тим, просили змінити час перебування ОСОБА_19 під домашніс арештом з 22-00 год по 06-00 год., посилаючись на те, що на утриманні ОСОБА_19 перебуває хвора бабуся, яка потребує постійної сторонньої допомоги.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_22 та її захисник адвокат ОСОБА_11 проти задоволення клопотання прокурора про обрання відносно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечували.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали поданих клопотань та обвинувального акту, колегія суддів приходить до наступного.

Так відносно обвинувачених ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 на досудовому розслідуванні було обрано запобіжні заходи у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою суду від 18.03.2025, стро дії запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою відносно обвинувачених було продовжено на 60 днів.

Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 22.10.2024 відносно обвинуваченої ОСОБА_19 було застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Ухвалою Корабельного районного суду м.Миколаєва від 24.01.2025, запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_19 було змінено на домашній арешт в нічний період часу, з забороною покидати постійне місце проживання за адресою АДРЕСА_2 , з 20-00 год до 06-00 год. наступного дня.

Ухвалою суду від 18.03.2025 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_19 було продовжено на два місяці, з покладенням обов`язку повідомляти суд про зміну місця свого проживання.

Судовий розгляд кримінального провадження не розпочато, однак строк дії запобіжних заходів застосованих до обвинувачених спливає 16.05.2025 та 18.05.2025.

Відповідно до ч.3 ст..331 КПК України, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

За положеннями ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до приписів ч.1 ст.197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання особи під вартою може бути продовжений за клопотанням прокурора, поданим не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч.1 ст. 199 КПК України).

За положеннями ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст..199 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків.

Відповідно до ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.3 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, розмір застави визначається від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Гафа проти Мальти», було встановлено що гарантія, передбачена статтею 5 §3 Конвенції покликана забезпечити явку обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підозрюваного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі.

У своєму рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 28 вересня 2010 року, зазначив, що відповідно до статті З Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод - внесення застави може вимагатися лише за наявності законних підстав для затримання особи, а також те, що уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність подальшого тримання обвинуваченого під вартою. Якщо навіть сума застави визначається виходячи із характеристики особи обвинуваченого та його матеріального становища, за певних обставин є обґрунтованим врахування також і суми збитків, у заподіянні яких ця особа обвинувачується.

При цьому, суд зазначає, що виходячи з практики ЄСПЛ, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_14 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи стійку антисоціальну поведінку (так ОСОБА_14 раніше судимий за скоєння тяжкого корисливого уримінального правопорушення проти власності), а також значну кількість епізодів кримінального правопорушення у вчинені якого він обвинувачується.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_20 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_20 , а саме значну кількість епізодів кримінального правопорушення у вчинені якого він обвинувачується.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_18 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи стійку антисоціальну поведінку ОСОБА_18 , який раніше судимий за скоєння тяжких корисливих кримінальних правопорушень проти власності), а також той факт, що злочини, вчинення яких ставиться у провину обвинуваченому мають характер корисливого мотиву.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_17 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачений, усвідомлюючи, що у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого злочину, йому загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи той факт, що обвинувачений не працевлаштований та не має офіційного джерела доходу, при цьому злочин, вчинення якого ставиться у провину обвинуваченому має характер корисливого мотиву.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_16 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачена, усвідомлюючи, що у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, їй загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи стійку антисоціальну поведінку, а саме значну кількість епізодів кримінального правопорушення у вчинені якого вона обвинувачується, відсутність офіційного джерела доходу, враховуючи, що інкримінована злочинна діяльність ОСОБА_16 має корисливий мотив.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_15 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачена, усвідомлюючи, що у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, їй загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи стійку антисоціальну поведінку, враховуючи ту обставину, що ОСОБА_15 раніше судима за скоєння кримінального правопорушення, пердбаченого ч.1 ст.309 КК України, значну кількість епізодів кримінального правопорушення у вчинені якого вона обвинувачується, відсутність офіційного джерела доходу, враховуючи, що інкримінована злочинна діяльність ОСОБА_15 мала корисливий мотив.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_19 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачена, усвідомлюючи, що у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, їй загрожує покарання до дванадцяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи що ОСОБА_19 не працевлаштована, а отже не має офіційного джерела доходу при цьому інкримінована злочинна діяльність ОСОБА_19 мала корисливий мотив.

Дослідивши матеріали клопотання стосовно ОСОБА_22 , суд приходить до висновку, що на даний час прокурором доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: той факт, що обвинувачена, усвідомлюючи, що у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, їй загрожує покарання до десяти років позбавлення волі з конфіскацією майна, з метою його уникнення, може переховуватися від суду за межами країни чи на непідконтрольній на даний час Україні території, незаконно вплинути на інших обвинувачених та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою спонукання їх до зміни показів; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому обвинувачується, враховуючи що ОСОБА_22 не працевлаштована, а отже не має офіційного джерела доходу при цьому інкримінована злочинна діяльність ОСОБА_22 мала корисливий мотив.

Щодо тверджень сторони захисту про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, суд зазначає наступне.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що обвинувачений однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення вірогідності їх здійснення.

З урахуванням обставин кримінальних правопорушень, особи обвинувачених, суд вважає, що ОСОБА_14 , ОСОБА_20 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 , ОСОБА_19 та ОСОБА_22 дійсно можуть вчинити вище зазначені дії з метою протидії кримінальному провадженню.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_14 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини, зокрема, організаторську роль ОСОБА_14 у вчинені інкримінованого злочину. Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований,

Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_14 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_20 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованих тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини, роль ОСОБА_20 у вчинені інкримінованого злочину. Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований, одружений, є інвалідом 3 групи.

Таким чином, саме обраний відносно ОСОБА_20 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_20 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Доводи захисника в тій частині, що за станом здоров`я на даний час ОСОБА_20 не може утримуватися в умовах слідчого ізолятору, не підтверджено будь-якими належними доказами.

Щодо визначення розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_20 , суд вважає за необхідне врахувати доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, тяжкість, обставини та кількість епізодів інкримінованих кримінальних правопорушень, тривалість утримання під вартою, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_20 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_18 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини. Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, офіційно не працевлаштований.

Таким чином, саме обраний відносно ОСОБА_18 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_18 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

При вирішенні заявленого захисником обвинуваченого клопотання про зміну ОСОБА_18 запобіжного заходу на домашній арешт, суд виходить з наступного.

За положеннями ч.ч.1,4 ст.201 КПК України, обвинувачений, до якого застосований запобіжний захід чи його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, яке розглядається судом згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу.

При розгляді клопотання захисника, суд вважає доведеним недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу до ОСОБА_18 , для запобіганню існуючим та триваючим ризикам, ніж тримання під вартою, а отже обставини викладені у клопотанні свого підтвердження не знайшли, що є підставою для відмови у його задоволенні.

При вирішенні клопотання захисника в частині зменшення визначеного розміру застави суд виходить з наступного.

При визначенні розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_18 , суд врахувує доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, тяжкість та обставини а також кількість епізодів інкримінованого кримінального правопорушення, тривалість утримання під вартою, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_18 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_17 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини. Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, офіційно не працевлаштований,

Таким чином, саме обраний відносно ОСОБА_17 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_17 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_17 , суд вважає за необхідне врахувати доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченого, його майновий стан, тяжкість, обставини та кількість епізодів інкримінованого кримінального правопорушення, тривалість утримання під вартою, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченого альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_17 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_16 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини, зокрема значну кількість епізодів кримінального правопорушення, інкримінованих ОСОБА_16 . Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно не працевлаштована.

Таким чином, саме обраний відносно ОСОБА_16 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_16 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_16 , суд вважає за необхідне врахувати доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченої, її майновий стан, тяжкість, обставини та кількість епізодів інкримінованого кримінального правопорушення, тривалість утримання під вартою, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченої альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_17 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_15 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини, зокрема, значну кількість епізодів інкримінованого злочину. Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше судима, офіційно не працевлаштована.

Таким чином, саме обраний відносно ОСОБА_15 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_15 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо визначення розміру застави, який можна вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченої ОСОБА_15 , суд вважає за необхідне врахувати доведення існування ризиків визначених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, дані про особу обвинуваченої, її майновий стан, тяжкість, обставини та кількість епізодів інкримінованого кримінального правопорушення, тривалість утримання під вартою, та вважає, що заставу слід визначити у розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Окрім цього, застосовуючи щодо обвинуваченої альтернативний запобіжний захід у виді застави, суд вважає за необхідне покласти на ОСОБА_15 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченій ОСОБА_19 строку дії запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності та обґрунтованість підстав для продовження запобіжного заходу, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого особливо тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини. Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно не працевлаштована.

Таким чином, саме обраний відносно ОСОБА_19 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на стійке переконання суду, не надає можливості перешкоджанню інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченої від суду. Встановлені ризики є дійсними та триваючими.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для продовження ОСОБА_19 строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною у період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня, залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

Окрім того, відповідно до положень ч.6 ст.194, ст.199 КПК України,слід продовжити до 13.07.2025, строк дії покладеного на обвинувачену обов`язку повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

При вирішенні питання про обрання обвинуваченій ОСОБА_22 запобіжного заходу суд враховує встановлені обставини та вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються у їх сукупності, а саме: обґрунтованість обвинувачення у вчиненні інкримінованого тяжкого кримінального правопорушення його суть та обставини. Також суд приймає до уваги дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, офіційно не працевлаштована, допустила неявку до судового засідання, що свідчить про не сумлінне виконання своїх процесуальних обов`язків.

З урахуванням встановленого, суд приходить до переконання про наявність достатніх підстав для обрання обвинуваченій ОСОБА_22 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною у період часу з 21-00 години до 06-00 години наступного дня, залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Окрім того, відповідно до положень ч.5 ст.194 КПК України, вважає за необхідне покласти на обвинувачену строком на два місяці обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Керуючись ст.ст.181, 182, 183, 199, 201, 315, 372 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Клопотання захисника ОСОБА_13 про зміну обвинуваченому ОСОБА_18 запобіжного заходу - задовольнити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 11.07.2025 (включно).

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 11.07.2025 (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_20 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі трьохсот прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста ) грн.

Покласти на ОСОБА_20 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

за наявності, здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_20 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_3 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 11.07.2025 (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_18 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Покласти на ОСОБА_18 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

за наявності, здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_18 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 11.07.2025 (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачений ОСОБА_17 повинен бути звільнений з-під варти, в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Покласти на ОСОБА_17 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

за наявності, здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_17 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_5 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 11.07.2025 (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачена ОСОБА_16 повинна бути звільнена з-під варти, в розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працеаздатних осіб, що становить 454 200 ( чотириста п`ятдесят чотири двісті) грн.

Покласти на ОСОБА_16 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

за наявності, здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_16 про наслідки невиконання обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на шістдесят днів до 11.07.2025 (включно).

Визначити розмір застави, після внесення якої обвинувачена ОСОБА_15 повинна бути звільнена з-під варти, в розмірі ста п`ятдесяти прожиткових мінімумів для працеаздатних осіб, що становить 454 200 ( чотириста п`ятдесят чотири двісті) грн.

Покласти на ОСОБА_15 у разі звільнення під заставу такі зобов`язання:

не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу суду;

повідомляти суд про зміну місця свого проживання, роботи;

утриматися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у даному кримінальному провадженні;

за наявності, здати на зберігання до відповідних органів влади свій паспорт (паспорти), інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Попередити ОСОБА_15 про наслідки невиконання обов`язків, передбаченого ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі їх невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_7 дію запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, з забороною у період часу з 22-00 години до 06-00 години наступного дня, залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці до 13.07.2025 (включно).

Покласти на обвинувачену ОСОБА_19 на строк до 13.07.2025 бов`язок - повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Попередити ОСОБА_19 про наслідки невиконання обов`язку, передбаченого ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі його невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали для виконання в частині здійснення контролю за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_19 направити до ВП №1 МРУП ГУНП у Миколаївській області.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_8 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною у період часу з 21-00 години до 06-00 години наступного дня, залишати постійне місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці до 13.07.2025 (включно).

Покласти на обвинувачену ОСОБА_22 на строк до 13.07.2025 бов`язок - повідомляти суд про зміну свого місця проживання.

Попередити ОСОБА_22 про наслідки невиконання обов`язку, передбаченого ст.194 КПК України, роз`яснивши, що в разі його невиконання до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Копію ухвали для виконання в частині здійснення контролю за поведінкою обвинуваченої ОСОБА_22 направити до МРУП ГУНП у Миколаївській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвалу може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту винесення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3