Справа № 535/557/25
Провадження № 1-кп/535/208/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі: головуючого судді: - ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого ОСОБА_4 (дистанційно), обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000157 від 17.04.2025 року на підставі обвинувального акту з угодою про визнання винуватості стосовно обвинувачення:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Котельва, Полтавського району Полтавської області, українця, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, не працюючого, неповнолітніх дітей на утриманні не маючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимого Котелевським районним судом Полтавської області від 16.06.2014 за ч.3 ст.185, ст.70, ст.72 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

установив:

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Законом України № 2102-IX від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилини, який діє по цей час.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 маючи не зняту та не погашену в установленим законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий корисливий злочин за наступних обставин.

ОСОБА_5 в період дії воєнного стану в Україні, 11.04.2025 близько 19:00 год (точний час в ході досудового розслідування не встановлено) перебуваючи на законних підставах в домогосподарстві за адресою: АДРЕСА_2 , діючи з прямим умислом та корисливим мотивом, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, через незачинені вхідні двері проник у приміщення гаража, звідки вчинив крадіжку велосипеду марки «SPIDER» модель «26CityBike», червоного кольору, вартістю 3 433 гривень 00 копійок та санітарно-технічного пристрою (унітазу) білого кольору марки «Сersanit», вартістю 2 000 гривень 00 копійок, які належать ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на загальну суму 5 433 грн.

За вчинення вищевказаних умисних дій, ОСОБА_5 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

04 червня 2025 року у даному кримінальному провадженні між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості з якої вбачається, що сторони її дійсної уклали, при цьому зазначили місце та дату складання, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікація, істотні для кримінального провадження обставини, беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, узгоджене вид та міру покарання та згоду підозрюваного на його призначення, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, підстави оскарження, наслідки невиконання угоди, за всіма суттєвими пунктами Угода скріплена підписами сторін.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що йому зрозуміло суть обвинувачення, він беззастережно визнав себе винним повністю за ч.4 ст.185 КК України, проти затвердження угоди про визнання винуватості не заперечував, надав показання, які за своїм змістом підтверджують фактичні підстави для визнання винуватості, що зазначені вище у тексті цього вироку.

Потерпіла ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягає на затвердженні угоди про визнання винуватості.

Мотиви, з яких суд виходить при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК та КК України і ухваленні вироку, такі.

У п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 цього Кодексу передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом установлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України. Кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, згідно до класифікації злочинів, передбачених

ст.12 цього Кодексу є тяжким злочином.

Обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 67 КК України: не встановлено.

Угода, сторонами дійсно укладена, про що заявлено в підготовчому судовому засіданні.

Судом, шляхом опитування сторін встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

З угоди вбачається, що сторонами, узгоджено вид та міру покарання за ч. 4 ст. 185 КК України позбавлення волі строком на 5 років.

В тому числі сторони погодили звільнення від відбування покарання на підставі

ст. 75 КК України з іспитовим строком, який встановить суд з покладенням обов`язків.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 усвідомлює свої права, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до нього застосовано, а також переконався, що укладення угоди було добровільним.

Погоджене покарання сторонами відповідає вимогам, передбачених ст. ст. 50, 65 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 75 КК України передбачено, що суд приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням у випадку затвердження угоди про примирення або про визнання вини, якщо сторонами угоди узгоджено покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, позбавлення волі на строк не більше п`яти років, а також узгоджено звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Отже, угода про визнання винуватості відповідає вимогам, передбаченим КПК та КК України.

Сторони угоди, прокурор ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_5 , кожен окремо, у судовому засіданні просили суд угоду про визнання винуватості затвердити.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 не заперечувала проти затвердження угоди, просила суд затвердити угоду, при цьому повідомила, що вона дійсно була присутня під час укладення цієї угоди та підписувала її також.

Відтак, суд приходить до висновку, що угоду про визнання винуватості слід затвердити та на підставі ч. 5 ст. 65 КК України призначити покарання, узгоджене сторонами угоди.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, статті 374, 469,474,475 КПК України, суд, -

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 04 червня 2025 року між прокурором Котелевського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника адвоката ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні №0000157 від 17.04.2025.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене покарання у виді5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.2 ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття покарання з випробуванням строком на два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти обов`язки на ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази:

велосипед спортивного типу марки «SPIDER», з маркуванням «26CityBike», червоного кольору та санітарно-технічний виріб унітаз білого кольору, марки «Sersanit», які були передані під розписку (зберігання) потерпілій ОСОБА_6 вважати повернутими потерпілій ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Котелевський районний суд Полтавської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1