Справа № 639/2482/25
Провадження № 1-кп/639/271/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000038 від 03.03.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, з середньою технічною освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, який зареєстрований за фактично проживав до арешту за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.07.2006 Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки;

- 19.06.2007 Ленінським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69, ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки, 10.04.2009 звільнений з ДУ «Диканівська виправна колонія (№12)» умовно-достроково на невідбутий строк 9 місяців 26 днів;

- 15.09.2010 Московським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців;

- 30.10.2014 Харківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- з 29.12.2018 в провадженні Харківського районного суду Харківської області стосовно якого на розгляді перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

в с т а н о в и в:

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_3 , будучи засудженим за вчинення злочинів проти власності, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та, маючи не зняту і не погашену в установленому законом порядку судимість, повторно вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

Так, 02 березня 2025 року приблизно о 15 годині 30 хвилин ОСОБА_3 разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився поблизу багатоповерхового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2.

Саме в той час ОСОБА_3 помітив в руці ОСОБА_5 належний тому мобільний телефон «Infinix Smart 6» і в нього виник злочинний умисел, направлений на заволодіння зазначеним мобільним телефоном, шляхом зловживання довірою.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, попросив у ОСОБА_5 належний тому мобільний телефон «Infinix Smart 6», буцімто для того, щоб здійснити дзвінок. У відповідь на це ОСОБА_5 , нічого не підозрюючи про злочинний шахрайський намір ОСОБА_3 та цілком і повністю довіряючи йому, добровільно віддав останньому свій мобільний телефон, надіючись на те, що той його обов`язково поверне.

Надалі ОСОБА_3 , отримавши від ОСОБА_5 мобільний телефон, бажаючи довести свій злочинний умисел до кінця, вдаючи, що розмовляє по вказаному мобільному телефону, почав поступово зникати з поля зору від обманутого ним потерпілого, який у свою чергу на це ніяк не відреагував, внаслідок чого з поля зору ОСОБА_5 зник, так і не повернувшись.

Таким чином, ОСОБА_3 виконав усі дії, які вважав за необхідне для незаконного заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_5 .

Після цього, ОСОБА_3 , звернувши на свою користь мобільний телефон «Infinix Smart 6», не маючи наміру на його повернення, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився ним на власний розсуд, а саме: заклавши 02 березня 2025 року до ломбарду «ПП «ЕРА-ДОН» і компанія «ВАШ ЛОМБАРД».

У результаті протиправного діяння ОСОБА_3 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на суму 3463 грн. 20 коп., що підтверджено висновком судово-товарознавчої експертизи № 4268 від 27.03.2025.

ІІ. Позиція обвинуваченого ОСОБА_3 щодо пред`явленого обвинувачення

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, визнав у повному обсязі, фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, не оспорює.

Під час допиту у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав показання, що 02 березня 2025 року в денний час він разом зі своїм знайомим ОСОБА_5 знаходився поблизу багатоповерхового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2. Після цього він попросив у ОСОБА_5 належний тому мобільний телефон «Infinix Smart 6», буцімто для того, щоб здійснити дзвінок. Останній передав йому цей мобільний телефон, після чого ОСОБА_3 , заволодівши мобільним телефоном, з поля зору обманутого ним потерпілого зник та не повернувся. Отримавши мобільний телефон, ОСОБА_3 заклав його до ломбарду, який розташований в приміщенні магазину «Київський» на Холодній горі.

Обвинувачений ОСОБА_3 зазначає, що вину в інкримінованому злочині він визнає повністю, у вчиненому щиро розкаюється.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

ІІІ. Висновки суду

Під час судового розгляду прокурор та обвинувачений вважали за можливе розглянути кримінальне провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 повністю визнає вину у вчиненні цього кримінального правопорушення та не оспорює фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор та обвинувачений ОСОБА_3 надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Потерпілий ОСОБА_5 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, на адресу суду надав заяву про проведення судового засідання без його участі.

Заслухавши думку прокурора та обвинуваченого, які вважали за можливе провести судовий розгляд за відсутності потерпілого, керуючись вимогами ст. 325 КПК України, суд вважає за можливе розглянути вказане кримінальне провадження без участі потерпілого, оскільки за його відсутності можливо вирішити питання, які вирішуються судом під час розгляду кримінального провадження.

Враховуючи той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою вину у повному обсязі та не оспорює фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення, як вони встановлені в обвинувальному акті, вислухавши думку прокурора та обвинуваченого, які надали згоду на розгляд кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку про недоцільність дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано в учасників судового провадження, чи правильно вони розуміють зміст цих фактичних обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції, та на виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено їм, що у такому випадку учасники будуть позбавлені права оскаржити визнані обставини в апеляційному порядку.

З огляду на те, що кримінальне провадження розглянуто судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, інші докази, здобуті в ході досудового розслідування, під час судового розгляду не досліджувались.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що своїми умисними та протиправними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачене ч. 2 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.

V. Мотиви суду при призначенні покарання

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , є щире каяття.

Згідно з ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_3 встановлено, що він раніше неодноразово судимий, неодружений, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, тяжких захворювань чи інвалідності не має, офіційно не працевлаштований.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із положень статей 50, 65 КК України, враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі статтею 12 КК України є нетяжким умисним злочином, наявність пом`якшуючої та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу винного, у зв`язку з чим суд призначає обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки, яке є необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

При цьому, враховуючи відомості про особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше неодноразово судимий, належних висновків для себе не зробив та знову вчинив умисний корисливий злочин проти власності, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливо без його ізоляції від суспільства та без реального відбування покарання в місцях позбавлення волі.

На переконання суду, саме таке покарання відповідає загальним засадам його призначення, визначеним у статтях 50, 65 КК України, є справедливим та співмірним протиправному діянню, необхідним та достатнім покаранням для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_5 не заявлено.

На підставі ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати на залучення експерта підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Враховуючи той факт, що у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_3 призначено покарання у виді позбавлення волі, яке підлягає реальному відбуванню, до набрання вироком законної сили стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах державної установи «Харківський слідчий ізолятор».

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 370, 371, 373, 374, 376, 392-395 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

До набрання вироком законної сили обрати стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у цьому кримінальному провадженні запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 відраховувати з дня ухвалення вироку суду, тобто з 19 травня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь держави процесуальні витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні у розмірі 1 696,32 грн. (одна тисяча шістсот дев`яносто шість гривень 32 копійки).

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 07.03.2025 у справі №639/1491/25 (провадження №1-кс/639/315/25) на майно, вилучене 04.03.2025 в ході проведення огляду місця події за адресою: м. Харків, проспект Любові Малої, 45.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- мобільний телефон «Infinix Smart 6» 2/32 GB X6511, IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 - повернути потерпілому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як власнику.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його оголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту вручення йому копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, а також право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1