Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/4401/25
Номер провадження 1-кп/711/428/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024 року, стосовно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження, кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000001 від 01.01.2024 року, стосовно: ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_7 на 2 місяці, яке мотивовано наступним: на теперішній час є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 : буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); може незаконно впливати на свідків та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

Зазначені ризики існують, оскільки: орган обвинувачення володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинів; ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання строком до 8 років позбавлення волі; обвинувачений має українофобські налаштування, негативно ставиться до української влади та українського населення в цілому, підтримує російську агресію проти України, бажає настання російської окупації на території України; на сьогоднішній день в Україні діє введений указом Президента України воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину набуває особливо суспільно небезпечного характеру; у даному кримінальному провадженні існують інші обвинувачені, пов`язані з ОСОБА_7 , тому здійснюватиме заходи, спрямовані на уникнення притягнення до кримінальної відповідальності шляхом впливу або домовленостей з іншими обвинуваченими; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (оскільки є інші обвинувачені, то ОСОБА_11 може вступити з ними у контакт з метою ухилення від кримінальної відповідальності, чи впливати на свідків та на експертів); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) перебуваючи на волі він може перешкоджати встановленню обставин, спілкуватися зі спільниками та вживати спільних заходів спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних; може вчинити інші злочини чи продовжити злочини, у яких підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) (оскільки його незаконна діяльність є небезпечною в період воєнного стану та становить загрозу проросійського впливу на оточуючих, існує ризик продовження злочинної діяльності ОСОБА_7 у співучасті з іншими невстановленими особами).

Таким чином, органом обвинувачення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і обставин, які підтверджують ці ризики, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти переліченим ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, виникла необхідність у продовжені ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_1 .

Таким чином, в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь- яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують те, що на сьогоднішній час ризики, що визначені у п. п. 1, 3, 2, 4, 5 ст. 177 КПК України наявні.

На думку сторони обвинувачення за таких обставин найдоцільнішим та найдієвішим запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_7 є домашній арешт. Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи обвинуваченого свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

При цьому, слід звернути увагу, що особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_7 , свідчать, про ступінь ризику продовження протиправної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам. Просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 покладався га розсуд суду.

Захисники ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.

Обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 покладались на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тому суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких їм повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу неможливо.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частина п`ята статті 194 КПК України передбачає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, перелік яких наведений в цій частині.

Суд дійшов висновку про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України.

Враховуючи те, що метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а з урахуванням того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, в даному кримінальному провадженню продовжують існувати, враховуючи обставини вчинення та тяжкість кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , суд дійшов до висновку про те, що домашній арешт в нічний час доби, є необхідним і достатнім запобіжним заходом, який убезпечує існуючі ризики та забезпечує виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії кримінального провадження, та не порушує баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає клопотання прокурора задовольнити та обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із встановленням заборони залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Крім того, прокурором подано клопотання про продовження строку запобіжного заходу відносно ОСОБА_8 , яке мотивовано наступним: на теперішній час є достатні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_8 : буде переховуватись від органу обвинувачення та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); може незаконно впливати на свідків та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зазначені ризики існують, оскільки: орган обвинувачення володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому злочинів; ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання строком до 8 років позбавлення волі; обвинувачений має українофобські налаштування, негативно ставиться до української влади та українського населення в цілому, підтримує російську агресію проти України, бажає настання російської окупації на території України; на сьогоднішній день в Україні діє введений указом Президента України воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому злочину набуває особливо суспільно небезпечного характеру; у даному кримінальному провадженні існують інші обвинувачені, пов`язані з ОСОБА_8 , тому здійснюватиме заходи, спрямовані на уникнення притягнення до кримінальної відповідальності шляхом впливу або домовленостей з іншими обвинуваченими. Незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (оскільки є інші обвинувачені, то ОСОБА_8 може вступити з ними у контакт з метою ухилення від кримінальної відповідальності, чи впливати на свідків та на експертів); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) може перешкоджати встановленню обставин, спілкуватися зі спільниками та вживати спільних заходів спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних; може вчинити інші злочини чи продовжити злочини, у яких обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) (оскільки його незаконна діяльність є небезпечною в період воєнного стану та становить загрозу проросійського впливу на оточуючих, існує ризик продовження злочинної діяльності ОСОБА_8 у співучасті з іншими невстановленими особами).

Таким чином, органом обвинувачення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України і обставин, які підтверджують ці ризики, а також установлено, що лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту зможе забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_8 покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігти переліченим ризикам, що не здатен забезпечити інший більш м`який запобіжний захід.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, виникла необхідність у продовжені ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту за місцем проживання: АДРЕСА_2 .

Таким чином, в обґрунтування продовження застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують те, що на сьогоднішній час ризики, що визначені у п. п. 1, 3. 2, 4 ст. 177 КПК України наявні. На думку сторони обвинувачення за таких обставин найдоцільнішим та найдієвішим запобіжним заходом відносно обвинуваченого ОСОБА_8 є домашній арешт.

Враховуючи викладене, встановлені обставини кримінального провадження, особи обвинуваченого свідчить про недостатність застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання, особистої поруки оскільки такі запобіжні заходи не забезпечать гарантій його належної процесуальної поведінки.

При цьому, слід звернути увагу, що особливості подій кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , свідчать, про ступінь ризику продовження протиправної поведінки обвинуваченого.

Таким чином, підстави для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_8 відсутні, а тому у відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України інший, більш м`який запобіжний захід, не буде достатнім для запобігання вказаним ризикам. Просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 покладався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків, що прокурором наведені, у відповідності до ст.ст. 177-178 КПК України, мета та підстави застосування запобіжного заходу, а також враховані обставини, які повинні враховуватися при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, а також практики Європейського суду по правам людини, обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України).

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_8 , а саме продовження домашнього арешту в нічний час з 22 год. до 06 год. наступного дня (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану) строком на 60 діб, тобто до 04.11.2025 року включно, з покладенням обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Під час підготовчого судового засідання прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_10 процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, яке мотивовано наступним: продовження стосовно обвинуваченого ОСОБА_10 обов`язків визначених ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 25.04.2025 справа № 712/5328/25.

На теперішній час продовжують існувати підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_10 , знаходячись на волі: - буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України); може незаконно впливати на свідків та обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України);

Зазначені ризики існують, оскільки: орган обвинувачення володіє вагомими доказами, які вказують на винуватість ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованих йому злочинів; - ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання строком до 8 років позбавлення волі; обвинувачений має українофобські налаштування, негативно ставиться до української влади та українського населення в цілому, підтримує російську агресію проти України, бажає настання російської окупації на території України; на сьогоднішній день в Україні діє введений указом Президента України воєнний стан, в умовах якого вчинення ОСОБА_10 інкримінованого йому злочину набуває особливо суспільно небезпечного характеру; у даному кримінальному провадженні існують інші обвинувачені, пов`язані з ОСОБА_10 , тому здійснюватиме заходи, спрямовані на уникнення притягнення до кримінальної відповідальності шляхом впливу або домовленостей з іншими обвинуваченими; незаконно впливати на свідків, експерта у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України (оскільки є інші обвинувачені, то ОСОБА_10 може вступити з ними у контакт з метою ухилення від кримінальної відповідальності, чи впливати на свідків та на експертів); буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України) може перешкоджати встановленню обставин, спілкуватися зі спільниками та вживати спільних заходів спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних; може вчинити інші злочини чи продовжити злочини, у яких обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) (оскільки його незаконна діяльність є небезпечною в період воєнного стану та становить загрозу проросійського впливу на оточуючих, існує ризик продовження злочинної діяльності ОСОБА_10 у співучасті з іншими особами).

Таким чином, органом обвинувачення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, встановлено наявність обґрунтованих ризиків передбачених п.п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і обставин, які підтверджують ці ризики.

Враховуючи неможливість запобігання цим ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, виникла необхідність у продовжені ОСОБА_10 відповідних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України. Просив клопотання задовольнити.

Захисник ОСОБА_4 покладалася на розсуд суду.

Захисник ОСОБА_6 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_9 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_7 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_10 надав суду письмові заперечення, які приєднані до матеріалів справи та оголошені в судовому засіданні обвинуваченим. Просив відмовити прокурору ОСОБА_3 в задоволенні клопотання про продовження строку дії обов`язків, визначених ухвалою суду від 20.05.25 р. повністю.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків:

Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення у якому обвинувачується ОСОБА_10 , є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання до 8 років позбавлення волі.

Згідно ч. 1 ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Частиною 1 ст. 333 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу.

Таким чином, в обґрунтування продовження застосування відповідних обов`язків щодо ОСОБА_10 покладається необхідність запобігання спробам переховування від органів обвинувачення та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином; запобігати спробам продовжити свої злочинні наміри, або вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слід врахувати наявні обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії тяжких злочинів, та тягне за собою покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років.

Вищевказані обставини в сукупності підтверджують те, що на сьогоднішній час ризики, що визначені у п. п. 1, 3. 2, 4, 5 ст. 177 КПК України наявні.

Системний аналіз законодавства свідчить, що рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України - якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження процесуальних обов`язків ОСОБА_10 , передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на два місяці, тобто до 04 листопада 2025 включно.

ОСОБА_10 подав клопотання про закриття кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року, у зв`язку невстановленням достатніх доказів доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати (п.3 ч.1 ст.284 КПК України), яке приєднане до матеріалів справи, вважає його безпідставним, яке злочинно затверджене прокурором Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_12 , сформоване старшим слідчим слідчого відділу Управління СБУ України в Черкаській області старшим лейтенантом ОСОБА_13 на підставі документів створених слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Черкаській області ОСОБА_14 з порушенням ст. 17 «Заборона зловживанння правами» Конституції про захист прав людини і основоположних свобод; ст. 28 «Кожен має право на повагу до його гідності» Конституції України; ст. 5 «Діяльність Служби безпеки України здійснюється на основі дотримання прав і свобод людини. Органи і співробітники Служби безпеки України повинні поважати гідність людини і виявляти до неї гуманне ставлення, не допускати розголошення відомостей про особисте життя людини» ЗУ «Про СБУ»; ст. 3 «Діяльність прокуратури грунтується на засадах: 1. Верховенства права та визнання людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканості і безпеки найвищою соціальною цінністю; 2. Законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності. 3. Презумпції невинуватості ЗУ «Про прокуратуру», що стало підставою для відсторонення непрацездатною на посаді слідчої ОСОБА_14 від написання акту. Просив його задовольнити.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до наступних висновків:

Так, ч.1 ст.284 КПК України передбачено загальні підстави закриття кримінального провадження, зокрема п.3 ч.1 ст.284 КПК України передбачено закриття в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Враховуючи, що закрити кримінальне провадження з підстав, передбачених п.3 ч.1 ст.284 КПК України, на які у своєму клопотанні посилається обвинувачений ОСОБА_10 , можливо виключно у випадку дослідження доказів, а на даний час судовий розгляд у даному провадженні тільки розпочався - не допитані ні обвинувачені, ні свідки, не досліджені жодні матеріали провадження, що, у свою чергу, унеможливлює на цей час прийняття судом рішення щодо законності проведених процесуальних дій досудовим розслідуванням, а тому дане клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження - є передчасним і таким, що не підлягає до задоволення.

За таких обставин, на даний час судового провадження не встановлено законних підстав для закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Що стосується можливості призначення справи до судового розгляду:

Під час підготовчого судового засідання прокурор вважав за необхідне призначити справу до судового розгляду, підстав для повернення обвинувального акту не вбачає, підстави для закриття також відсутні.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 не заперечували щодо можливості призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачені ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , не заперечував щодо можливості призначення справи до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_10 заперечував, вважає його передчасним.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд прийшов до наступних висновків.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України і поверненню прокурору не підлягає.

Провадження за обвинувальним актом підсудне цьому суду.

Підстав для закриття провадження немає.

Порушення вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення провадження до судового розгляду відсутні, відтак суд приходить до висновку про необхідність призначення кримінального провадження відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , до судового розгляду.

Судове засідання, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження, слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч.2 ст.27 КПК України, відсутні.

Коло осіб, які беруть участь у судовому розгляді, є наступним: прокурор, захисники та обвинувачені.

Щодо заявленого клопотання ОСОБА_10 про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 року, суд вважає за необхідне відмовити в його задоволенні.

Клопотання мотивовано наступним:

Звертає увагу, що суд ще не визнав жодного з них винним, а в ЗМІ скопом вже двічі облиті брудом на підставі сфальшованих документів слідчої ОСОБА_14 та прокурором ОСОБА_3 створення обвинувального акту з додатками у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000001 від 01.01.2024р. відносно вчинення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 злочину передбаченого ч.ч. 1,2,3 ст. 436-2 КК України. Прокурор вважає, що акт відповідає вимогам передбаченим ст.291 КПК України. Не може погодитись з такою позицією прокурора та вважає акт невідповідним даній статті з наступних причин.

Затвердження документа - це процес надання юридичної сили документу і означає, що він на буває чинності та може використовуватися як офіційний документ. На обвинувальному акті, який є офіційним документом, обов`язково має бути: а) підпис прокурора який підписував всі документи на базі яких проводились досудові слідчі дії - це прокурор ОСОБА_3 , але 15.05.25р. прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_15 посилаючись на відсутність у неї матеріалів кримінального провадження №0000001, оскільки вона не є старшим групи прокурорів у вказаному кримінальному провадженні і тому не обізнана з матеріалами провадження, а уже 16.05.25р. підписала обвинувальний акт; б) мокра печатка органу, який його склав. Це вимога КПК України щодо реквізитів офіційного документа. Правова позиція щодо необхідності посвідчення обвинувального акта гербовою печаткою зазвичай базується на необхідності додержання вимог щодо реквізитів офіційного документу. Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням. Але в даний час відсутність цих двох важливих і для прокурора фунцій віддані на оцінку суду.

Кінцева мета будь-якого виступу в кримінальній справі - полегшити долю підсудного. Він буде намагатися робити це, привертаючи увагу суду у першу чергу на недоведеність більшої частині обвинувачення, аби вирок був гідний рівня суду, а також до істотних порушень законності, допущених у ході слідства. Але не для того, щоб дискредитувати слідчих, а лише з метою демонстрації необхідності щодо обережності, помірності в покаранні. Він намагатеться також звернути увагу на ряд обставин, що пом`якшують відповідальність у тій частині, де провини в принципі не може бути.

Пункт 3 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачає, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України і тому, суд має встановити, чи відповідає по формі обвинувальний акт вимогам статті 291 КПК України,

Він, так званий обвинувачений, а фактично законослухняний патріот Батьківщини аналізуючи зміст направленого на адресу суду обвинувального акту встановив, що він не відповідає вимогам ст.291 КПК України, а саме порушено п.1 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки зазначені в обвинувальному акті реєстраційному номері кримінального провадження та його розписці про отримання обвинувального акту від 16.05.2025 року вказано кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №00000001 від 01.01.2024 року, а згідно інформації із реєстру матеріалів досудового розслідування прокурором ОСОБА_16 15.05.2025 внесені відомості до ЄРДР про закінчення кримінального провадження без наявності самого обвинувального акту.

Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджене Наказом Генералього прокурора 30.06.20р. за №298 гарантує II. Порядок формування та ведення Реєстру 1. До Реєстру вносяться відомості про: закінчення досудового розслідування (частина третя статті 283, стаття 301 КПК України).

Ст.283 КПК України 2. Прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій: 3) звернутися до суду з обвинувальним актом. 3. Відомості про закінчення досудового розслідування вносяться прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Розбіжності у даті внесення до ЄРДР неправди про нібито направлення до суду обвинувального акту та фактичним продовженням досудового розгляду не дають змоги достеменно встановити хід досудового розслідування та ідентифікувати кримінальне провадження в якому проводились слідчі дії.

Він щиро дякує судді ОСОБА_17 за відкриття судового засідання і ухвалу від 19.05.25р. по справі №712/6397/25, якою встановлено обман та підлість прокурора ОСОБА_3 , як безспірні підстави для повернення прокурору обвинувального акту. Не може ОСОБА_18 приймати участь в судовому розгляді при внесених ОСОБА_16 фальшивих даних про нібито направлення до суду ще 15.05.25р. обвинувального акту. Це істотне порушеннями вимог кримінального процесуального закону перешкодило судді ОСОБА_19 та може перешкодити суду, ухвалити законне та обгрунтоване судове рішення.

Відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо обставини, які обтяжують чи пом якшують покарання. В обвинувальному акті зазначено, що відповідно до ст.66 КК України, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, не встановлено, тоді як слідчою ОСОБА_14 вчинено три злочини (27.02.25р., 26.03.25р., 15.04.2025р) щодо особи похилого віку - мені в жовтні 2024 року виповнилось 77 років, інвалід 2 групи від трудового каліцтва, хворий на 2 онкологічні діагнози, що у відповідності до ст.67 КК України відноситься до обставин, що пом`якшують покарання. Це знаковий прецедент для всієї системи СБУ, такого ще не було і не повинно бути! На цій підставі відбулось відсторонення ОСОБА_14 від подальшої участі як слідчої відносно нього під видом «відрядження» і заміну її на слідчого ОСОБА_20 матеріалах слідства і обвинувачення це не відображено.

При цьому, при викладі фактичних обставин кримінального провадження не зазначено, що прокурор ОСОБА_3 не приєднав до матеріалів провадження його «Повідомлення в порядку ст.290 КПК України» від 16.05.25р. з 14 документами, направлене на виконання листа того ж ОСОБА_3 відносно «наміру використати відомості, що містяться в них, як докази в суді». Тому, як обставина, що пом`якшує покарання не зазначена. Натомість, до обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_10 та реєстру матеріалі досудового розслідування не додано відповідного письмового роз`яснення прокурора на це повідомлення.

Ст.36 КПК України - прокурор зобов`язаний 8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування.

Саме заміна ОСОБА_14 три повідомлення про підозру на підставі виправлення літери ОСОБА_21 є злочинною фальсифікацією документу. Тому вказані «ПІБ, дата народження особи, яку повідомлено про підозру ... 1) ОСОБА_10 дата народження: 15.10.47», є фальсифікацією!? На цій підставі, прокурор ОСОБА_3 мав усі підстави для закриття кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 за ч.ч.2,3 ст. 436-2 КК України. Обоє язковою умовою щодо відомостей, які повинен містити обвинувальний акт є в тому числі анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) п.2 ч.2 ст.291 КПК України. В матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які підтверджують анкетні відомості щодо місця народження та реєстрації ОСОБА_10 , у зв`язку з чим, в порушення вимог п.2 ч.2 ст. 291 КПК України, зазначене в обвинувальному акті місце регістрації обвинуваченого органом досудового розслідування достеменно не встановлено, а зазначені відомості не відповідають дійсності. Під час встановлення його особи він надав для огляду паспорт громадянина України, виданого на його ім`я, але слідчими ОСОБА_14 та ОСОБА_13 проігнорований. Прокурор ОСОБА_3 на це не реагує, в зв`язку з чим суд не має змоги ідентифікувати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

В матеріалів провадження відсутні документи згідно листа ДБР від 15.04.25р.

Також в матеріалах відсутня ухвала від 06.03.25р. по справі №712/2414/25. Крім того, при викладі фактичних обставин справи стороною обвинувачення не зазначено ознаки особливої зухвалості дій слідчої ОСОБА_14 та чи був порушений такими діями саме порядок до судового слідства чи була завдана шкода не лише інтересам підозрюваного ОСОБА_22 .

Крім того, в обвинувальному акті не зазначено мотив і мету вчинення кримінального правопорушення в частині «несприйняття діючої української влади», що, в розрізі ст. 91 КПК України - є обов`язковими обставинами, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обставини скоєння кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, не відповідають фактичним обставинам, ОСОБА_22 одночасно є і виправдувавувачем і заперечуючим по одному і тому факту, у зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору через його невідповідність вимогам п.5 ч. 1 ст. 291 КПК України.

З тексту обвинувального акта вбачається лише наявність викладу певних обставин, а не фактичних обставин кримінального правопорушення, так як не розписані всі складові злочину, тобто, в ньому відсутній опис кримінального правопорушення, такий як спосіб та наслідки вчинення злочину, які підтверджуються конкретними доказами, одержаними у встановленому КПК порядку.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: - обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання. У п.2 ч.2 ст.109 КПК України зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Ця норма є імперативною, а тому не передбачає можливості внесення інших даних або даних з обмеженою інформацією. Більшість порушень зустрічається саме у складанні реєстру матеріалів досудового слідства, де слідчий не зазначає або зазначає не в повному обсязі про прийняті процесуальні рішення, номера й дати проваджень, осіб, які приймали рішення тощо, усунення перешкод для оперативної, якісної та ефективної підготовки справи до судового розгляду. Фактично жодного повноцінного допиту його слідчою злочинно не проведено!

Ч.2 ст.303 КПК України, скарга на обвинувальний акт, як процесуальне рішення, що не може бути розглянута на стадії досудового розслідування, може бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу. Отже, обвинувальний акт не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, що позбавляє суд можливості призначити судовий розгляд кримінального провадження, а за таких обставин документ слід повернути прокурору.

Аналізуючи зміст направленого на адресу суду обвинувального акту, приходимо до висновку, що він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме порушено п. 1 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки зазначені в обвинувальному акті дата та розписці обвинуваченого про отримання обвинувального акту від 16.05.2025 року вказано кримінальне провадження, внесене до ЄРДР № 000801 від 15.05.2025 року. Ці розбіжності у даті отримання обвинувального акту, даті його внесення до ЄРДР не дають змоги достеменно встановити початок досудового розслідування та ідентифікувати кримінальне провадження в якому проводились слідчі дії.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши обвинувальний акт, суд приходить до наступного.

Вимогами ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Підстави для повернення обвинувального акту прокурору визначені в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Таким чином, вказаною нормою закону визначено виключений перелік підстав для повернення обвинувального акту прокурору, а саме невідповідність обвинувального акту вимогам закону. Інші недоліки, допущені органом досудового розслідування та прокурором під час досудового розслідування, не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Оцінка фактичних обставин кримінального провадження, відповідно до вимог ст. ст. 314, 315 КПК України не є предметом дослідження під час підготовчого судового провадження, а підлягає встановленню під час судового розгляду шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів.

Обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні, відповідає вимогам ст. 291 КПК України. У ньому викладені фактичні обставини інкримінованого діяння щодо обвинуваченого, які прокурор вважає встановленими, а також зазначена правова кваліфікація цього діяння.

Обставини на які посилається ОСОБА_10 як на підставу повернення обвинувального акту прокурору не є підставою для повернення обвинувального акту, в розумінні положень кримінально-процесуального закону, оскільки не є предметом розгляду на даній стадії судового процесу.

За таких обставин вказані доводи обвинуваченого ОСОБА_10 не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Крім того, в ході судового розгляду ОСОБА_10 заявив клопотання про скасування арешту на майно, а саме на ноутбук, накладений ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси в межах кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року та передачу його на відповідальне зберігання ОСОБА_10 . Клопотання мотивував тим, що тільки 08.05.25р. отримав невідому йому ухвалу Слідчого судді Соснівського районного суду ОСОБА_23 ще від 11.03.25р., яка постановлена з недотриманням законодавчих приписів при вирішенні питання про арешт тимчасово вилученого майна: - клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна (у випадку, якщо таке вилучення відбулося під час обшуку, огляду на підставі ухвали слідчого судді - протягом 48 годин після вилучення), інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено (ч.5 ст.171 КПК України). Обшук відбувся 26.02.25р. Дата подачі клопотання 27.03.25р., але про його наявність він узнав тільки при відкритті матеріалів кримінального провадження і тому був позбавлений конституційного права на його оскарження! - клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше 2 днів з дня його надходження до суду за участю слідчого та/або прокурора ... підозрюваного ... щодо якого здійснюється провадження. Арешт накладено через 12 днів. Це перше порушення правових норм КПК У країни; - повістки-виклику до суду на 11.03.25р. він не отримував, так як клопотання подано відносно, цитує: « ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Черкаси, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 ...». Фактично він, згідно записів в паспорті НОМЕР_1 необхідних для ідентифікації особи - « ОСОБА_24 15 жовтня 1947 с. Хутори, Черкаського р-ну, Черкаської обл-ті... Придніпровський районний відділ м. Черкаси Управління МВС України в Черкаській області прописаний вул. Жовтнева, буд. 220, кв. 45 20.08.85 Підпис», виділено ним з метою акцентувати - він - а) Оксентійович; б) родом із села; в) ніколи не проходив регістрацію! Це друге порушення, що є злочином проти правосуддя? - ухвала судом йому злочинно не направлялась і про її наявність він узнав тільки при відкритті матеріалів кримінального провадження, а тому злочинно був позбавлений конституційного права на її оскарження?! - підозрюваний ... який не був присутнім при розгляді питання про арешт майна, має право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково; - арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного ... якщо доведе, що ... арешт накладено необгрунтовано (ч.1 ст.174 КПК України) - відсутність учасника при вирішенні питання про арешт (щодо всіх обставин накладення арешту, дослідження яких є необхідним про розгляді клопотання) - огляд вилучених речей підтвердив - застосуванні арешту на телефон «Нокія» потреби не було; арешт на книги накладено необгрунтовано - право на інформацію є природним невід`ємним правом кожної особи, яке захищається ст.10 Конвенції про захист прав людини та основних свобод та ст.34 Конституції України; - при вирішенні питання про арешт майна, для прийняття законного, обґрунтованого рішення, необхідно врахувати: існування обґрунтованої підозри та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна ... Відповідні дані мають бути зазначені у клопотанні слідчого, який звертається до слідчого судді з проханням заарештувати майно, та, відповідно, в ухвалі слідчого судді. Однак такі данні йому не були доведені. Натомість, в констатуючій частині ухвали слідчий суддя вказує, цитую: «27.02.2025 зазначені речі визнані речовими доказами, про що слідчим винесено відповідну постанову»?! Ніякої постанови від 27.02.25 він до сьогодні не отримав!! - на багаточисельні заяви та клопотання, як слідчій ОСОБА_14 , так і прокурору ОСОБА_3 , про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження отримав клони-відписки від 28.02.25р., 27.03.25р.,17.04.25р. «відмовити» і це притому, що ОСОБА_14 констатує: «Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається», тобто Чорна приймаючи два взаємовиключні рішення підтверджує свою непрацездатність на посаді слідчого (додаток №1)!? -за ч. 1 ст.98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в т.ч. предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій ... Фактично, згідно Протоколу за результатами проведення негласної слідчої (розшукової дії зняття інформації з електронних інформаційних систем в рамках досудового розслідування кримінального провадження №00000001 від 01.12.24р. « проведено негласну слідчу (розшукову) дію - зняття інформації з електронних інформаційних систем месенджеру «Telegram». Зареєстрованого за абоненським номером 064, який використовує « ОСОБА_22 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Черкаси, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ) ... і знаходяться на оптичному диску DVD-RW №5/3/3182т від 25.09.2024р. і по ньому ще 14.01.25р. винесено висновок експерта №18/36. Ці два документи злочинно не приєднані до матеріалів кримінального провадження?! Зате на а.п.126 т.6 підшите направлення ОСОБА_14 від 09.04.25р., а на а.п.131 т.6 висновок експерта від 15.04.2025р. (у видачі копій цих документів прокурор ОСОБА_3 йому протиправно відмовив)??

Згідно протоколу огляду від 20.03.25р. (а.п.93 т.6) здійснено ПОВТОРНЕ, цитую: «Для збереження та долучення до протоколу ... записано на диск DVD-R sZE6253 -DVR-J47F4 (додається до протоколу огляду)!!! Цим же протоколом підтверджено, що процесуальне рішення про визнання телефону НОКІЯ речовим доказом матеріали кримінального провадження не містять і він уже повернений йому. Він дякує прокурору ОСОБА_3 , що він признав це і дав команду про повернення! Таким чином, судом помилково зроблено висновок про відповідність майна критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України, оскільки ухвала слідчого судді прийнята з істотним порушенням вимог КПК України, та за недоведеністю арешту майна.

Згідно ст.15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу. 06.03.25р. ухвалою судді ОСОБА_25 по справі №712/2414/25 задоволено його заяву про відвід судді ОСОБА_23 від розгляду клопотання слідчої ОСОБА_14 про застосування ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту в кримінальному провадженню, внесеному до ЕРДР за №0000001 від 01.01.24р. У відповідності до ч.1 ст.80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя ОСОБА_23 зобов`язана заявляти самовідвід в межах цього кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини зазначає у рішеннях «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обгрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід. Таким чином, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, положення пункту 1 ст. 6 Конвенції, ч. 1 ст. 21 КПК, судом не було забезпечено достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у безсторонності ОСОБА_26 , оскільки її порушення чинного законодавства проявились і при накладенні арешту. Незаконно вилучений та незаконно арештований мій ноутбук «Acer» коштує 22000 грн., а це майже моя річна пенсія на ліки, а в даний час при збереженні підзарядка його уже півроку не проводиться і він вийде, якщо уже не вийшов, зі строю.

Обвинувачений ОСОБА_10 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав зазначених в ньому.

Прокурор ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечив.

Інші учасники судового провадження при вирішенні даного клопотання покладалися на розсуд суду.

Розглядаючи дане клопотання, подане ОСОБА_10 , приймаючи до уваги думку інших учасників провадження, суд приходить до висновку та вважає його передчасним виходячи із наступного:

В судовому засіданні встановлено, що на розгляді Придніпровського районного суду м.Черкаси знаходиться кримінальне провадження № 0000001 від 01.01.2024 року стосовно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України.

В рамках кримінального провадження №0000001, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.01.2024 року - ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_23 від 11.03.2025 року накладено арешт на ноутбук сірого кольору «Acer» із зарядним пристроєм, модель № 20С5, s/n NXAD0EU01D301D1, оскільки слідчим суддею встановлено, що з урахуванням того, що зазначене у клопотанні майно відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а не накладення арешту може призвести до знищення важливої інформації, яка в подальшому може мати доказове значення в кримінальному провадженні. Постановою старшого слідчого СВ УСБУ в Черкаській області від 27.02.2025 вилучені речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000001.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту ноутбуку, та в порядку п.9 ст.100 КПК України вирішити дане клопотання під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Що стосується клопотання ОСОБА_7 про повернення в порядку п.1 ч.6 ст.100 КПК України мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 Слід зазначити, що відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити, як подане передчасно та в порядку п.9 ст.100 КПК України вирішити дане клопотання під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

ОСОБА_10 подав заяву № 1, та № 2 про зобов`язання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 видати копії матеріалів згідно з «Заявами про видачу» та витребування інших документів; та клопотання в порядку ст.290 КПК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд виходить з наступного:

Згідно ст. 290 КПК України:

2. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

3. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити частково заяву №1, 2. В решті вимог заяв №1,2,4 ОСОБА_10 відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 110, 176, 178, 194, 196, 314-316, 331, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні клопотання ОСОБА_10 про закриття кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року, у зв`язку невстановленням достатніх доказів доведення його винуватості в суді і вичерпані можливості їх отримати (п.3 ч.1 ст.284 КПК України) відмовити.

В задоволенні клопотання ОСОБА_10 про повернення прокурору обвинувального акту по кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 року стосовно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України відмовити.

Призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000001 від 01.01.2024 року, стосовно: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 1, 3 ст. 436-2 КК України, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч. 2, 3 ст. 436-2 КК України, в залі судових засідань в Придніпровського районного суду м. Черкаси на 15 вересня 2025 року о 11 год. 30 хв.

В судове засідання викликати: прокурора, захисників, обвинувачених.

В порядку ч.3 ст.317 КПК України забезпечити учасникам судового провадження можливість ознайомитися з матеріалами кримінального провадження, якщо вони про це заявлять клопотання. Під час ознайомлення учасники судового провадження мають право робити з матеріалів необхідні виписки та копії.

В задоволенні клопотання ОСОБА_10 про скасування арешту на майно, а саме ноутбук накладений ухвалою слідчого судді Соснівського раонного суду м. Черкаси від в межах кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року та передачу його на відповідальне зберігання ОСОБА_10 відмовити, як подане передчасно та в порядку п.9 ст.100 КПК України вирішити дане клопотання під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

В задоволенні клопотання ОСОБА_7 про повернення в порядку п.1 ч.6 ст.100 КПК України мобільного телефону з абонентським номером НОМЕР_2 відмовити, як подане передчасно та в порядку п.9 ст.100 КПК України вирішити дане клопотання під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Заяву №1,2 ОСОБА_10 про зобов`язання прокурора Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 видати копії матеріалів згідно з «Заявами про видачу» та витребування інших документів; та клопотання в порядку ст.290 КПК України - задовольнити частково.

В порядку ч.2,3 ст.290 КПК України зобов`язати процесуального прокурора Черкаської обласної прокуратури в кримінальному провадженні № 0000001 від 01.01.2024 року надати ОСОБА_10 доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання; та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.

В решті вимог заяв №1,2,4 ОСОБА_10 відмовити.

Заяву №3 ОСОБА_10 про надання оцінки процесуальним діям прокурора ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року та повідомлення про злочинні дії захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Приєднати до матеріалів судової справи заяву №3 ОСОБА_10 про надання оцінки процесуальним діям прокурора ОСОБА_3 при проведенні досудового розслідування кримінального провадження № 0000001 від 01.01.2024 року та повідомлення про злочинні дії захисника ОСОБА_9 і надати їм належну процесуальну оцінку при ухваленні остаточного рішення у справі.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 04 листопада 2025 року, включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 в нічний час з 22 год. до 06 год наступного дня (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану).

Продовжити строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_7 раніше визначених процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які в подальшому були неодноразово продовжені.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 задовольнити.

Продовжити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 04 листопада 2025 року, включно, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 в нічний час з 22 год. до 06 год наступного дня (крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану).

Продовжити строк дії, покладених на обвинуваченого ОСОБА_8 раніше визначених процесуальних обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і які в подальшому були неодноразово продовжені.

Клопотання прокурора про продовження процесуальних обов`язків відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 задовольнити

Продовжити ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 раніше визначені обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, і які були в подальшому неодноразово продовжені.

Строк дії обов`язків визначених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 упродовж 2 місяців, тобто до 04 листопада 2025 року включно.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 10 вересня 2025 року о 14 годині 30 хвилин в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1