Справа № 467/300/25
Провадження № 1-кп/467/82/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.08.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000010, внесене до ЄРДР 09 січня 2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кулевча Саратського району Одеської області, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, на даний час відбуваючого покарання у виді позбавлення волі в державній установі «Південноукраїнська виправна колонія (№ 83)», раніше судимого:

- 12 травня 2020 року Приморським районним судом м.Одеса за ч. 1 ст. 186 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 850 грн.;

- 23 квітня 2021 року Малиновським районним судом м.Одеса за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік;

- 29 червня 2021 року Київським районним судом м.Одеса за ч. 2 ст. 185 КК України з застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки, звільненого від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 74 КК України згідно ухвали Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 січня 2025 року;

- 23 серпня 2023 року Приморським районним судом м.Одеса за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи засудженим 23 серпня 2023 року Приморським районним судом м.Одеса за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ч.4 ст. 70, ч.1 ст. 71 КК України до покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі без конфіскації майна, з 06 листопада 2023 року відбуває призначене йому покарання у виді позбавлення волі у державній установі «Південноукраїнська виправна колонія (№83)», яка розташована за адресою: вул. Володимирська, 1, смт. Костянтинівка Вознесенського району Миколаївської області, в ході якого систематично порушував режим відбування покарання, за що стосовно нього 37 разів вживалися заходи дисциплінарного впливу адміністрацією колонії, у тому числі: 10 разів поміщення до дисциплінарного ізолятора та 1 раз до приміщення камерного типу.

ОСОБА_4 переведений до приміщення камерного типу на строк 01 місяць за ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року.

Після закінчення строку тримання в приміщенні камерного типу ОСОБА_4 належних висновків не зробив та продовжив порушувати встановлений режим тримання.

Так, засуджений ОСОБА_4 , будучи поміщеним до дисциплінарного ізолятора, 03 січня 2025 року був під підпис ознайомлений з правами та обов`язками засудженого, передбаченими ст. 107 КВК України, пунктами 2 розділу 18 та пунктом 6 розділу 21 «Правил внутрішнього розпорядку установ відбування покарань», затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року № 2823/5, до числа яких входять обов`язки стежити за чистотою у камері та здійснювати прибирання камерного санвузла, а після закінчення прогулянки - двориків для прогулянок.

Згідно графіка чергування засуджених, які перебувають в камері ДІЗО № 5, засудженого ОСОБА_4 призначено 03 січня 2025 року черговим по камері, про що останній ознайомлений під підпис.

09 січня 2025 року о 09 годині 15 хвилин у ході проведення перевірки адміністрацією установи на території і приміщень дисциплінарного ізолятора у складі: голови комісії - начальника державної установи ОСОБА_5 , першого заступника начальника установи ОСОБА_6 , начальника оперативного відділу ОСОБА_7 , начальника відділу нагляду і безпеки ОСОБА_8 та виконуючого обов`язки заступника начальника установи ОСОБА_9 , які діяли відповідно до своїх посадових обов`язків, виявлено, що в прогулянковому дворику № 3 ДІЗО не прибрано сміття, що стало наслідком порушення ОСОБА_4 своїх обов`язків.

Після цього, виявивши вказаний факт, начальник установи ОСОБА_5 висунув законну вимогу засудженому ОСОБА_4 здійснити прибирання у прогулянковому дворику № 3 дисциплінарного ізолятора як черговому по камері згідно графіку.

При цьому, засудженому ОСОБА_4 завчасно видано необхідний для прибирання прогулянкового дворика № 3 ДІЗО інвентар: совок, віник, спецодяг за сезоном, проте засуджений ОСОБА_4 , перебуваючи на території ДІЗО державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)», діючи умисно, розуміючи кримінально-протиправний характер своїх дій, не бажаючи виконувати законні вимоги адміністрації установи виконання покарань, у присутності працівників установи та представників адміністрації в категоричній формі відмовився приступити до прибирання в прогулянковому дворику № 3 ДІЗО, не маючи поважних та об`єктивних причин для такої відмови, в тому числі за станом здоров`я.

Одразу після відмови засудженого ОСОБА_4 здійснити прибирання прогулянкового дворика № 3 дисциплінарного ізолятора начальник установи ОСОБА_5 у присутності членів комісії, роз`яснив засудженому ОСОБА_4 його права та обов`язки як чергового по камері, попередив про кримінальну відповідальність за ст. 391 КК України та повторно наказав йому здійснити прибирання в приміщенні прогулянкового дворика № 3 ДІЗО, однак засуджений ОСОБА_4 , діючи умисно, проявляючи злісну непокору законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, порушення вимог, передбаченими ст. 107 КВК України, пунктами 2 розділу 18 та пунктом 6 розділу 21 «Правил внутрішнього розпорядку установ відбування покарань» затверджених наказом Міністерства юстиції України від 28.08.2018 року № 2823/5, без поважних причин у категоричній формі повторно відмовився здійснювати прибирання, незважаючи на те, що за станом здоров`я міг залучатися до прибирання прогулянкового дворика № 3 ДІЗО.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні відмовився надавати суду показання на підставі ст. 63 Конституції України.

Однак, викладене вище обвинувачення підтверджується сукупністю доказів, досліджених судом.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 09 січня 2025 року під час здійснення комісійного обходу у прогулянковому дворику ДІЗО було виявлено сміття різного характеру. З`ясовано, що останніми здійснювали прогулянку засуджені, серед яких і черговий по камері ОСОБА_10 на запитання про його стан здоров`я скарг не пред`являв. Він був забезпечений інвентарем. На його вимогу здійснити прибирання прогулянкового дворику засуджений відмовився. Тоді він його зачитав зміст ст. 391 КК України, на що засуджений знову відмовився. Відмову засуджений мотивував тим, що прибирання не відповідає його способу життя.

Свідок ОСОБА_6 суду показав, що 09 січня 2025 року як перший заступник начальника установи він був у складі комісії, яка здійснювала обхід приміщень ДІЗО І ПКТ. До складу комісії входили: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 . У ході обходу було виявлено захаращення прогулянкового дворику недопалками від цигарок, обгортками від цукерок. Засуджений ОСОБА_17 був викликаний як черговий по камері. ОСОБА_11 запропонував йому прибрати сміття, на що той відмовився. ОСОБА_11 неодноразово повідомляв засудженого про те, що його дії підпадають під ознаки ст. 391 КК України. Однак, засуджений відмовлявся від прибирання. Засудженому було надано змінний одяг, совок, віник, рукавиці. Скарг на стан здоров`я від засудженого не надходило. У цьому дворику здійснювала прогулянку його камера. Перед поміщенням до ДІЗО засуджений був ознайомлений з графіком чергування.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 09 січня 2025 року він у складі комісії здійснював обхід території колонії, у ході якого було виявлено сміття у прогулянковому дворику. До складу комісії, окрім нього, входили: ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , ОСОБА_15 . ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_17 здійснити прибирання як черговому по камері. Йому було видано віник, совок, одяг. Однак, ОСОБА_17 відмовився прибирати. Тоді ОСОБА_11 зачитав його права та обов`язки як засудженого, роз`яснив зміст ст. 391 КК України. На що засуджений знову відмовився. Скарг на стан здоров`я від засудженого не надходило.

Свідок ОСОБА_7 показав, що вранці 09 січня 2025 року він у складі комісії здійснював обхід території колонії, у ході якого було виявлено сміття у прогулянковому дворику. ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_17 здійснити прибирання як черговому по камері. Однак, ОСОБА_17 відмовився прибирати. Тоді ОСОБА_11 роз`яснив йому зміст ст. 391 КК України, на що засуджений знову відмовився. Скарг на стан здоров`я від засудженого не надходило, він був забезпеченим відповідним одягом та інвентарем.

Свідок ОСОБА_8 показав, що 09 січня 2025 року він у складі комісії здійснював обхід території колонії, у ході якого було виявлено сміття у прогулянковому дворику. До складу комісії, окрім нього, входили: ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_18 , та інші. ОСОБА_11 запропонував ОСОБА_17 здійснити прибирання як черговому по камері. ОСОБА_17 відмовився прибирати. Тоді ОСОБА_11 зачитав його права та обов`язки як засудженого. На що засуджений знову відмовився. Скарг на стан здоров`я від засудженого не надходило.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 надали суду аналогічні показання.

Провина обвинуваченого також підтверджується наданими стороною обвинувачення письмовими доказами.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 20 листопада 2024 року засуджений ОСОБА_4 переведений до ПКТ строком на 1 місяць.

Постановою про переведення засудженого до дисциплінарного ізолятора від 03 січня 2025 року, винесеною начальником «Південноукраїнської виправної колонії № 83» ОСОБА_5 засудженого ОСОБА_4 було переведено до ДІЗО строком на 14 діб за допущене 28 грудня 2024 року порушення ПВР.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 09 січня 2025 року у прогулянковому дворику № 3 ДІЗО/ПКТ державної установи «Південнноукраїнська виправна колонія № 83» на підлозі знаходяться: пачка від цигарок зім`ята, недопалки від цигарок.

Із письмової розписки засудженого ОСОБА_4 видно, що 03 січня 2025 року працівниками «Південноукраїнської виправної колонії № 83» йому роз`яснено зміст ст. 391 КК України.

З наданого стороною обвинувачення графіка чергувань засуджених, які тримаються в камері № 5 ДІЗО за січень 2025 року вбачається, що засуджений ОСОБА_4 09 січня 2025 року був черговим по камері.

З протоколу огляду речі від 11 лютого 2025 року з фотографіями та відеозаписом перевірки ДІЗО/ПКТ, наданим начальником «Південноукраїнської виправної колонії № 83» вбачається, що 09 січня 2025 року засуджений ОСОБА_4 неодноразово відмовлявся від наказу начальника установи ОСОБА_5 здійснити прибирання в прогулянковому дворику ДІЗО.

Таким чином, суд вважає доведеною провину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України, а саме: злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу (одиночної камери).

Норма ч. 2 ст. 50 КК України регламентує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, зокрема засудженими.

Відповідно до положення ст. 65 КК України, суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Отже, згідно з положеннями ст.ст. 50, 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності, індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Судом не встановлено обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченому, є рецидив злочинів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує те, що він вчинив нетяжкий злочин під час відбуття покарання у виді позбавлення волі, не одружений, негативно характеризується за місцем відбування покарання, на обліку у психіатра не перебуває, раніше судимий та вважає достатнім і доцільним для виправлення і перевиховання призначити покарання у виді позбавлення волі з частковим приєднанням невідбутої частини покарання, призначеного вироком від 23 серпня 2023 року Приморського районного суду м.Одеса, яка станом на 07 серпня 2025 року складає 3 роки 21 день.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Питання про речові докази підлягає вирішенню на підставі ст.100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому по справі не раніше обирався. Суд вважає за необхідне за клопотанням прокурора обрати обвинуваченому до вступу вироку у законну силу запобіжний захід у вигляді утримання під вартою з урахуванням обставин справи, даних про особу обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначити йому покарання у виді 1(одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Приморського районного суду м.Одеса від 23 серпня 2023 року, остаточно визначивши йому покарання у виді 3 (трьох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі без конфіскації майна.

До вступу вироку у законну силу обрати обвинуваченому запобіжний захід у вигляді утримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з дня винесення вироку, тобто з 07 серпня 2025 року.

Речовий доказ по справі: диск з відеозаписом, який зберігається в матеріалах кримінального провадження, залишити на зберігання в матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1