Єдиний унікальний номер 728/2193/25
Номер провадження 1-кс/728/286/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И Л А :
У судове засідання слідчий, прокурор, підозрювана та її захисник не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, що відповідно до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.
Застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження під час розгляду клопотання не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.107 КПК України.
Розглянувши дане клопотання, долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
У ході досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, окрім іншого, було встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи службовою особою, яка виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи в умовах воєнного стану, який введено на території України 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, за попередньою змовою з директором ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 , вчинила дії, спрямовані на заволодіння коштами місцевого бюджету ІНФОРМАЦІЯ_3 на загальну суму 1546535.36 грн., що більше, ніж у шістсот разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром.
13.08.2025 у вищевказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України.
З метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок вищевказаного кримінального правопорушення, слідчий просить накласти арешт на житловий будинок та земельні ділянки ОСОБА_4 із забороною відчужувати вказане майно та розпоряджатись ним.
У підтвердження права власності ОСОБА_4 на будинок та земельні ділянки до клопотання додано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта станом на 21.08.2025.
Положеннями абзацу першого ч.1 ст.170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно з абзацом другим ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до п.4 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч.11, ч.12 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Заборона використання житлового приміщення особам, які на законних підставах проживають у такому житловому приміщенні, не допускається.
З матеріалів клопотання вбачається, що здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, у якому про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.191 КК України повідомлено ОСОБА_4 , на майно якої слідчий, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення просить накласти арешт.
З огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, дане клопотання, на думку слідчого судді підлягає частковому задоволенню: арешт слід накласти на належне ОСОБА_4 майно шляхом заборони відчужувати його, що забезпечить мету, яку слідчий прагне досягнути і не призведе до негативних наслідків для власниці, суттєво не позначиться на інтересах третіх осіб та відповідатиме положенням ч.4 ст.173 КПК України.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Накласти арешт на належні ОСОБА_4 :
1) житловий будинок загальною прощею 65.4 кв.м, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;
У задоволенні клопотання в частині заборони розпоряджатися майном відмовити.
Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя Бахмацького районного суду ОСОБА_1