Справа № 333/4775/25
Провадження №1-кс/333/1969/25
УХВАЛА

10 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0004024, відомості про яке внесені до ЄРДР 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із скаргою на постанову старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим від 31.05.2025 року у кримінальному провадженні №0004024, відомості про яке внесені до ЄРДР 28.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України.

Обґрунтовуючи свою скаргу, ОСОБА_3 посилається на те, що 29.05.2025 року на офіційну електронну адресу ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі у вказаному провадженні він подав клопотання про проведення слідчої дії - допиту його як потерпілого.

05.06.2025 року отримав лист, в якому слідчий ОСОБА_4 повідомив, що 31.05.2025 року винесено постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим, але до вказаного листа копію вказаної постанови не долучив.

На момент подачі скарги він так і не отримав копії вказаного процесуального рішення слідчого.

Як йому відомо це рішення обґрунтоване тим, що відсутні точні дані, які б підтверджували, що йому завдано шкоди, а також характер такої шкоди.

ОСОБА_3 вважає, що постанову слідчого від 31.05.2025 року передчасною, прийнятою без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин вчиненого кримінального правопорушення та такою, що порушує його права та законні інтереси і підлягає скасуванню, виходячи з такого.

ОСОБА_5 у певний час був командиром 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 виконував організаційно-розпорядчі функції, а отже, відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України, пп. "г" п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", був службовою особою.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (Постанова № 168), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Старший сержант ОСОБА_6 була згідно наказу № 214 від 26.07.2023 року призначена на посаду стрільця у 3 стрілецьке відділення 3 стрілецького взводу 1 роти військової частини НОМЕР_1 .

Як йому стало відомо від свідків у кримінальному провадженні № 0001577 ОСОБА_6 , була відсутня в місці несення служби (взводі) та не виконувала бойові завдання.

Від ОСОБА_5 за час служби сержанта ОСОБА_6 у взводі жодних повідомлень, рапортів про випадки СЗЧ, дезертирства, не виконання бойових наказів останньої не надходило.

Саме невиконання своїх службових обов`язків ОСОБА_5 призвело до того, що командир роти ОСОБА_3 , не був повідомлений про відсутність у фактичному місці проходження служби старшого сержанта ОСОБА_6 та отримував розпорядження відносно внесення останньої у рапорт на додаткової виплати.

У зв`язку з вище вказаною злочинною бездіяльністю ОСОБА_5 йому у кримінальному провадженні № 0001577 була вручена підозра та обвинувачений акт у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.364, ч.2 ст.366 КК України.

Отже факт заподіяння йому кримінальним правопорушенням передбаченим ч. 4 ст. 425 КК України, матеріальної шкоди є затрати на правову допомогу (послуги адвоката) та моральної шкоди яка полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності.

Слід зазначити, що в основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактична (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальна (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Отже, ОСОБА_3 вказує, що за вказаних обставин у слідчого ОСОБА_4 не було очевидних та достатніх підстав вважати, що йому не завдано шкоди.

У скарзі просить слідчого суддю скасувати постанову від 31.05.2025 року про відмову у визнанні його потерпілим, зобов`язати слідчого ОСОБА_4 вжити процесуальних дій відповідно до ст.55 КПК України щодо залучення ОСОБА_3 як потерпілої особи у кримінальному провадженні №0004024.

У судове засідання ОСОБА_3 та старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги останнього.

ОСОБА_3 до суду направив заяву, в якій просив скаргу задовольнити та розглянути її без його участі у зв`язку з перебуванням на військовій службі.

Старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 до суду направив копії: Витягу з ЄРДР, заяви про вчинення кримінального правопорушення, клопотання ОСОБА_3 від 29.05.2025 року про допит у якості потерпілого, постанови про відмову у задоволенні клопотання, протоколів допитів свідка ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №0001577, повідомлення про підозру на ім`я ОСОБА_3 , протокол роз`яснення прав останньому.

Розглянувши скаргу ОСОБА_3 , вивчивши матеріали, долучені до скарги та отримані від старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 , слідчий суддя дійшов до такого.

Пунктом 5 ч.1 ст.303 КПК України передбачена можливість оскарження до слідчого судді рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Встановлено, що 29.04.2025 року ОСОБА_3 звернувся до Головного управління ДБР України із заявою про вчинення кримінального правопорушення командиром 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , передбаченого ч.4 ст.425 КК України.

У подальшому, у зв`язку із невнесенням відомостей до ЄРДР із вказаної заяви, ОСОБА_3 звернувся до суду із відповідною скаргою.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 09.05.2025 року зобов`язано уповноважених осіб Державного бюро розслідувань внести до ЄРДР відомості із заяви ОСОБА_3 від 29.04.2025 року, надати заявнику документ, що підтверджує прийняття та реєстрацію заяви, витяг з ЄРДР та повідомити суд про виконання судового рішення.

28.05.2025 року старший слідчий в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 вніс до ЄРДР відомості, а саме короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: « ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді командира 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 недбало ставився до військової служби в частині обліку особового складу 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти в/ч НОМЕР_2 та не повідомив про відсутність на службі військовослужбовця ОСОБА_6 , що призвело до незаконного нарахування останній додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою КМУ №168», кваліфікація дій за ч.4 ст.425 КК України (кримінальне провадження №0004024).

29.05.2025 року ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) ТУ ДБР, розташоване у м. Мелітополі ОСОБА_4 із клопотанням про допит у якості потерпілого, посилаючись га ст.ст. 55, 56, 110, 220 КПК України.

31.05.2025 року слідчий ОСОБА_4 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 про допит його як потерпілого у кримінальному провадженні №0004024 прийняв рішення про відмову у задоволенні вказаного клопотання із винесенням відповідної постанови.

Відповідно до ст.2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно вимог ч.ч. 1-3 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою,яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення. Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 статті 55 КПК України передбачено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, законодавець допускає можливість відмови у визнанні особи потерпілим. Процесуальною підставою для прийняття такого рішення є наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної в ч.1 ст.55 КПК України.

«Очевидність та достатність» таких підстав є оціночним поняттям, яке визначається в кожному конкретному випадку, виходячи із обставин кримінального провадження і внутрішнього переконання особи, уповноваженої на визнання потерпілим, і може полягати, зокрема, у такому: очевидна відсутність події або складу кримінального правопорушення; відсутність шкоди з боку особи, яка подала відповідну заяву; очевидна відсутність причинного зв`язку між кримінальним правопорушенням і заподіяною шкодою; наявність завданої кримінальним правопорушенням шкоди іншого виду, ніж передбачено ч.1 ст.55 КПК, неможливість визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення.

При визначенні шкоди, як підстави для визнання особи потерпілим, необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням, тобто повинен існувати прямий зв`язок, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди.

Аналіз матеріалів, наданих слідчим ОСОБА_4 , свідчить, що на цей час досудового розслідування кримінального провадження №0004024 не вбачається, що ОСОБА_3 було завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Так, у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 вказує, що діями ОСОБА_5 спричинено тяжкі наслідки у вигляді незаконного нарахування та виплати ОСОБА_6 додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн., передбаченою Постановою Кабінету міністрів України №168 від 28.02.2022 року за період часу з 26.07.2023 року по 31.03.2024 року. Таким чином, фактично мова йде про спричинення шкоди державі.

Жодних обставин, які б слугували підставою стверджувати про спричинення ОСОБА_3 моральної, фізичної або майнової шкоди, у заяві останнього не зазначено.

Посилання ОСОБА_3 про наявність завданої йому шкоди від дій ОСОБА_5 у своїй скарзі, а саме: майнової, у зв`язку з тим, що він витрачає кошти на правову допомогу у кримінальному провадженні №0001577 та моральної, котра полягає у душевних стражданнях, які він зазнав у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, слідчий суддя не приймає до уваги, враховуючи таке.

На цей час відсутнє жодне рішення щодо незаконного притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, тому відсутні підстави вважати, що він має душевні страждання з цього приводу.

Крім того, на думку слідчого судді, витрати ОСОБА_3 на правову допомогу у кримінальному провадженні №0001577 жодним чином не свідчать про спричинення йому майнової шкоди у кримінальному провадженні №0004024.

Таким чином, з урахуванням встановлених під час судового розгляду обставин, суд вважає, що на цьому етапі досудового розслідування кримінального провадження відсутні підстави для визнання ОСОБА_3 потерпілим.

Водночас, на цей час досудове розслідування у кримінальному провадженні №0004024 не завершено, тому у разі встановлення підстав для визнання ОСОБА_3 потерпілим, слідчий зобов`язаний вручити останньому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки як учаснику судового провадження - потерпілому та допитати його у цьому статусі.

Керуючись ст.ст. 2, 55, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на рішення старшого слідчого в ОВС першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_4 про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні №0004024, відомості про яке внесені до ЄРДР 27.05.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.425 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження у суді.

Повний текст ухвали складено 13.06.2025 року.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1