СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
ун. № 759/7146/25
пр. № 1-кп/759/1157/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2025 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №0002471 від 05.11.2024 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Єреван, Республіка Вірменія, громадянин України, з вищою освітою, одружений, працює на посаді директора ПВНЗ «Київський міжнародний університет», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України,

сторони та інші учасники: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 , потерпілий ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

У межах кримінального провадження, яке розслідувалось слідчим відділом Подільського УП ГУНП у м. Києві, 23.09.2024 винесено постанову про проведення обшуку до постановлення ухвали слідчого судді за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 .

З метою проведення даного обшуку 23 вересня 2024 року приблизно об 11:30 год. старший слідчий СВ Подільського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_7 , оперуповноважений ДПС України ОСОБА_8 , старший оперуповноважений сектору боротьби зі злочинами у медичній сфері управління міграційної поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , начальник 2-го відділу (боротьби з незаконною легалізацією іноземців) управління міграційної поліції ГУНП у м. Києві ОСОБА_9 прибули за адресою: АДРЕСА_2, де на подвір`ї домоволодіння зустріли ОСОБА_3 , якому представились та пред`явили службові посвідчення та повідомили про необхідність проведення обшуку за місцем його проживання.

У подальшому ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 разом з ОСОБА_3 увійшли до приміщення буд. АДРЕСА_2 , де об 11:35 год. розпочали проведення обшуку. У приміщенні будинку знаходилась також дружина ОСОБА_3 - ОСОБА_10 , яку залучено як учасника обшуку.

Під час проведення обшуку у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на погрозу вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку із виконанням ним службових обов`язків.

Так, ОСОБА_3 розуміючи, що ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_9 є працівниками правоохоронних органів та вчиняють певні процесуальні дії, а саме проводять обшук за адресою: АДРЕСА_2 , не бажаючи продовження дій, пов`язаних з виконанням працівниками правоохоронних органів своїх службових обов`язків, близько 19 год. 31 хв., перебуваючи в приміщенні свого помешкання за адресою: АДРЕСА_2 почав висловлювати словесні погрози ОСОБА_6 про намір застрелити його.

У подальшому, перебуваючи в приміщенні буд. АДРЕСА_2 о 19 год. 48 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на здійснення погрози вбивством, шляхом демонстрації зброї щодо працівників правоохоронних органів, з метою припинення їх правомірної діяльності у зв`язку із виконанням ними службових обов`язків, усвідомлюючи при цьому суспільно-небезпечний характер своїх діянь, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, швидко пройшов у одну із кімнат, яка розташована на 2 поверсі будинку, де зберігалася зареєстрована за ним нарізна вогнепальна зброя - карабін моделі «АКМ МП-УОС», серійний номер НОМЕР_1 , калібр 7,62x39 та патрони до неї.

Враховуючи, що ОСОБА_3 зник з поля зору працівників правоохоронних органів, які були присутні під час проведення слідчої дії, з метою не допущення знищення речей та документів вслід за останнім до кімнати зайшов ОСОБА_6 , який побачив ОСОБА_3 , який в свою чергу взяв у руки зазначений карабін, перезарядив його та навів на ОСОБА_6 , тим самим здійснив погрозу її застосування - тобто погрозу вбивством.

Розуміючи безпосередню небезпеку заподіяння шкоди життю та здоров`ю, сприймаючи реальну загрозу, ОСОБА_6 застосував до ОСОБА_3 фізичну силу та відштовхнув його в бік, висунувши вимогу припинити незаконні дії, однак, ОСОБА_3 , не реагуючи на заклики відпустити зброю, свої злочинні дії не припинив, при цьому здійснював словесні погрози та намагався приєднати магазин з патронами до карабіну.

У подальшому до зазначеної кімнати зайшли ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які розуміючи безпосередню небезпеку заподіяння шкоди життю та здоров`ю учасникам слідчої дії, вирвали з рук ОСОБА_3 карабін та магазин з патронами до нього.

Крім того, навесні 2022 року, тобто на початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, ОСОБА_3 , перебуваючи в м. Києві, без передбаченого законом дозволу, отримав безоплатно від невстановленої особи для можливого самозахисту від нападу військових ЗС РФ 25 патронів калібру 7,62x39, які поклав у кімнаті свого будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Після того, як навесні 2022 року територія Київської області була звільнена від представників ЗС РФ, ОСОБА_3 , діючи умисно, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, Постанови Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 № 2471 X- II, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 12.10.1992 № 576, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21.08.1998 №622, продовжив без передбаченого законом дозволу зберігати 25 патронів калібру 7,62x39 за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

23.09.2024 за адресою: АДРЕСА_2 працівниками поліції в період часу з 11 год. 35 хв. по 22 год. 38 хв. проведено обшук, під час якого вилучено боєприпаси нарізної вогнепальної зброї, а саме 25 військових проміжних патронів калібру 7,62x39, споряджених кулями зі сталевим осердям ПС., які ОСОБА_3 зберігав без передбаченого законом дозволу.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та підтвердив, що відомості, викладені в обвинувальному акті, відповідають дійсності. Показав, що у день, коли працівники поліції прибули до його місця проживання для проведення обшуку, він забув випити ліки, мав високий тиск і тому почував себе не достатньо здоровим. Спочатку не зрозумів, що це працівники поліції, оскільки вони були в цивільному одязі. Обшук проводився довго, крім того працівники поліції повідомили, що будуть вилучати знайдені грошові кошти. Це все негативно вплинуло на обвинуваченого, у зв`язку з чим він і вчинив погрозу вбивством працівнику правоохоронного органу. Щодо придбання та зберігання патронів без дозволу пояснив, що вказані патрони отримав безоплатно від колишнього випускника його університету навесні 2022 року, оскільки тоді всі готувалися до захисту м. Києва від збройної агресії РФ. На той час він мав офіційно зареєстрований карабін і ці патрони підходили до нього, а інакше на той час патронів купити у магазині було неможливо. У подальшому він поклав ці патрони у кімнаті свого будинку і зберігав їх там аж до вилучення працівниками поліції під час проведення обшуку. У вчиненому щиро кається, вибачається перед потерпілим, запевняє, що подібного більше не повториться.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_3 , його винуватість у вчиненні інкримінованих правопорушень доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальними правопорушеннями, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 щодо часу, місця, способу, розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини за кримінальними правопорушеннями, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повністю, а його неправомірні дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 263 КК України як придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а також за

ч. 1 ст. 345 КК України як погроза вбивством щодо працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд відповідно до вимог

ст. 65 КК України бере до уваги ступінь суспільної небезпеки та тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень, характеризуючі дані про його особу, сімейний стан, вік обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, інший - нетяжким злочином. ОСОБА_3 на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, відтак відсутні відомості в його осудності. ОСОБА_3 тривалий час працює на посаді ректора приватного вищого навчального закладу, має міцні соціальні зв`язки, одружений, бере активну участь у професійному та громадському житті, позитивно характеризується за місцем роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався. Також суд враховує похилий вік обвинуваченого та наявність ряду захворювань.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

На підставі викладеного, враховуючи конкретні обставини вчинення кримінального проступку, особу винного, його ставлення до вчиненого, наявність двох обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості й індивідуалізації покарання, вважає, що для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів йому слід призначити покарання в межах санкцій інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України.

Щодо ОСОБА_3 суд також вбачає підстави для звільнення його від відбування покарання з випробуванням та визначення іспитового строку в порядку та в межах, передбачених ст. 75 КК України. При цьому суд враховує щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність міцних соціальних зв`язків, його похилий вік, наявність ряду захворювань, вчинення кримінальних правопорушень вперше. Згідно з досудовою доповіддю, підготовленою Святошинським районним відділом філії ДУ "Центр пробації" у м. Києві та Київській, дослідження інформації, що характеризує особу ОСОБА_3 свідчить про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Саме таке покарання, на думку суду, буде справедливим та достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, враховуючи, що відпала необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, суд вважає доцільним скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2024.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертиз по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 345 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 263 КК України - три роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 345 КК України - два роки пробаційного нагляду.

На підставі ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання - три роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю один рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) гривень 20 копійок за проведення експертизи під час досудового розслідування.

Скасувати арешт на речові докази, накладений ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.12.2024.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні:

- карабін «АКМ МП-УОС», серійний номер НОМЕР_1, переданий до камери схову речових доказів Подільського УП ГУНП в м. Києві, - повернути засудженому ОСОБА_3 ;

- 25 патронів калібру 7,62х39, передані до камери схову речових доказів Подільського УП ГУНП в м. Києві, - передати на користь Збройних Сил України.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1