ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року місто Фастів

Колегія суддів Фастівського міськрайонного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі:

секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого АТ «Укрзалізниця» - ОСОБА_6 ,

представника потерпілого КП «Толока» - ОСОБА_7 ,

представника потерпілого АТ «Укрпошта» - ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 , захисників адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинуваченого ОСОБА_12 , захисника адвоката ОСОБА_13 ,

обвинуваченого ОСОБА_14 , захисника адвоката ОСОБА_15 ,

провівши підготовче засідання у кримінальному проваджені, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001622 від 08.10.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 194, ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, ОСОБА_12 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України,-

В С Т А Н О В И ЛА:

Прокурор звернулась з клопотанням про продовження запобіжного заходу відносно обвинувачених ОСОБА_9 , що обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст. 194, ч.2 ст.113, ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України, ОСОБА_12 , що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч.1 ст.114-1 КК України, ОСОБА_14 що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 КК України у виді тримання під вартою строком на 2 місяці, строк дії якого спливає 15 червня 2025 року, посилаючись на наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Представник потерпілого АТ «Укрзалізниця» - ОСОБА_6 підтримав клопотання прокурора.

Представник потерпілого КП «Толока» - ОСОБА_7 підтримала клопотання прокурора.

Представник потерпілого АТ «Укрпошта» - ОСОБА_8 підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_9 та його захисники адвокати ОСОБА_10 , ОСОБА_11 заперечували проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Також посилались на можливість обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, які в повній мірі зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_12 та його захисник адвокат ОСОБА_13 заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Також посилались на можливість зміни запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою.

Обвинувачений ОСОБА_14 та його захисник адвокат ОСОБА_15 заперечував проти продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, вказуючи на необґрунтованість прокурором ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України. Також посилався на можливість обрання запобіжного заходу у вигляді цілодобового або нічного домашнього арешту, який в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Колегія суддів, заслухавши думки учасників судового провадження дійшла висновку про наступне.

Обґрунтовуючи необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається на ряд наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що відносно обвинуваченого ОСОБА_9 не можливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

-п.1 ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів за які передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання останнього винним у вчиненні інкримінованих злочинів, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності ;

-п.1 ч.3 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_9 матиме можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-п.5 ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_9 матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що у разі спроби обвинуваченого вплинути на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається на ряд наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що відносно обвинуваченого ОСОБА_12 не можливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

-п.1 ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_12 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання останнього винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності ;

-п.1 ч.3 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_12 матиме можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-п.5 ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_12 матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що у разі спроби обвинуваченого вплинути на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обґрунтовуючи необхідність застосування до обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, прокурор посилається на ряд наявних ризиків, які дають достатні підстави вважати, що відносно обвинуваченого ОСОБА_14 не можливо застосувати жоден із більш м`яких запобіжних заходів, а саме:

-п.1 ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_14 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання останнього винним у вчиненні інкримінованого злочину, може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності ;

-п.1 ч.3 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_14 матиме можливість незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, у тому числі шляхом залякування та здійснення впливу на безпосередніх свідків, у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій та можливістю погрозою застосування насильства. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст.23 КПК України. Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

-п.5 ч.1 ст.177 КПК України: обвинувачений ОСОБА_14 матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення, що підтверджується тим, що у разі спроби обвинуваченого вплинути на свідків за допомогою насилля складатиме суть ризику вчинити інше кримінальне правопорушення.

Метою запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченими покладених на них процесуальних обов`язків та запобігання ризиків, передбачених ст.177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 на даній стадії судового розгляду, згідно з вимогами ст.178 КПК України суд оцінює суспільну небезпечність та тяжкість злочинів, у вчиненні яких вони обвинувачуються, а обвинувачуються у вчиненні тяжких, особливо тяжких злочинів, максимальне покарання за яке законом передбачене довічне позбавлення волі.

Дійсно, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення не може бути самостійною підставою для законності тримання особи під вартою.

Разом з цим, суд приймає до уваги практику ЄСПЛ, зокрема, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для тримання особи під вартою, проте таке обвинувачення в сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" № 33977/96 від 26.07.2001 р. ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У зв`язку з викладеним, на думку суду, з метою ухилення від покарання, яке загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим у кримінальних правопорушенях, у вчиненні яких вони обвинувачуються, то вони можуть ухилитися від суду та вчинити новий злочин. Тобто в даному випадку, на думку колегії, прокурором доведені ризики, передбачені п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України.

Має під собою підґрунтя й зазначений прокурором ризик того, що обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, що зможе призвести до зміни їх показань або відмови від давання показань.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену Кримінальним процесуальним кодексом України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України.

З огляду на зазначені положення закону, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

При цьому слід звернути увагу на те, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створить загрозу суспільству. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Будь-яких обставин, які б унеможливлювали подальше утримання ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 під вартою суду не надано, скарг та заперечень щодо перебування саме під цим запобіжним заходом від них не надходило. Даних, що стан здоров`я ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 категорично не дозволяє їх утримувати під вартою, у суду немає.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає характеру та тяжкості діяння, яке інкримінується обвинуваченим, та позбавляє обвинувачених можливості перешкодити інтересам правосуддя, тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Суд вважає, що інший запобіжний захід не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, тому суд приходить до висновку, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , виконання ними своїх процесуальних обов`язків, клопотання прокурора підлягає задоволенню, запобіжний захід обвинуваченим у виді тримання під вартою слід продовжити строком на 60 днів.

Керуючись ст. 176, 177,178,183, 186, 193, 194,199, 314-315,370-372 КПК, суд -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 серпня 2025,включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислювати з 09 червня 2025 року до 08 серпня 2025 року, включно.

У задоволенні клопотань захисників обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зміну запобіжного заходуна цілодобовий домашній арешт відмовити.

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про застосування до обвинуваченого ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії застосування до ОСОБА_12 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 серпня 2025,включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислювати з 09 червня 2025 року до 08 серпня 2025 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_13 про зміну запобіжного заходуна запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою відмовити.

Клопотання прокурора Київської обласної прокуратури про застосування до обвинуваченого ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити строк дії застосування до ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 08 серпня 2025,включно, без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали суду про запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обчислювати з 09 червня 2025 року до 08 серпня 2025 року, включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходуна цілодобовий або нічний домашній арешт відмовити.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_16