У Х В А Л А

про призначення судового розгляду та арешт майна

14.07.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

під час відкритого підготовчого судового засідання в залі суду м. Херсона з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 15.11.2024 за №0001633 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України-

(обвинувальний акт з додатками відносно якої до суду надійшов 23.12.2024 з Херсонської обласної прокуратури, відносно ОСОБА_5 під час досудового розслідування обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою безстроково), -

в с т а н о в и в:

На розгляд до Херсонського міського суду Херсонської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 02.07.2025 задоволено клопотання прокурора про здійснення спеціального судового провадження у кримінальному провадженні щодо

ОСОБА_5 . Обґрунтування можливості призначення судового розгляду

Обвинувальний акт складено з дотриманням вимог КПК України і поверненню прокурору не підлягає, підстави для закриття провадження чи його направлення прокурору для проведення досудового провадження відсутні. Дане кримінальне провадження підсудне Херсонському міському суду Херсонської області, а тому підстави для прийняття рішення згідно пунктів 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні.

Сторони вважають за можливе призначити судовий розгляд у даному кримінальному провадженні, отже провадження за обвинувальним актом відносно ОСОБА_5 підлягає призначенню в судове засідання.

ІІ. Вирішення питань, пов`язаних з підготовкою до судового розгляду

Клопотань від сторін кримінального провадження у зв`язку з призначенням судового розгляду не поступало.

Зазначене судове засідання з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід проводити відкрито, обмеження щодо цього, передбачені ч. 2 ст. 27 КПК України, відсутні.

Оскільки кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів за клопотанням обвинуваченого (п. 1 ч. 2 ст. 31 КПК України), проте відповідне клопотання, не зважаючи на роз`яснення зазначеного права, обвинуваченою або захисником заявлено не було, тому підстав для здійснення колегіального розгляду не вбачається.

Коло осіб, які беруть участь, у судовому розгляді є наступним: прокурор, обвинувачена (у разі явки), захисник.

Клопотань від сторін кримінального провадження щодо скасування або зміни запобіжного заходу не надходило.

ІІІ. Вирішення питання щодо накладення арешту на майно

Також прокурором було заявлено клопотання про накладення арешту на майно обвинуваченої ОСОБА_5 з метою конфіскації майна, як виду покарання, а саме: двокімнатну квартиру загальною площею 51,1 кв. м., житловою площею 29,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності з розміром частки 1/1.

На обґрунтування клопотання зазначено, що відповідно до довідки №425446301 від 05.05.2025 інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, у власності ОСОБА_5 перебуває:двокімнатна квартира загальною площею 51,1 м2, житлова площа 29,7 м2, за адресою: АДРЕСА_1 . Оскільки ж відносно обвинуваченої може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, необхідним є накладення арешту на майно останньої з метою забезпечення виконання майбутнього вироку суду.

Захисник заперечив проти клопотання прокурора, вважаючи відсутніми достатні підстави для арешту майна, належного обвинуваченій.

IV. Оцінка та висновки суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, відповідальність за який передбачена ч. 7 ст. 111-1 КК України, за санкцією якого можливе призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої, у зв`язку з чим виникла необхідність в накладені арешту на майно обвинуваченої з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, без накладення арешту на майно обвинуваченої забезпечити виконання вироку суду в цій частині неможливо, відповідно з метою забезпечення виконання вироку в частині конфіскації майна обвинуваченої, необхідно накласти арешт на майно.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №425446301 від 05.05.2025, ОСОБА_5 на праві спільної сумісної власності, розмір частки 1/1 належить квартира, загальною площею 51,1 кв.м, житловою площею 29,7 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 та ст. 170 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження. Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 2 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб (ч. 2 ст. 173 КПК України).

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.01.2014 у справі «East/West Alliance Limited» проти України судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див. також рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі «Лемуан проти Франції», від 22.09.1994 та «Кушоглу проти Болгарії» від 10 травня 2007 року).

Згідно ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: перелік майна, на яке накладено арешт; підстави застосування арешту майна; перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає повернення особі, у разі прийняття такого рішення; заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно; порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором (ст. 175 КПК України).

Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що з огляду на перебування на розгляді суду обвинувального акту щодо ОСОБА_5 існує обґрунтована підозра у вчиненні останньою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Додаткове покарання за ч. 7 ст. 111-1 КК України може бути застосоване у виді конфіскації майна, а тому з метою запобігання невиконання вироку суду, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Крім того, суд вважає до доцільне роз?яснити, що у відповідності до ст. 174 КПК України за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 170-174, 314-317, 369, 372, 376, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

1. Призначити судовий розгляд кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, у відкритому судовому засіданні у приміщенні Херсонського міського суду Херсонської області (м. Херсон, вул. Володимира Примаченка, 6/29)

на «09» годину «00» хвилин «23» липня 2025 року.

2. Клопотання прокурора про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт шляхом заборони розпорядження та відчуження з метою забезпечення конфіскації майна ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51,1 кв.м., житловою площею 29,7 кв.м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 .

3. Повідомити про день, час та місце судового засідання прокурора, обвинувачену, захисника.

4. Судовий розгляд кримінального провадження буде здійснюватись суддею ОСОБА_1 одноособово.

5. Роз`яснити учасникам судового провадження їх право на ознайомлення з матеріалами кримінального провадження за наявності відповідного клопотання.

Ухвала в частині накладення арешту на майно може бути оскаржена обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором протягом 5 (п?яти) днів з дня її проголошення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Суддя: ОСОБА_6