Справа № 367/491/22
Провадження №1-в/367/92/2025
УХВАЛА

Іменем України

15 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань суду матеріали подання провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погодженого начальником відділу ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання у зв`язку із змінами до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»,-

в с т а н о в и в:

Бучанський РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області звернувся до суду з поданням про звільнення ОСОБА_5 від виконання покарання засудженого.

В обґрунтування подання вказують, що ОСОБА_5 перебуває на обліку в Бучанському РВ №2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області з 27.10.2023 року.

18.07.2024 року набрав чинності Закон України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів». Вказаним Законом підвищенно поріг кримінальної відповідальності а крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрату чужого майна, чим скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Зазначили, що згідно вироку Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року ОСОБА_5 21.10.2021 року завдав ТОВ «Фора» матеріального збитку на загальну суму 1390,40 грн. Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі соціальної пільги на 2021 рік з 1 січня 2021року по 31 грудня 2021 року складав 1135,00 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму 2270,00 грн. Отже, відповідно до вироку Ірпінського міського суду Київської області сума в розмірі 1390,40 грн. менша двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян та більше 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

На підставі цього просили вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від подальшого відбування покарання.

Учасники в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи були повідомленні належним чином, представник органу пробації прокурор надали суду заяви про розгляд подання у їх відсутність.

Відповідно до ч. 4 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засіданні осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду подання, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4, 6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Як вбачається з вироку Ірпінського міського суду Київської області області від 27 лютого 2023, в справі №367/491/22, ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 200 (годин) громадських робіт; за с. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнено ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі ст. 76 КК України покладено на ОСОБА_5 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про міну місця проживання, роботи або навчання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.06.2023 року задоволено апеляційну скаргу прокурора. Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 27 лютого 2023 року щодо ОСОБА_5 змінено. Виключено з резолютивної частини цього вироку посилання суду на не виконання обвинуваченим нового злочину та виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК України як підстав для застосування щодо обвинуваченого вимог ст. 75 КК України.

Вирок набрав законної сили 29.06.2023.

Відповідно до положення ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковиний мінімум доходів громадян, це грошова сума розміром 17 гривень, встановлена пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового Кодексу України, яка застосовується при посиланнях на неоподаткований мінімум доходів громадян в законах або інших нормативно-правових актах, за винятком норм адміністративного та кримінального законодавства у частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України. Підпунктом 169.1.1, пункту 169.1 статті 169 розділу ІV Податкового Кодексу України, визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи ( у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Неоподаткований мінімум доходів громадян у розмірі податкової соціальної пільги з 01 січня 2021 року складав 1135 грн. Тобто два неоподатковуваних мінімуму доходів громадян за цей період складають суму в розмірі 2270 грн.

Згідно вироку Ірпінського міського суду Київської області області від 27.02.2023, в справі №367/491/22, ОСОБА_5 викрав майно на суму 1390,40 грн, що станом на момент вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2270 грн).

Таким чином, на засудженого ОСОБА_5 розповсюджується дія Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Звільнення від відбування покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України можна застосувати лише після набрання законної сили обвинувальним вироком суду. При цьому законом передбачено негайне звільнення особи від відбування покарання.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_5 засуджено за діяння, караність якого законом усунена, суд дійшов до висновку, що подання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч.2 ст.74 КК України , Закону України №3886-ІХ від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст.ст.537,539 КПК України, суд-

п о с т а н о в и в:

Подання провідного інспектора Бучанського районного відділу № 2 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 , погодженого начальником відділу ОСОБА_4 про звільнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від подальшого відбування покарання у зв`язку із змінами до Закону України №3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» задовольнити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7-ми днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1