Номер провадження 1-кс/754/2400/25
У Х В А Л А

Іменем України

09 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0001232 від 29.10.2024, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 08.07.2025 надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, яке було виявлено та вилучено під час обшуку автомобіля марки «FORD» моделі «FUSION», 2016 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого визначення слідчого судді від 09.07.2025, клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, розподілено на слідчого суддю ОСОБА_1 .

Підстава проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи: перебування на лікарняному. Розпорядження керівника апарату Деснянського районного суду міста Києва №219.

Клопотання подане прокурором в рамках кримінального провадження №0001232 від 29.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 310 ч. 2, 311 ч. 3, 263 ч. 1 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно положень ст. 172 ч. 2 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ст. 172 ч. 2 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання слідчого без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0001232 від 29.10.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 307 ч. 1, 307 ч. 2, 309 ч. 2, 310 ч. 2, 311 ч. 3, 263 ч. 1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що група осіб на території м. Києва та Київської області, займаються незаконним збутом наркотичних засобів та психотропних речовин, вказана група осіб налагодила безперервний канал постачання наркотичної речовини - канабісу, психотропної речовини - амфетаміну, особливо небезпечних психотропних речовин «МDМА» з метою подальшого збуту на території міста Києва, шляхом збуту методом «з рук в руки», а також шляхом пересилання вказаних заборонених речовин та засобів.

По матеріалам зазначеного кримінального провадження проведено ряд слідчих та негласних слідчих (розшукових) дій, за результатами яких встановлено підтвердження злочинної діяльності групи осіб, до числа яких входять ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_6 (співмешканка ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ; ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: НОМЕР_5 , який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ; ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_6 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: НОМЕР_7 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_5 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , РНОКПП: НОМЕР_8 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_6 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП: НОМЕР_9 ., фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_7 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП: НОМЕР_10 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_8 , які налагодили систематичне виготовлення та збут наркотичних засобів та психотропних речовин.

Так, 07.07.2025 проведено санкціонований обшук автомобіля марки «FORD» моделі «FUSION», 2016 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого виявлено та вилучено:

- транспортний засіб, марки «FORD» моделі «FUSION», 2016 року випуску, білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

- реєстраційний документ на ТЗ «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_11 та ключі до нього, що поміщено до спеціального пакету НПУ WAR 2084319.

07.07.2025 вказане вилучене майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню.

07.07.2025 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 ч. 1 КК України.

В зв`язку з чим, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучене 07.07.2025 майно в ході обшуку автомобіля марки «FORD» моделі «FUSION», 2016 року випуску, білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 з метою збереження речових доказів.

Положенням ст. 167 ч. 1 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 168 ч. 2 тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 173 ч. 2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0001232 від 29.10.2024, у виді накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку автомобіля марки «FORD» моделі «FUSION», 2016 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яке постановою слідчого від 08.07.2025 визнано речовими доказами.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено під час обшуку автомобіля марки «FORD» моделі «FUSION», 2016 року випуску, білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та перебуває у фактичному володінні та користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою збереження речових доказів, а саме:

- транспортний засіб, марки «FORD» моделі «FUSION», 2016 року випуску, білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 ;

- реєстраційний документ на ТЗ «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_12 та ключі до нього із забороною розпорядження, відчуження та користування.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1