Справа 688/3988/25
№ 1-в/688/267/25
УХВАЛА

Іменем України

03 вересня 2025 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника ШВК № 98 ОСОБА_4 ,

лікарів ШБЛ № 98 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія № 98» ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нові Бросківці Сторожинецького району Чернівецької області, громадянина України, з середньою освітою, засудженого вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20.01.2023 за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі,

ВСТАНОВИВ:

01.09.2025 начальник Державної установи «Шепетівська виправна колонія №98» ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про звільнення засудженого ОСОБА_7 від відбування покарання у зв`язку з хворобою, посилаючись на те, що засуджений відбуває покарання в ДУ «Райківська виправна колонія № 78», з 27.05.2025 перебуває на стаціонарному лікуванні в Шепетівській багатопрофільній лікарні № 98 філії ДУ «Центр охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України» у Хмельницькій області, 28.08.2025 на адресу виправної колонії надійшов висновок лікарсько-консультативної комісії про медичний огляд засудженого ОСОБА_7 , за яким останній захворів тяжкою хворобою, яка згідно з п.п. VI.6 Переліку захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України від 15.08.2014 № 1348/5/572, перешкоджає подальшому відбуванню призначеного покарання та загрожує його життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків.

Представник ДУ «Шепетівська виправна колонія (№98)» ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримав та пояснив, що засуджений ОСОБА_7 хворіє на тяжку хворобу, не може вільно пересуватися, прикутий до ліжка, в зв`язку з чим не може виконувати команди «підйом», «прогулянка», важкий у спілкуванні.

Лікарі ДУ «Шепетівська багатопрофільна лікарня (№ 98)» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_10 є хронічним хворим на психічну хворобу, тривалий час перебував на лікуванні у Львівській багатопрофільній лікарні № 19, яка є спеціалізованим медичним закладом для лікування засуджених, хворих на психічні хвороби, його хвороба прогресує, він важко сприймає інформацію, потребує надання йому психіатричної допомоги. З Львівської БПЛ № 19 його направили в Шепетівську БПЛ для проходження лікарсько-консультативної комісії. Також зазначили, що діагноз ОСОБА_7 визначався на підставі консультацій лікарів-психіатрів, які не є членами ЛКК та у висновку не зазначені, члени ЛКК психіатрами не є.

Засуджений ОСОБА_7 в судовому засіданні клопотання підтримав.

Прокурор ОСОБА_3 проти клопотання заперечував, оскільки висновок ЛКК відносно ОСОБА_7 складений не лікарями-психіатрами, не містить тих хвороб, які є підставою для звільнення засудженого від відбування покарання, у ньому не зазначено чи потребує засуджений застосування до нього примусових заходів медичного характеру, чи становить він небезпеку для себе та оточуючих.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 2 статті 84 КК України, особа, яка після вчинення кримінального правопорушення або постановлення вироку захворіла на іншу тяжку хворобу, що перешкоджає відбуванню покарання, може бути звільнена від покарання або від подальшого його відбування. При вирішенні цього питання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, характер захворювання, особу засудженого та інші обставини справи.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства про звільнення від відбуття покарання засуджених, які захворіли на тяжку хворобу» від 28 вересня 1973 року № 8 роз`яснено, що факт захворювання засудженого на тяжку хворобу сам по собі не тягне обов`язкового звільнення від відбуття покарання. Звільнення від відбуття покарання через хворобу з місць позбавлення волі може бути застосоване судом до тих засуджених, які захворіли під час відбуття покарання і ця хвороба перешкоджає відбувати покарання, тобто у випадках, коли дальше утримання в місцях позбавлення волі загрожує їх життю або може призвести до серйозного погіршення здоров`я чи інших тяжких наслідків. Це стосується й тих осіб, які захворіли до засудження, але під час відбуття покарання їхня хвороба внаслідок прогресування набула характеру, зазначеного в Переліку захворювань.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 засуджений вироком Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 січня 2023 року за частиною 3 статті 185 КК України до 3 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання: з 05.05.2023 по 05.05.2026.

Згідно з висновком № 8 лікарсько-консультаційної комісії Шепетівської багатопрофільної лікарні № 98 про медичний огляд засудженого, щодо наявності захворювання, визначеного Переліком захворювань, які є підставою для подання в суди матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання від 28.08.2025 засуджений ОСОБА_7 знаходиться на лікуванні в терапевтичному відділенні Шепетівської багатопрофільної лікарні № 98, йому встановлено діагноз: розлади особистості та поведінки внаслідок органічного ураження головного мозку змішаного генезу (екзогено-токсична енцефалопатія, хвороба Паркінсона) з вираженим психоорганічним синдромом та інтелектуально-мнестичним зниженням. F 07.8 ЗЗТБ (2016 р) верхніх часток обох легень у вигляді пневмофіброзу ЛН-1. Деформуючий артроз обох кульшових суглобів 1 ст. ПТФС нижніх кінцівок.

За характеристикою засуджений ОСОБА_7 характеризується негативно, допустив 1 порушення режиму відбування покарання, за що 1 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності, яке виражалося у нетактовній поведінці, стягнення зняте та погашене у встановленому законом порядку, заохочень не має. У засудженого не мали місце прояви неадекватної поведінки, перебуває на профілактичному обліку як особа схильна до самогубства. Засуджений не має чітко визначених позитивних планів на майбутнє, бере малоактивну участь у виконанні заходів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, не бере участі у програмах диференційного виховного впливу на засуджених.

Порядок надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі визначається Порядком організації надання медичної допомоги засудженим до позбавлення волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства охорони здоров`я України 15.08.2014 № 1348/5/572.

Пунктом 5 розділу ІІІ Порядку визначено, що засуджені, хворі на розлади психіки та поведінки, проходять курс лікування в стаціонарних умовах в спеціалізованих психіатричних лікарнях або відділеннях, які створені при лікарняних закладах ДКВС.

Пунктом 1 розділу VI Порядку передбачено, що медичному обстеженню з метою підготовки та подання до суду матеріалів для вирішення питання про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання підлягають засуджені, які захворіли в УВП, а також особи, які захворіли до засудження, але їх хвороби внаслідок прогресування набули характеру, зазначеного в переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, згідно з додатком 13 до цього Порядку (далі - Перелік хвороб).

Медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я ДКВС, у разі неможливості перенаправлення хворого засудженого до закладу охорони здоров`я ДКВС медичний огляд засуджених осіб проводиться лікарсько-консультативними комісіями закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності після обов`язкового лікування і обстеження хворого в стаціонарних умовах закладів охорони здоров`я ДКВС або закладів охорони здоров`я державної або комунальної форм власності з урахуванням результатів його медичного обстеження, проведеного лікування та заключного діагнозу (пункт 2 розділу VI Порядку).

Матеріали на засуджених, хворих на психічні розлади, розглядаються за наявності форми № 101/о "Акт психіатричного огляду засудженого", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України від 29 грудня 2000 року № 369 "Про затвердження форм медичної облікової документації, що використовується в стаціонарах і поліклініках (амбулаторіях)", в стаціонарних умовах спеціалізованої психіатричної лікарні (відділення) ДКВС (пункт 5 розділу VI Порядку).

До подання додаються особова справа засудженого і висновок щодо наявності захворювання, визначеного Переліком хвороб (пункт 12 розділу VI Порядку).

Пунктом 6 розділу VІ Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання, що є Додатком № 13 до Порядку, передбачено такі захворювання як розлади особистості та поведінки органічної етіології, обумовлені хворобою, ушкодженням чи дисфункцією головного мозку - нейроінфекцією, дегенеративні ураження головного мозку, судинні захворювання головного мозку, епілепсія, інші органічні ушкодження головного мозку.

Однак, сама по собі наявність того чи іншого захворювання у засудженого не є підставою його звільнення від відбування покарання за статтею 84 КК України, оскільки має бути доведено, що таке захворювання перешкоджає відбуванню покарання.

Клопотання ДУ «Шепетівська виправна колонія» не містить посилань на те, яким чином наявні у ОСОБА_7 захворювання перешкоджають відбуванню ним покарання.

З усних пояснень представника виправної установи ОСОБА_4 слідує, що відбуттю покарання засудженому ОСОБА_7 перешкоджає наявність у нього порушень ходи та стояння.

Однак, зазначені у висновку ЛКК захворювання опорно-рухового апарату «Деформуючий артроз обох кульшових суглобів І ст.. ПТФС нижніх кінцівок» не підпадають під дію Переліку хвороб, які є підставою для подання до суду матеріалів про звільнення засуджених від подальшого відбування покарання та не є підставою для звільнення від відбуття покарання.

Крім того, пунктом 14 розділу ІV Порядку передбачено, що у разі звільнення засудженого від подальшого відбування покарання у зв`язку із психічним розладом до нього судом можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Проте, у висновку ЛКК не міститься відомостей чи потребує ОСОБА_7 застосуванню до нього примусових заходів медичного характеру, чи становить він небезпеку для себе та оточуючих.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання начальника Державної установи «Шепетівська виправна колонія № 98» ОСОБА_8 про звільнення від покарання у зв`язку з хворобою засудженого ОСОБА_7 .

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом семи днів з моменту її проголошення через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області, а засудженим протягом семи днів з дня отримання її копії.

Суддя ОСОБА_1