Ярмолинецький районний суд Хмельницької області
Справа № 689/160/24
УХВАЛА

10 липня 2025 року селище Ярмолинці

Ярмолинецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Ярмолинці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 за № 0004040, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , з середньо-спціальною освітою, перебуває в цивільному шлюбі, має п`ятьох малолітніх дітей, непрацюючого, судимого: вироком Ярмолинецького районного суду Хмельницької області за ст.395 КК України до покарання у виді арешту на строк 2 місяці, звільнений 15.09.2023 у зв`язку з відбуттям строку покарання,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки с-ща Ярмолинці, Хмельницького району Хмельницької області, зареєстрованої та жительки АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою, перебуває в цивільному шлюбі, має п`ятьох малолітніх дітей, непрацюючої, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

встановив:

В провадженні суду перебуває кримінальне провадження за № 0004040, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.11.2023 про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що будучи раніше судимим за вчинення майнового злочину, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний корисливий злочин.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 18.11.2023 разом з ОСОБА_6 , перебуваючи біля нежитлового приміщення, що знаходиться по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 , вирішили вчинити крадіжку майна з метою власного збагачення.

Тоді ж, 18.11.2023 близько 13 год 40 хв, ОСОБА_4 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_6 , переконавшись, що за ними ніхто не спостерігає, з метою викрадення чужого майна, зайшли на територію земельної ділянки, що розташована по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_8 .

В подальшому ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , умисно, повторно, розуміючи та усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, який введений на території України Указом Президента України за №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, шляхом зняття скла віконної рами проникли до вищевказаного нежитлового приміщення, звідки таємно, з корисливих мотивів, викрали домкрат марки «Intertool» моделі «GT0023» вантажопідйомністю 5 тон, вартістю 410,40 грн, кутову шліфувальну машинку (болгарку) марки «Powerpuls» моделі «POWC3010» червоного кольору з ручкою чорного кольору, вартістю 641,25 грн та гайкові ріжкові металеві ключі різних розмірів в кількості 26 шт. на загальну суму 675 грн, електропровід ПВнг-нд 3x70 13м вартістю 6904,40 грн, електропровід ПВнг-нд 3x50 28м вартістю 12283 грн, електропровід ПВнг-нд 3x35 20м вартістю 14387 грн та провід ПВС 4x4,0 9 м вартістю 3020 грн, після чого склавши викрадене майно у портфель темно-блакитного кольору та мішок білого кольору, покинули місце вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, викраденим майном ОСОБА_4 спільно із ОСОБА_6 розпорядилися на власний розсуд.

Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму 37 952,05 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаного проникненням до іншого приміщення, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Прокурор у клопотанні зазначає, що на даний час ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, які дають підстави для застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою не зменшились та продовжують існувати і надалі, а більш м`який запобіжний захід не дозволить запобігти вищевказаним ризикам та не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Зокрема, обвинувачений неодноразово ухилявся та переховувався від суду, двічі самовільно залишав військові частини, внаслідок чого також переховується від несення військової служби з метою уникнення притягнення до відповідальності.

Також, прокурор у клопотанні зазначає, що обвинувачений ОСОБА_4 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки будучи раніше засудженим за вчинення умисного злочину, маючи не зняту і не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин. Вказане свідчить, що обвинувачений не має наміру ставати на шлях виправлення, а тому є ризик, що у подальшому ним будуть вчинятись інші кримінальні правопорушення.

За вчинений злочин ОСОБА_4 передбачено, у разі його визнання винуватим, покарання у виді позбавленням волі на строк від 5 до 8 років.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання з підстав, зазначених у ньому.

Потерпілий ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник при вирішенні клопотання покладаються на розсуд суду.

Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник вважають за необхідне змінити запобіжний захід ОСОБА_4 на менш суворий.

Вирішуючи клопотання прокурора, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст.177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років та до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки (п.п.4,5 ч.2 ст.183 КПК України).

Ухвалою Ярмолинецького районного суду від 16.05.2025 до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 14 липня 2025 року включно та визначено заставу в розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 540,00 грн., в разі внесення якої, на нього покладено зобов`язання прибувати до суду за кожною вимогою, а також наступні обов`язки: - не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності. У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Обґрунтовуючи своє клопотання, прокурор посилається на ризики, передбачені п.п.1,5 ст.177 КПК України, а саме, ризики переховуватися від суду та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд вважає обґрунтованим посилання прокурора на зазначені ризики, з огляду на таке.

З наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Останній переховувався від суду з 22.08.2024 по 16.05.2025. Жодних доказів поважності причин неявки до суду не надав.

ОСОБА_4 на час вчинення інкримінованого злочину мав непогашену судимість. Крім того, за період з 2010 року по 2023 рік неодноразово був засуджений до позбавлення волі з іспитовим строком, до реального позбавлення волі та до інших видів покарання за вчинення різних кримінальних правопорушень.

Враховуючи наведене, суд вважає, що наявні ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, ризик переховування від суду та ризик вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час розгляд кримінального провадження не завершено, а вищезазначені ризики не зникли, вони є реальними та триваючими.

Враховуючи наведені ризики та обставини, визначені ст.178 КПК України в їх сукупності, суд приходить до висновку, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 слід продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, адже лише такий найсуворіший запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Більш м`які запобіжні заходи забезпечити виконання цієї функції не зможуть.

При цьому, суд враховує, що обвинувачений не працює, доказів наявності міцних соціальних зв`язків не надано, а його посилання на наявність п`ятьох малолітніх дітей не спростовує наявність вищезазначених ризиків.

Відповідно до ч.1 ст.197 КПК України строк дії ухвали суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 196, 197 КПК України,

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Дію обраного під час судового розгляду щодо обвинуваченогоОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою, продовжити до 07 вересня 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 55 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166 540,00 (сто шістдесят шість тисяч п`ятсот сорок) грн., в разі внесення якої, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 зобов`язання прибувати до суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- не відлучатись з населеного пункту, в якому проживає без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утриматись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Строк дії ухвали до 07 вересня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1