Справа № 456/2222/24
Провадження № 1-кп/456/128/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

законного представника потерпілого ОСОБА_6

представника служби у справах дітей ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу на підставі обвинувального акта в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000094 від 18.03.2024, щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Братківці Стрийського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_8 16.03.2024 близько 18 год. 24 хв. знаходився біля магазину «Андріана» по АДРЕСА_2 , де між ним та неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.

Надалі ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , підійшов до нього спереду та схопив лівою рукою за одяг, долонею правої руки наніс один удар у ліву сторону обличчя, після чого, тримаючи останнього за одяг, розхитував у різні сторони, внаслідок чого потерпілий вдарився правою частиною голови до стіни. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 схопив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 за руки, потягнув на себе, від чого неповнолітній втратив рівновагу та впав спиною на землю, де ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки та один удар правою ногою в обличчя неповнолітнього ОСОБА_4 .

У результаті неправомірних дій ОСОБА_8 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в правій підочній ділянці, крововиливу на зовнішній поверхні завитки правої вушної раковини, які згідно з висновком судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_8 умисно заподіяв легке тілесне ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_8 під час судового розгляду вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не визнав та дав показання про те, що 16.03.2024 близько 18:25 він зайшов у магазин «Андріана», що по вул. Д.Галицького в м. Моршині, купити сигарети та почув на вулиці якийсь крик. Вийшовши з магазину, побачив, як потерпілий наносить удари в обличчя ОСОБА_10 . Він зробив йому зауваження, на що потерпілий, висловлюючись нецензурною лайкою, відповів, що він ( ОСОБА_10 ) алкоголік і його можна бити. Надалі потерпілий почав йому погрожувати, а він намагався з`ясувати, хто його батьки і звідки він є. Ударів потерпілому не наносив, а тільки заступився за старшу людину. Коли потерпілий намагався вдарити його в груди, він схопив його за руки. Між ними почалася шарпанина, яка тривала близько 5 хв. Він захищався від потерпілого, який висловлювався нецензурною лайкою, та увесь цей час намагався його заспокоїти. Вони стояли на сходах, потерпілий намагався завдати йому ударів, а він тримав його за руки з метою їх уникнення. Вони впали на асфальт, а потерпілий намагався підвестися та знову наносити йому удари. Після падіння підняв потерпілого, якого тримав та відбивався від нього. Тілесні ушкодження в потерпілого могли утворитися внаслідок того, що він впав на асфальт, а також від тертя об стіну магазину, коли він розвернув потерпілого. Вину та цивільний позов не визнає, оскільки лише заступився за старшу людину.

Заперечення обвинуваченим ОСОБА_8 винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, суд розцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту, намір приховати свої злочинні дії та уникнути відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, оскільки винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, за викладених вище обставин повністю підтверджується зібраними на досудовому слідстві та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами, яким судом надано ретельну оцінку з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупності зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, а саме:

показаннями в судовому засіданні неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , наданими в присутності захисника ОСОБА_5 та законного представника ОСОБА_6 , про те, що 16.03.2024 близько 18:30 перебував разом із ОСОБА_11 біля магазину «Андріана», що по вул. Д.Галицького в м. Моршині, та разом з нею вони підійшли до її брата ОСОБА_12 , який ще з двома друзями стояв біля магазину, звідки вийшов чоловік, ОСОБА_10 , який почав задавати йому запитання, звідки він і чому тут стоїть, на що він відповів йому нецензурною лайкою. В цей час із магазину вийшов ОСОБА_8 та зробив йому зауваження з приводу того, що він висловлюється нецензурною лайкою до старшої людини. Надалі ОСОБА_8 взяв його за комір куртки, дав правою рукою ляпаса, підняв за комір куртки, вдарив головою до стіни магазину та почав спускати зі сходів магазину. Він втратив рівновагу і впав на асфальт. Тоді він потягнув ОСОБА_8 за ногу, від чого той впав на коліна і руки, схопив його за обидві руки і завдав один удар ногою в обличчя. В цей час до них підійшла невідома йому жінка, яка попросила ОСОБА_8 відпустити його. ОСОБА_13 кричала, кликала на допомогу і також просила ОСОБА_8 відпустити його. ОСОБА_14 та ОСОБА_15 надала йому першу медичну допомогу в них удома. Конфлікт між ним та ОСОБА_8 тривав близько 5-7 хв. ОСОБА_10 він ударів не завдавав, а тільки висловився до нього нецензурною лайкою, про що дуже шкодує. Сам ОСОБА_8 , який завдав йому ударів, цього не визнав і перед ним не вибачався;

консультацією психолога ОСОБА_16 , наданою в порядку ст. 360 КПК України, про те, що це був травмуючий досвід для неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 . Запинки та хвилювання при відтворенні подій є результатом часткового витіснення їх з пам`яті неповнолітнього. Переживання цього травмуючого досвіду накладає відбиток на емоційну сферу і дається взнаки, оскільки в даному випадку мала місце неспівмірність сил, а саме: застосування сили з боку дорослої людини було неспівмірним із діями неповнолітнього;

показаннями законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_6 про те, що вона товаришує з ОСОБА_17 . Про події, що мали місце 16.03.2024, дізналася від сина, ОСОБА_17 , її доньки ОСОБА_18 та сина ОСОБА_19 . Сама вона повернулася 17.03.2024, а її син ночував у Макогонових. З приводу побиття сина ОСОБА_8 звернулася із заявою в поліцію. В нього було синє вухо, синець під оком, ззаду боліла голова. Син розповів про події того вечора, коли він разом з ОСОБА_11 гуляв по м. Моршину. З магазину «Андріана» вийшов чоловік у нетверезому стані, в бік якого ОСОБА_20 висловився нецензурною лайкою. З магазину вискочив ОСОБА_8 , хотів його провчити, дав ляпаса, кинув на землю. ОСОБА_20 закривався руками, тоді ОСОБА_8 розвів його руки і наніс удар ногою в обличчя, що зняла на відео ОСОБА_21 ;

показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , наданими в присутності законного представника ОСОБА_17 , про те, що 16.03.2024 разом з ОСОБА_23 гуляли біля озера в м. Моршині, підійшли до її брата ОСОБА_19 та двох його друзів біля магазину «Андріана» в м. Моршині. Можливо, говорили голосно і вживали нецензурну лексику. З магазину вийшов ОСОБА_10 і почав задавати ОСОБА_24 незрозумілі запитання, на що ОСОБА_20 висловився нецензурною лексикою в сторону ОСОБА_10 . З магазину вийшов обвинувачений, зробив ОСОБА_20 зауваження, взяв його за комір куртки, дав ляпаса правою рукою по обличчю, спускав по сходах і вдарив головою до стіни. Обвинувачений поклав ОСОБА_20 на асфальт. Тоді ОСОБА_20 схопив обвинуваченого за ногу, в результаті чого той втратив рівновагу, але встав швидше і почав тримати ОСОБА_20 за руки, а потім наніс удар п`яткою ноги в праве око. Вона плакала, кликала на допомогу та знімала на відео. Підійшла невідома жінка, яка попросила обвинуваченого заспокоїтися. Тоді він відпустив ОСОБА_20 . Після цього вони прийшли до неї додому, та її мама надала ОСОБА_20 першу медичну допомогу. Ні брат, ні його друзі в даний конфлікт не втручалися. ОСОБА_10 у цей час стояв збоку. В ОСОБА_20 текла кров з носа, були подряпини на брові та під оком. Сам ОСОБА_20 тілесних ушкоджень ні ОСОБА_10 , ні обвинуваченому не наносив;

показаннями неповнолітнього свідка ОСОБА_25 , наданими в присутності законного представника ОСОБА_17 , про те, що 16.03.2024 з двома друзями гуляв біля магазину «Андріана». До них підійшла його сестра ОСОБА_18 разом з ОСОБА_23 . Голосно розмовляли. З магазину вийшов ОСОБА_10 і почав задавати ОСОБА_20 незрозумілі запитання. Слідом за ним з магазину вийшов ОСОБА_8 і зробив зауваження ОСОБА_20 , що той висловлюється нецензурною лайкою в бік старшої людини. Тоді обвинувачений взяв ОСОБА_20 за комір куртки, стягнув по сходах і вдарив головою до стіни. ОСОБА_20 схопив обвинуваченого за ногу, в результаті чого той впав на коліна. Обвинувачений першим підвівся, схопив ОСОБА_20 за руки, п`яткою правої ноги наніс удар ОСОБА_20 в праве око. ОСОБА_18 знімала ці події на мобільний телефон. Підійшла невідома жінка, яка просила обвинуваченого залишити ОСОБА_20 , в якого з носа текла кров, під правим оком був синець, рана на потилиці. ОСОБА_20 піднявся до них по сходах, а обвинувачений з ОСОБА_10 пішли в напрямку озера. Обвинувачений вимагав, щоб ОСОБА_20 вибачився перед ОСОБА_10 за нецензурну лексику. ОСОБА_20 казав їм, що дуже перелякався. Жодних ударів ні ОСОБА_10 , ні обвинуваченому ОСОБА_20 не наносив;

показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що 16.03.2024 о 17-18 годині біля магазину «Андріана» в м. Моршині на сходах стояв потерпілий з трьома дівчатами, який висловлювався нецензурною лексикою. Він зробив йому зауваження, тоді потерпілий вдарив його кулаком у лице. Обвинувачений, який у цей час вийшов з магазину і побачив, що потерпілий його вдарив, хотів його заспокоїти, щоб той його не бив, бо потерпілий був неадекватний та агресивний. Обвинувачений обхопив потерпілого руками і разом з ним присів. Потерпілий вирвався і знову намагався нанести йому удари. Обвинувачений тримав його за руки. Заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень потерпілим у поліцію не подавав. Обвинувачений був свідком нанесення йому удару потерпілим і намагався його захистити. Після цього вони з ОСОБА_26 розійшлися, а потерпілий залишився з дівчатами біля магазину. Обвинувачений потерпілого не бив. Чому давав показання, що обвинувачений наніс удар правою ногою в область обличчя потерпілого, пояснює тим, що в цей час думав тільки про те, щоб повернутися додому, бо не мав на це коштів;

рапортом від 17.03.2024, відповідно до якого 17.03.2024 о 18:42 надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що о 18:20 доставлений працівниками поліції ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає в АДРЕСА_3 , діагноз: забій м`яких тканин навколоорбітальної ділянки правого ока. Відпущений. Побив близько 18:00 16.03.2024 ОСОБА_27 , 1985 року народження /а.с. 96/;

заявою ОСОБА_6 від 17.03.2024, зареєстрованою в ЄО 17.03.2024 за № 2675, відповідно до якої остання просить притягнути до кримінальної відповідальності ОСОБА_28 , який на грунті словесного конфлікту 16.03.2024 близько 18:24 в м. Моршині поблизу магазину «Андріана», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , завдав тілесних ушкоджень її неповнолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: наніс удар ногою по обличчю /а.с. 97/;

висновком експерта № 38/2024 від 19.03.2024, відповідно до якого в неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлено: садно в правій підочній ділянці, крововилив на зовнішній поверхні завитки правої вушної раковини, які утворилися від дії тупого (тупих) предмету (предметів), могли виникнути 16 березня 2024 року та відносяться до легкого тілесного ушкодження. Враховуючи локалізацію виявлених тілесних ушкоджень у неповнолітнього ОСОБА_4 на різних анатомічних поверхнях тіла, малоймовірним є утворення їх внаслідок одноразового падіння на площину з висоти власного росту (вертикального чи близького до нього положення), в тому числі і з прискоренням /а.с. 98-99/;

довідкою ВП «Лікарня інтенсивного лікування» КНП Стрийської міської ради «Територіальне медичне об`єднання «Стрийська міська об`єднана лікарня» № 312, відповідно до якої ОСОБА_4 , 2009 року народження, 17.03.2024 звертався за медичною допомогою у травмпункт КНП «Стрийської центральної районної лікарні». Діагноз: забій м`яких тканин навколоорбітальної ділянки правого ока. Тверезий /а.с. 100/;

протоколом огляду об`єкта-документа від 19.03.2024, відповідно до якого предметом огляду об`єкта-документа є довідка № 312, видана ОСОБА_4 , 2009 року народження, про те, що 17.03.2024 він звертався за медичною допомогою у травмпункт КНП «Стрийської центральної районної лікарні». Діагноз: забій м`яких тканин навколоорбітальної ділянки правого ока. Тверезий /а.с. 101/;

постановою про визнання об`єкта-документа речовим доказом від 19.03.2024, відповідно до якої довідку № 312 від 17.03.2024 визнано речовим доказом /а.с. 102/;

флеш-носієм з відеозаписом нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 /а.с. 103-104/;

фотознімками із зображенням нанесених потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень /а.с. 105-106/;

протоколом огляду предмету від 19.03.2024 з додатками, відповідно до якого предметом огляду є флеш-носій, на якому наявний відеозапис із назвою «434368932_824988_330537847_n», з якого вбачається частина асфальтованої дороги в м. Моршині неподалік магазину «Андріана» по вул. Д.Галицького, 8А, на якій лежить неповнолітній ОСОБА_4 , який одягнений у курточку білого кольору, джинси синього кольору, кросівки чорно-білого кольору, русявоволосий, в якого з лівої ноги спадає кросівок, над яким зверху над тулубом знаходиться темноволосий чоловік високого зросту, одягнений у штани темного кольору, чорну курточку та чорні кросівки з білою підошвою ( ОСОБА_29 ), який тримає за руки неповнолітнього та правою ногою у взутті наносить удар в область правої сторони обличчя. В той час біля них стоїть невідомий мужчина старшого віку, одягнений у шапку чорного кольору, курточку світло-зеленого кольору, чорні штани та гумові чоботи, та дивиться. На відео чути жіночий голос: «Тихо, алло, Олек, закрийся» /а.с. 107-109/;

протоколом демонстрації відеофайлу від 19.03.2024, відповідно до якого старшим дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_30 в приміщенні службового кабінету № 35 Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області відповідно до ст. 104-107, 223, 237 КПК України проведено демонстрацію відеофайлу, що знаходиться на флеш-носії, за участі законного представника потерпілого ОСОБА_6 та неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 /а.с. 110/;

постановою про визнання предметів речовими доказами від 19.03.2024, відповідно до якої відеозапис на флеш-носії та дві фотографії, на яких зафіксовано факт спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , визнано речовими доказами /а.с. 111/;

протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2024, складеним старшим дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_30 , з участю неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_6 , спеціаліста ОСОБА_31 , психолога ОСОБА_32 , статиста ОСОБА_33 , в присутності понятих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , в ході якого неповнолітній потерпілий ОСОБА_4 відтворив механізм спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_8 16.03.2024 близько 18:24 в м. Моршині неподалік магазину «Андріана» по вул. Д.Галицького, 8А, зокрема, підійшовши до представленого йому статиста, показав, як обвинувачений ОСОБА_8 лівою рукою взяв його за комір одягу, а правою долонею наніс один удар в область обличчя зліва, тримаючи за одяг почав розхитувати в праву та ліву сторони, в результаті чого він вдарився правою стороною голови до стіни. Надалі неповнолітній потерпілий показав, як ОСОБА_8 почав іти на нього, і він, не втримавшись, впав на асфальтне покриття на спину. Тоді ОСОБА_8 наніс йому один удар кулаком правої руки в область лівої сторони обличчя, коли він лежав на спині на асфальтному покритті, та тримаючи за руки, правою ногою наніс удар в праву частину обличчя /а.с. 112-115/;

висновком психолога від 23.03.2024 за результатами проведення опитування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до якого інформація про події 16.03.2024 близько 18:24 в м. Моршині, яка стала відома в процесі опитування, спостереження за емоційними та фізіологічними реакціями потерпілого, вказують на відповідність невербальних реакцій та проявів дитини сказаним словам. Також у процесі опитування неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було виявлено наявність ознак, які характерні для переживання стресових подій /а.с. 116-119/;

протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2024 з відеозаписом до нього, складеним старшим дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_30 , з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_25 , законного представника ОСОБА_17 , психолога ОСОБА_32 , статиста ОСОБА_36 , в присутності понятих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , в ході якого неповнолітній свідок ОСОБА_25 відтворив механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ОСОБА_8 16.03.2024 близько 18:24 в м. Моршині неподалік магазину «Андріана» по вул. Д.Галицького, 8А /а.с. 120-123/;

протоколом проведення слідчого експерименту від 21.03.2024 з відеозаписом до нього, складеним старшим дізнавачем СД Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_30 , з участю неповнолітнього свідка ОСОБА_22 , законного представника ОСОБА_17 , психолога ОСОБА_32 , статиста ОСОБА_36 , в присутності понятих ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , в ході якого неповнолітній свідок ОСОБА_22 відтворила механізм спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 ОСОБА_8 16.03.2024 близько 18:24 в м. Моршині неподалік магазину «Андріана» по вул. Д.Галицького, 8А /а.с. 124-127/;

інформацією ТОВ Фірма «Карпати» за № 22 від 17.04.2024, відповідно до якої режим роботи магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за адресою: АДРЕСА_2 , 16 березня 2024 року в період з 18:00 до 20:00 порушений не був /а.с. 128/.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, та вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України, жодних обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання перелічених вище доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості не викликають і підтверджують вину обвинуваченого.

Так, вищенаведеними доказами, які є належні, допустимі та достовірні, в сукупності - достатні та узгоджені, поза розумним сумнівом доведено те, що обвинувачений ОСОБА_8 16.03.2024 близько 18 год. 24 хв. знаходився біля магазину «Андріана» по АДРЕСА_2 , де між ним та неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.

Надалі ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , підійшов до нього спереду та схопив лівою рукою за одяг, долонею правої руки наніс один удар у ліву сторону обличчя, після чого, тримаючи останнього за одяг, розхитував у різні сторони, внаслідок чого потерпілий вдарився правою частиною голови до стіни. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 схопив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 за руки, потягнув на себе, від чого неповнолітній втратив рівновагу та впав спиною на землю, де ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки та один удар правою ногою в обличчя неповнолітнього ОСОБА_4 .

У результаті неправомірних дій ОСОБА_8 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в правій підочній ділянці, крововиливу на зовнішній поверхні завитки правої вушної раковини, які згідно з висновком судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України.

За змістом ст. 8 Конституції України в державі визначено принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти, приймаються на основі Конституції і повинні відповідати її змісту.

Згідно зі ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. При цьому, не можна покладати на обвинуваченого доведення своєї невинуватості, а всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на користь останньої. Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за доведеності її вини. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також доказах одержаних незаконним шляхом.

Відповідно до ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винуватою за пред`явленим обвинуваченням.

Тобто, дотримуючись засад змагальності, та виконуючи свій професійний обов`язок, передбачений статтею 92 КПК, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що суди при оцінці доказів керуються критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (рішення у справах «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України», «Кобець проти України», «Ірландія проти Сполученого Королівства» та ін.)

Ретельно проаналізувавши усі надані сторонами кримінального провадження докази з точки зору доведеності ознак складу проступку, інкримінованого обвинуваченому, суд вважає, що сукупність встановлених під час судового розгляду обставин виключає будь-яке інше розуміння подій, викладених в обвинувальному акті, і вказана версія обвинувачення не містить сумнівів у її обґрунтованості.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно обвинуваченого, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Суд не бере до уваги показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що в його діях відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та вважає, що сукупністю зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказів вина обвинуваченого ОСОБА_8 доведена в повному обсязі.

Так, заперечуючи свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, обвинувачений ОСОБА_8 ствердив, що 16.03.2024 близько 18:25 він зайшов у магазин «Андріана», що по вул. Д.Галицького в м. Моршині, купити сигарети та почув на вулиці якийсь крик. Вийшовши з магазину, побачив, як потерпілий наносить удари в обличчя ОСОБА_10 . Він зробив йому зауваження, на що потерпілий, висловлюючись нецензурною лайкою, відповів, що він ( ОСОБА_10 ) алкоголік і його можна бити. Надалі потерпілий почав йому погрожувати, а він намагався з`ясувати, хто його батьки і звідки він є. Ударів потерпілому не наносив, а тільки заступився за старшу людину. Коли потерпілий намагався вдарити його в груди, він схопив його за руки. Між ними почалася шарпанина, яка тривала близько 5 хв. Він захищався від потерпілого, який висловлювався нецензурною лайкою, та увесь цей час намагався його заспокоїти. Вони стояли на сходах, потерпілий намагався завдати йому ударів, а він тримав його за руки з метою їх уникнення. Вони впали на асфальт, а потерпілий намагався підвестися та знову наносити йому удари. Після падіння підняв потерпілого, якого тримав та відбивався від нього. Тілесні ушкодження в потерпілого могли утворитися внаслідок того, що він впав на асфальт, а також від тертя об стіну магазину, коли він розвернув потерпілого.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він невинуватий у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: показаннями неповнолітніх свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_22 , які були безпосередніми очевидцями події.

За змістом кримінально-процесуального закону до предмета показань свідка належать обставини, що мають пряме чи опосередковане відношення до події кримінального правопорушення, форми вини, наслідків кримінального правопорушення, даних, що належать до показань інших свідків, експертів, їх висновків, понятих та інших учасників процесу, відомості про факти, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого та взаємовідносини свідка з ними і з потерпілим. Знання характеру цих взаємовідносин (нормальні, дружні, родинні, ворожі, неприязні, відсутні будь-які відносини, оскільки бачив (чув) вперше, тощо) дозволить дати правильну оцінку відповідних показань, висновків і процесуальних дій указаних осіб.

Згідно з послідовною практикою ЄСПЛ необхідним елементом справедливості судового провадження є наявність в обвинуваченого можливості реалізувати своє право за підпунктом «d» пункту 3 статті 6 Конвенції шляхом безпосереднього допиту свідка в присутності судді, який ухвалює остаточне рішення у справі.

В судовому засіданні встановлено, що зі свідками ОСОБА_25 та ОСОБА_22 в обвинуваченого ОСОБА_8 відсутні будь-які відносини, а відтак у свідків відсутні підстави наговорювати на обвинуваченого та обмовляти його.

Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_10 про те, що 16.03.2024 о 17-18 годині біля магазину «Андріана» в м. Моршині на сходах стояв потерпілий з трьома дівчатами, який висловлювався нецензурною лексикою. Він зробив йому зауваження, тоді потерпілий вдарив його кулаком у лице. Обвинувачений, який у цей час вийшов з магазину і побачив, що потерпілий його вдарив, хотів його заспокоїти, щоб той його не бив, бо потерпілий був неадекватний та агресивний. Обвинувачений обхопив потерпілого руками і разом з ним присів. Потерпілий вирвався і знову намагався нанести йому удари. Обвинувачений тримав його за руки. Заяву про нанесення йому тілесних ушкоджень потерпілим у поліцію не подавав. Обвинувачений був свідком нанесення йому удару потерпілим і намагався його захистити. Після цього вони з ОСОБА_26 розійшлися, а потерпілий залишився з дівчатами біля магазину. Обвинувачений потерпілого не бив. Чому давав показання, що обвинувачений наніс удар правою ногою в область обличчя потерпілого, пояснює тим, що в цей час думав тільки про те, щоб повернутися додому, бо не мав на це коштів, оскільки вони спростовуються показаннями самого потерпілого, свідків ОСОБА_25 та ОСОБА_22 , протоколом огляду предмету та протоколом демонстрації відеофайлу від 19.03.2024 з додатками, відповідно до яких на відеозаписі з назвою «434368932_824988_330537847_n» спостерігається частина асфальтованої дороги в м. Моршині неподалік магазину «Андріана» по вул. Д.Галицького, 8А, на якій лежить неповнолітній ОСОБА_4 , який одягнений у курточку білого кольору, джинси синього кольору, кросівки чорно-білого кольору, русявоволосий, в якого з лівої ноги спадає кросівок, над яким зверху над тулубом знаходиться темноволосий чоловік високого зросту, одягнений у штани темного кольору, чорну курточку та чорні кросівки з білою підошвою ( ОСОБА_29 ), який тримає за руки неповнолітнього та правою ногою у взутті наносить удар в область правої сторони обличчя. В той час біля них стоїть невідомий мужчина старшого віку, одягнений у шапку чорного кольору, курточку світло-зеленого кольору, чорні штани та гумові чоботи, та дивиться. На відео чути жіночий голос: «Тихо, алло, ОСОБА_37 , закрийся», що спростовують показання свідка ОСОБА_10 про те, що обвинувачений ОСОБА_8 тілесних ушкоджень неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 не наносив, а тільки захищав його від ударів самого потерпілого.

Усі досліджені в судовому засіданні письмові докази є належними, допустимими і достовірними, такі зібрані в порядку, встановленому КПК України, жодної підстави, передбаченої ст. 87 КПК України, для визнання вказаних доказів недопустимими судом не встановлено.

Процесуальні докази, наведені у вироку, прямо підтверджують той факт, що досліджені в судовому засіданні докази, які суд визнає належними та допустимими, зібрані в порядку встановлену законом та жодного сумніву у своїй законності та правдивості не викликають.

Так, дослідженими в судовому засіданні доказами встановлена безсумнівна винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Визнаючи ОСОБА_8 винуватим у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, суд звертає особливу увагу на наступні докази, що вказують на його беззаперечну винуватість у вчиненні вказаного кримінального правопорушення: висновок експерта № 38/2024 від 19.03.2024, протокол огляду об`єкта-документа від 19.03.2024, протокол огляду флеш-носія з відеозаписом та протокол демонстрації відеофайлу від 19.03.2024, протоколи проведення слідчих експериментів з участю потерпілого ОСОБА_4 та свідків ОСОБА_25 і ОСОБА_22 від 21.03.2024.

Відповідно до позиції, викладеної у постанові Верховного Суду в справі № 728/578/19 від 07.12.2020 чинний КПК не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку. Як засвідчує судова практика, доказування тих чи інших обставин злочину досить часто ґрунтується не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі саме сукупності всіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення злочину конкретною особою.

Відтак суд вважає, що здобутими під час досудового розслідування та дослідженими в судовому засіданні доказами доведено всі обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, а твердження обвинуваченого ОСОБА_8 про його невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, є сумнівними і такими, що спростовуються дослідженими в судовому засіданні доказами.

За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши об`єктивно досліджені в судовому засіданні відповідно до вимог ст. 85, 94 КПК України вказані вище докази в їх сукупності, враховуючи їх логічність, послідовність та узгодженість між собою, суд повно та всебічно з`ясував та встановив під час судового розгляду обставини вчинення кримінального правопорушення та дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, в судовому засіданні доведена повністю.

Отже, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає доведеним факт умисного спричинення ОСОБА_8 неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 легкого тілесного ушкодження, тобто вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вказаний висновок судом зроблений поза розумним сумнівом, а отже, враховуючи зазначене вище, вина ОСОБА_8 повністю доведена в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні за ч. 1 ст. 125 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому по даній справі суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує характер та тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, конкретний характер і ступінь участі обвинуваченого у вчиненому ним кримінальному правопорушенні, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, неодружений, не працює, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставин, що пом`якшують покарання, судом не встановлено; обставини, які обтяжують покарання, вчинення кримінального правопорушення в присутності дитини. Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення кримінального правопорушення, яка є виключно негативною, так як обвинувачений не усвідомив протиправність своїх дій, у вчиненому не розкаявся, наслідки суспільно-небезпечного діяння та, беручи до уваги всі вказані обставини кримінального провадження в їх сукупності, суд дійшов переконання, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання в межах санкції інкримінованої йому статті КК України у виді громадських робіт.

23.09.2024 законним представником неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 ОСОБА_6 заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, яка мотивує його тим, що відповідно до матеріалів кримінального провадження та фактичних обставин справи ОСОБА_8 16.03.2024 близько 18 год. 24 хв. знаходився біля магазину «Андріана» по АДРЕСА_2 , де між ним та неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.

Надалі ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , підійшов до нього спереду та схопив лівою рукою за одяг, долонею правої руки наніс один удар у ліву сторону обличчя, після чого, тримаючи останнього за одяг, розхитував у різні сторони, внаслідок чого потерпілий вдарився правою частиною голови до стіни. Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 схопив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 за руки, потягнув на себе, від чого неповнолітній втратив рівновагу та впав спиною на землю, де ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки та один удар правою ногою в обличчя неповнолітнього ОСОБА_4 .

У результаті неправомірних дій ОСОБА_8 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в правій підочній ділянці, крововиливу на зовнішній поверхні завитки правої вушної раковини, які згідно з висновком судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 була завдана моральна шкода, яка виразилася в душевних стражданнях, моральних переживаннях, порушенні нормальних життєвих зв`язків, що викликало тривогу, психологічний дискомфорт, психічні переживання, втрату душевного спокою та повноцінного сну, емоційну напругу, почуття образи, страх за свою безпеку. Завдану моральну шкоду оцінює в 100000 грн.

В судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та його законний представник ОСОБА_6 заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити.

Цивільний відповідач ОСОБА_8 та його представник адвокат ОСОБА_9 в судовому засіданні позов законного представника потерпілого про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, заперечили.

Суд, заслухавши думку учасників, давши належну оцінку зібраним доказам з точки зору їх належності та допустимості, дійшов переконливого висновку, що цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слід задовольнити частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 16.03.2024 близько 18 год. 24 хв. знаходився біля магазину «Андріана» по АДРЕСА_2 , де між ним та неповнолітнім ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин розпочався словесний конфлікт.

Надалі ОСОБА_8 , маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень неповнолітньому ОСОБА_4 , підійшов до нього спереду та схопив лівою рукою за одяг, долонею правої руки наніс один удар у ліву сторону обличчя, після чого, тримаючи останнього за одяг, розхитував у різні сторони, внаслідок чого потерпілий вдарився правою частиною голови до стіни. Продовжуючи сво ї протиправні дії, ОСОБА_8 схопив неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4 за руки, потягнув на себе, від чого неповнолітній втратив рівновагу та впав спиною на землю, де ОСОБА_8 наніс один удар кулаком правої руки та один удар правою ногою в обличчя неповнолітнього ОСОБА_4 .

У результаті неправомірних дій ОСОБА_8 спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді садна в правій підочній ділянці, крововиливу на зовнішній поверхні завитки правої вушної раковини, які згідно з висновком судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження.

Статтею 128 КПК України передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов, зокрема, до обвинуваченого за шкоду, завдану його діяннями. Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи, зокрема, обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суд вважає, що дослідженими в судовому засіданні доказами винуватості обвинуваченого встановлено протиправну поведінку цивільного відповідача ОСОБА_8 , що стверджується матеріалами кримінального провадження, встановлено наявність шкоди - заподіяння неповнолітньому ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень.

За результатами розгляду кримінального провадження суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого доведена, його дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки в судовому засіданні доведено факт заподіяння ОСОБА_8 неповнолітньому ОСОБА_4 умисного легкого тілесного ушкодження.

Аналіз норм ЦК України щодо відшкодування шкоди з урахуванням визначених цивільно-процесуальним законодавством принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства дає підстави для висновку, що законодавством не покладається на позивача обов`язок доказування вини відповідача у заподіянні шкоди, діє презумпція вини, тобто відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо під час розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 19 серпня 2014 року в справі № 3-51гс14.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини другої статті 11 ЦК України).

Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).

Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я (частина перша та пункт 1 частини другої статті 23 ЦК України).

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (частина третя статті 23 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода може полягати як у фізичному болю та стражданнях, так і у душевних переживаннях, які фізична особа зазнала внаслідок протиправної поведінки відносно неї.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Аналізуючи фактичні обставини кримінального провадження, суд дійшов висновку щодо обґрунтованості вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання щодо розміру завданої моральної шкоди, що підлягає стягненню, суд бере до уваги тривалість моральних страждань і переживань неповнолітнього потерпілого, оскільки останньому ОСОБА_8 спричинив легкі тілесні ушкодження, що призвело до психічних переживань, втрати душевного спокою та повноцінного сну, побоювання за свою безпеку та негативно позначилося на його моральному та психологічному стані, що за висновком психолога характерно для переживання стресових подій.

Отже, беручи до уваги конкретні обставини провадження, наслідки, що наступили, характер і глибину душевних, емоційних, моральних страждань, яких зазнав потерпілий, їх тривалість, та зважаючи на обставини, за яких було заподіяно моральну шкоду, ґрунтуючись на принципах розумності і справедливості, суд вважає, що позовні вимоги законного представника в інтересах неповнолітнього потерпілого в частині відшкодування моральної шкоди підлягають до часткового задоволення, а з відповідача ОСОБА_8 слід стягнути на користь потерпілого ОСОБА_4 10000,00 грн моральної шкоди.

Визначаючи саме такий розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує, що здоров`я людини є найвищою соціальною цінністю, а тому на підставі ст. 1167 ЦК України така шкода підлягає відшкодуванню і з урахуванням наведених норм права та встановлених судом обставин справи. Ця сума, враховуючи особу обвинуваченого і характер його дій, на думку суду, відповідає вимогам розумності та справедливості і за даних конкретних обставин не може вважатися явно завищеною чи надмірною.

Запобіжний захід ОСОБА_8 не обирався.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 368-371, 373-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, і призначити покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 150 (сто п`ятдесят) годин.

Цивільний позов законного представника ОСОБА_6 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_8 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_4 10000,00 грн (десять тисяч грн 00 коп.) моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог про відшкодування моральної шкоди відмовити.

Речові докази: довідку № 312 від 17.03.2024, видану ОСОБА_4 ; флеш-носій з відеозаписом та дві фотографії залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1