Справа № 601/2229/25
Провадження № 1-кс/601/508/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременець клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000288 від 26 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Залісці Шумського району Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, працездатного, тимчасово не працюючого, не військовослужбовця, раніше не судимого, не депутата,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_6

встановив:

Слідчий СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старший лейтенант поліції ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження №0000288 від 26 липня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України, звернувся із клопотанням, яке погоджене прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування ОСОБА_4 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке мотивується наступним.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26.07.2025 приблизно о 18 годині 30 хвилин, громадянин ОСОБА_4 , перебуваючи в громадському місці у приміщенні магазину «ПС», що по вулиці Горбача, 5А, місто Кременець, Кременецького району, Тернопільської області, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, без очевидного приводу, розпочав конфлікт із працівниками торгового закладу.

У присутності працівників магазину, покупців та інших громадян, ОСОБА_4 висловлювався нецензурною лайкою, поводився агресивно, демонстративно ігнорував зауваження працівників магазину, навмисно розкидав майно магазину біля каси, у тому числі продукцію, яка перебувала на прилавках, чим спровокував паніку та порушення громадського порядку, що призвело до тимчасового припинення роботи торгового закладу та припинено обслуговування клієнтів.

З метою припинення порушення правопорядку та захисту працівників і відвідувачів, продавці викликали охоронця закладу, який виконує обов`язки з охорони громадського порядку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 , який прибув на місце події для припинення конфліктної ситуації, охорони громадського порядку, чи іншим громадянам, припинення хуліганські дії та відновлення публічного порядку.

Після прибуття охоронця закладу ОСОБА_7 , останній намагався врегулювати ситуацію, однак ОСОБА_4 продовжив агресивну поведінку, перемістив конфлікт за межі приміщення магазину, де, перебуваючи на вулиці біля входу до магазину, грубо порушуючи громадський порядок, поводячи себе нахабно, зокрема, нехтуючи нормами моралі та загальноприйнятними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи, умисно наніс охоронцеві кілька ударів кулаками в область голови, спричинивши фізичну біль. Після цього охоронець ОСОБА_7 , викликав наряд поліції.

Близько 19 години 15 хвилин, на виклик прибули працівники поліції інспектор сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та інспектор сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції старший лейтенант поліції ОСОБА_9 , які були одягнені в установлену формений одяг працівників Національної поліції України з відповідними знаками розрізнення, мали при собі службові посвідчення, жетони та діяли відповідно до службових обов`язків, зокрема в межах ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію". Працівники поліції представилися, пред`явили службові посвідчення, повідомили про мету прибуття та розпочали дії щодо припинення правопорушення, встановлення особи правопорушника та недопущення ескалації конфлікту.

Усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники поліції, які виконують службові обов`язки, підозрюваний дістав предмет спеціально пристосований для нанесення тілесних ушкоджень, зовні схожий на ніж, тримав його в правій руці, розмахував у бік правоохоронців, супроводжуючи свої дії словесними погрозами фізичної розправи, зокрема погрозами вбивством та нанесенням тілесних ушкоджень.

Громадянин ОСОБА_4 грубо порушуючи громадський порядок, поводячи себе нахабно, зокрема, нехтуючи нормами моралі та загальноприйнятними правилами поведінки, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження іншої особи, намагався наблизитись до інспектора СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 з предметом зовні схожим на ніж у руці, чим створив реальну загрозу застосування насильства щодо працівника поліції у зв`язку з виконанням ним службових обов`язків із охорони громадського порядку. Його дії були відверто агресивними, демонстративно зухвалими, мали ознаки явної неповаги до суспільства та супроводжувалися спробою залякування представників влади.

В результаті злочинної діяльності ОСОБА_4 було грубо порушено громадський порядок, зокрема - суспільні відносини, які забезпечують дотримання правил поведінки, загальновизнані норми моральності та добропристойності, а також спричинено фізичну біль ОСОБА_7 , здійснено погрозу застосування насильства, у зв`язку з виконанням службових обов`язків інспектору СРПП Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 .

Крім того, близько 19 години 15 хвилин, у ході прибуття на місце події на вулицю Горбача місто Кременець Кременецького району Тернопільської області працівників поліції - інспектора сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 та інспектора сектору реагування патрульної поліції Кременецького районного відділу поліції Головного управління Національної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , які були одягнені в установлену формений одяг працівників Національної поліції України з відповідними знаками розрізнення, мали при собі службові посвідчення, жетони та діяли відповідно до службових обов`язків, зокрема в межах ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", громадянину ОСОБА_4 було чітко і недвозначно повідомлено, що перед ним знаходяться співробітники правоохоронного органу, які виконують службові обов`язки із забезпечення громадського порядку.

Поліцейські, одягнені у формений одяг зі знаками розрізнення, пред`явили службові посвідчення, представились та неодноразово висловили законні вимоги припинити протиправну поведінку, скласти вміст з рук, зокрема покласти предмет зовні схожий на ніж і не перешкоджати виконанню їхніх повноважень.

Громадянин ОСОБА_4 достовірно розуміючи, що перед ним саме працівники поліції, умисно проігнорував усі їхні усні звернення, зауваження, попередження і законні вимоги, що повторювалися неодноразово та здійснювались як із дотриманням службового регламенту так і з урахуванням безпеки інших осіб, що перебували поруч.

Натомість, ОСОБА_4 посилив свою агресивну поведінку, продовжив розмахувати предметом зовні схожим на ніж у напрямку працівників поліції, наближався до них, висловлював чіткі, усвідомлені погрози фізичної розправи зокрема погрози вбивством або нанесенням тілесних ушкоджень. Такі дії створили реальну загрозу негайного застосування насильства до працівників поліції у зв`язку з виконанням ними службових обов`язків і свідчать про наявність прямого умислу на залякування правоохоронців та перешкоджання виконанню ними своїх повноважень.

Слідчий у клопотанні зазначає і підтримується в судовому засіданні прокурором, що відповідно до ст. 177 КПК України підставою до застосування відносно ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до семи років, а також наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення, може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Крім цього, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.296 та ч.1 ст.345 КК України, які відповідно до ч.5 ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину та тяжкого злочину, та усвідомлюючи суворість зазначеного покарання, передбаченого за їх вчинення, підозрюваний ОСОБА_4 може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Незаконно впливати на свідка, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск на свідків, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів, відмови від участі у кримінальному провадженні, що негативно вплине на хід досудового розслідування. на його покази з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст.178 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, репутацію, дотримання умов застосування запобіжних заходів.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного ОСОБА_4 .

Беручи до уваги наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину, наявність перелічених ризиків, застосування запобіжного заходу, тримання під вартою, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також для запобігання виникненню вищевказаних ризиків.

Прокурор в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.

Під час розгляду клопотання захисник та підозрюваний заперечили проти задоволення клопотання.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, з наведених у ньому підстав, підозрюваного та захисника, які заперечили відносно клопотання, приходить до висновку, що клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 необхідно задовольнити, відмовивши при цьому у задоволенні клопотання сторони захисту, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан; вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Частина 2 статті 177 цього Кодексу передбачає, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється обвинувачується.

Так, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.296 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.345 КК України, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до трьох років. При цьому, підозра у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення підтверджується оголошеними та дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, які долучені слідчим до клопотання.

Вказані докази в даному випадку є достатніми при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, виходячи із системного аналізу зібраних доказів.

Водночас, вивченням особи ОСОБА_4 встановлено, що він згідно із витягу наказу № 209 від 15.08.2023 призваний по мобілізації, який у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , колишнього головного сержанта мінометної батареї стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 (по особливому складу) від 12.08.2023 №225-РС, пішов у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я) пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», 15 серпня 2023 року виключений із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, відповідно до свідоцтва про хворобу №310, ОСОБА_4 непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку. Крім цього, ОСОБА_4 звільнений від військової служби, що дає підстави вважати, що останній, при не обрані йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою уникнути покарання за вчинений тяжкого злочину, зможе швидко та безперешкодно виїхати за межі місця свого проживання, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 документований біометричним паспортом для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , який виданий 06.02.2018 органом 6119, і дійсний до 06.02.2028 року.

Також встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 не одружений, на утриманні малолітніх, неповнолітніх дітей, пристарілих осіб чи осіб інвалідів не має, зареєстрований та фактично проживає, за адресою: АДРЕСА_1 , що вказує на такі соціальні зв`язки, відповідно сімейні обов`язки, які дозволяють йому безперешкодно виїхати за межі дому та за України, таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, і тривалий час не повертатися до місця постійного проживання. Загалом вказані обставини свідчать про те, що підозрюваний ОСОБА_4 має можливість безперешкодно та швидко виїхати за межі України і тривалий період часу перебувати за межами України таким чином переховуватися від органів досудового розслідування та суду та таким чином уникати кримінальної відповідальності за вчинений тяжкий злочин.

Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування підтверджено у клопотанні та відповідно і доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбаченого ст. 177 КПК України, для запобігання яких старший слідчий звернувся із клопотанням про застосування запобіжного заходу, а саме - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду та враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення можливість незаконно впливати на свідків, які йому відомі для зміни показань.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Летель проти Франції» від 26.06.1991 зазначив, що «особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення, як виняткову міру запобіжного заходу протягом певного часу». Тобто, із зазначеного рішення Європейського суду вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи із самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в даному випадку відповідає обставинам вчиненого кримінального правопорушення і на даному етапі досудового розслідування такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує таке втручання у право підозрюваного на особисту свободу та недоторканість.

Частиною 3 статті 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

З матеріалів кримінального провадження та судового розгляду вбачається, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Враховуючи вищезазначене та приймаючи до уваги те, що наявні ризики передбачені ст.177 КПК України, а також те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 є тяжким злочином, вчиненим із застосуванням насильства або погрозою його застосування, вважаю за можливе, у відповідності до вимог ч.4 ст.183 КПК України, не визначати розмір застави у даному кримінальному провадженні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,

постановив:

Клопотання слідчого СВ Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 23 вересня 2025 року.

Встановити строк дії ухвали слідчого судді до 23 год. 59 хв. 23 вересня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлено та підписано 30 липня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1