справа № 619/2224/25
провадження № 1-кп/619/363/25
УХВАЛА

іменем України

10 червня 2025 року,

м. Дергачі,

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000012 від 04.04.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Монастирець Хустського району Закарпатської області, громадянина України, який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_4

обвинувачений - ОСОБА_3

потерпіла - ОСОБА_5

Суть питання, що вирішується ухвалою.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01 квітня 2025 року приблизно о 08 години 00 хвилин, ОСОБА_3 , знаходячись на території подвір`я домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де в ході бесіди з останньою, завідомо знаючи, що у її володінні мається бензопила марки «SТІНL» моделі «МS 180 С», при цьому маючи прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, переслідуючи корисливий мотив, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, бажаючи незаконно збагатитися за рахунок чужого майна та заздалегідь не плануючи незаконного збагатитися за рахунок чужого майна та заздалегідь не плануючи повертати майно власнику, зловживаючи довірою співрозмовника, виниклої за час їх тривалого знайомства, під приводом необхідності здійснення заготівлі дров для опалення свого будинку, попрохав у тимчасове користування у ОСОБА_5 належну їй бензопилу марки ««SТІНL» моделі «МS 180 С», пообіцявши при цьому повернути даний виріб в найкоротший термін, та отримавши від останньої вказаний бензоінструмент у короткострокове тимчасове користування, тобто виключно для здійснення заготівлі дров, покинув територію домоволодіння ОСОБА_5 , тим самим зловживаючи довірою заволодів бензопилою марки «SТІНL» моделі «МS 180 С» вартістю 7837,46 грн, після чого з місця вчинення кримінального проступку зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду у розмірі 7837,46 грн.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

У судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Потерпіла та прокурор не заперечували проти заявленого клопотання.

Вислухавши клопотання та думку присутніх осіб, суд вважає його таким, що підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Як передбачено ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Статтею ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням винного з потерпілим є вчинення вперше кримінального проступку або необережного нетяжкого злочину, факт примирення з потерпілим та відшкодування йому завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

При цьому закон не визначає умовою застосування ст. 46 КК України відшкодування шкоди, про яку не вказано у пред`явленому особі обвинуваченні, а також наявність обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання.

Крім того, закон не пов`язує можливість застосування правил ст. 46 КК України із визнанням особою вини. Обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

Як убачається з цього кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_3 є таким, що не має судимості, вчинив кримінальний проступок, дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, підтвердивши розуміння наслідків цього закриття. Також, обвинувачений і потерпіла однозначно заявили та підтвердили, у тому числі у своїх заявах, адресованих суду, що вони примирилися і просять закрити кримінальне провадження.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Постановою дізнавача сектору дізнання ВП №2 Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області від 04.04.2025 бензопилу марки «SТІНL» моделі «МS 180 С» визнано речовим доказом та передано на зберігання потерпілій.

Керуючись ст. 284, 285, 369-372, 392 КПК України, суд

постановив:

Закрити кримінальне провадження №0000012 від 04.04.2025 та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Речовий доказ: бензопила марки «SТІНL» моделі «МS 180 С» - вважати повернутим ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена через Дергачівський районний суд Харківської області до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1