У Х В А Л А

Справа № 184/2568/24

Номер провадження 1-кп/184/73/25

01 серпня 2025 року

Покровський міський суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 21.07.2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000534, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Покров (Орджонікідзе) Дніпропетровської області, громадянина України, українця, освіта середня-спеціальна, не одружений, на утриманні малолітніх та не повнолітніх дітей не має, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 186 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського міського суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, внесеного в Єдиний державний реєстр досудових розслідувань за №0000534 від 13.12.2024 року.

Прокурор заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що заявлені раніше ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні не зменшились, та запобігти яким шляхом застосування більш м`яких, аніж тримання під вартою запобіжних заходів, неможливо.

Обвинувачений та його захисник в судовому засідання не заперечували проти задоволення клопотання прокурора.

Розглянувши вказане клопотання, заслухавши учасників процесу та дослідивши докази, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Відповідно до ч.2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк дії якого в подальшому продовжений судом до 03.08.2025 року.

Ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на свободу та особисту недоторканість.

З контексту ст. 177 КПК України випливає, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що обвинувачений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання доцільності продовження запобіжного заходу, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України.

Повторно оцінюючи наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд виходить з того, що відповідно до практики ЕСПЛ, тяжкість можливого покарання згідно рішення ЄСПЛ «Москаленко проти України» є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду. Крім того, оцінка ризику ухилення від суду має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками (справа «Бекчиєв проти Молдови»). Оцінка ризику повторного скоєння правопорушення має здійснюватись, зокрема, з встановлених обставин справи щодо біографії та характеристики особи, про яку йдеться (Клоот проти Бельгії).

Вивченням особистості ОСОБА_4 встановлено, що останній ніде не працює, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, інших будь-яких соціальних чинників, які б стримували його у місті Покров Дніпропетровської області, також обвинувачений не має.

Тому, є достатні підстави вважати, що з метою ухилення від слідства та суду, а також уникнення покарання за тяжкі злочини ОСОБА_4 може переховуватися від суду.

Зазначена обставина вказує на існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України - переховуватися від суду.

Під час досудового розслідування допитані неповнолітні свідки та потерпілі, які у повній мірі викривають ОСОБА_4 у вчиненні грабежу та крадіжки, проте, свідки та потерпілі проживають з обвинуваченим в одному населеному пункті. Тому, перебуваючи на свободі ОСОБА_4 , може незаконно впливати на неповнолітніх свідків у цьому кримінальному провадженні з метою зміни ними показів, які у повній мірі викривають обвинуваченого у вчиненні тяжких злочинів. Крім того, допитані, свідки та потерпіла у кримінальному проваджені, надали покази, які свідчать про пряму причетність ОСОБА_4 до вчинення крадіжки та грабежу.

Тому, перебуваючи на свободі, з метою уникнення покарання за вчинення тяжких злочинів, ОСОБА_4 може вчиняти певні дії стосовно неповнолітніх потерпілих та свідків з метою зміни ними показів під час судового розгляду кримінального провадження, що вказують існування обґрунтованого ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того.

Обвинувачений ОСОБА_4 раніше неодноразово вчиняв корисливі злочини, за які він засуджений до покарання у виді позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знову продовжує вчиняти корисливі злочини.

Наведене вказує, що існує обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1

ст. 177 КПК України, а саме продовжувати свою злочинну діяльність чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Таким чином, при вирішенні питання продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд доходить висновку про продовження існування та не зменшення ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення та незаконно впливати на потерпілих та свідків, оскільки, як вбачається із матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, передбачених ч.4 ст.185, ч.4 ст.186 КК України, санкція яких передбачає покарання у виді позбавлення волі до 10 років; обвинувачений в повній мірі розуміє невідворотність покарання у виді позбавлення волі за крадіжку та грабіж.

Застосування до обвинуваченого більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою, оскільки вони не будуть слугувати забезпеченню виконанню обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд звертає увагу на те, що зазначені обставини підлягають врахуванню при обранні запобіжного заходу відповідно до ст. 178 КПК України.

Разом з тим, в силу вимог ст.183 КПК України, слідчий суддя вважає за необхідне визначити обвинуваченому заставу в розмірі, встановленому п.2 ч.5 ст.182 КПК України, що буде достатнім для виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, із покладанням на останнього, у разі внесення застави, процесуальних обов`язків, передбачених п. 1,2,3 ч.5 ст.193 КПК України.

Застава може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на відповідний депозитний рахунок суду.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розміру, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, під вартою в якому знаходиться обвинувачений.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, вище вказана уповноважена службова особа негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_4 з-під варти та повідомити усно і письмово Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений ОСОБА_4 зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави. Таким чином, виходячи з положень КПК України, ст.ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи матеріали справи, які свідчать про наявність зазначених ризиків, а також те, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно продовжити ще на 60 днів до 13 квітня 2025 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 314, 315, 316, 369-372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Покровського відділу Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_3 від 21.07.2025 року про продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000534, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч. 4 ст. 186 КК України - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 60 діб з 01 серпня 2025 року до 29 вересня 2025 року включно з утриманням останнього в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань №4».

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України з дотриманням п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановити заставу в вигляді 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; прибувати до прокурора, суду за першою вимогою; не спілкуватися із свідками, потерпілим по цьому кримінальному провадженню.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали негайно вручити обвинуваченому, захиснику, прокурору, направити до Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань №4».

На ухвалу може бути подана скарга в Дніпровський апеляційний суд протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним який тримається під вартою в цей же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1