Справа № 216/1227/25
провадження 1-в/216/104/25
УХВАЛА

іменем України

18 червня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі головуючого судді, ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні районного суду в м. Кривому Розі подання Звенигородського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області, відносно засудженого ОСОБА_4 , щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу,-

в с т а н о в и в:

За вироком Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.02.2025 ОСОБА_4 засуджено за ч. 1 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 34000,00 грн. Вирок набрав законної сили 25.03.2025 та 25.04.2025 надійшов на виконання до уповноваженого органу з питань пробації.

10.02.2025 до суду надійшло подання Звенигородського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області в якому порушується питання в порядку ч. 3 ст. 26 КВК України, про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відносно засудженого, в обґрунтування якого зазначено, що відповідно до ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу. Станом на 22.05.2025 Звенигородський районний сектор №3 не отримував від засудженого ОСОБА_4 жодного документа про сплату штрафу. 29.04.2025 та 01.05.2025, під час телефонних розмов з ОСОБА_4 стало відомо, що засуджений на даний момент перебуває в ЗСУ, знає про обов`язковість сплати 34000 гривень штрафу, але так як проживає лише за рахунок заробітної плати військовослужбовця, зможе сплачувати штраф частинами з розстрочкою. З урахуванням викладеного, орган пробації просить розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу щодо засудженого ОСОБА_4 відповідно до закону.

Прокурор надав заяву про здійснення судового засідання без застосування технічних засобів фіксації процесу, подання підтримав та просив задовольнити.

Представник Звенигородського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області та засуджений до суду не з`явились.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що останнє задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Як зазначено у поданні засуджений ОСОБА_4 у передбачений законом строк не сплатив призначений за вироком суду штраф в сумі 34000,00 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 26 КВК України у разі якщо засуджений повідомив про неможливість сплати штрафу в повному обсязі, суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу.

Разом із тим, відповідно до розділу 3 наказу Міністерства юстиції України №1301/5 від 27.04.2018 «Про затвердження Порядку виконання уповноваженими органами з питань пробації судових рішень про призначення покарання у виді штрафу», якщо засуджений не з`явився до органу пробації та не підтвердив сплату штрафу шляхом пред`явлення документа після закінчення місячного строку від набрання судовим рішенням законної сили, орган пробації надсилає подання до суду, який виніс судове рішення, для вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Частиною 4 ст. 53 КК України передбачено, що з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.

Відповідно до ч. 5 ст. 53 КК України, у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 26 КВК України засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу.

Водночас, частиною 5 ст. 26 КВК України передбачено, що у разі несплати штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, або якщо судом було відмовлено у задоволенні подання про розстрочку виплати штрафу, або у разі несплати засудженим чергового платежу під час призначення штрафу з розстрочкою виплати у строк виплати чергового платежу уповноважений орган з питань пробації через один місяць після закінчення строку сплати штрафу або чергового платежу звертається до суду із заявою про видачу виконавчого листа. Виконавчий лист, виданий судом, надсилається уповноваженим органом з питань пробації до органу державної виконавчої служби для стягнення штрафу в порядку, визначеному законом.

Поряд з цим статтею 53 КК України передбачається поняття штрафу та підстави його заміни на інший вид покарання, а статтею 389 КК України передбачаються наслідки ухилення від виконання покарання у виді штрафу.

Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, слід дійти висновку, що несплата штрафу та ухилення від сплати штрафу не тотожні поняття і тягнуть за собою різні наслідки. З метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання. Ухиленням від відбування покарання є дії засудженого, спрямовані на те, щоб уникнути приведення обвинувального вироку у виконання, зокрема виїзд з місця проживання, приховування доходів тощо. А за змістом ст. 389 КК України, ухилення від виконання покарання у виді штрафу супроводжується прямим умислом, утворює склад злочину та тягне кримінальну відповідальність.

Як встановлено судом, Звенигородський РС №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області не надав суду доказів умисного невиконання ОСОБА_4 вироку суду. Крім цього, у відомостях про доходи ОСОБА_4 , які надано до суду, не зазначено точного розміру доходу засудженого, відтак суд позбавлений можливості у повній мірі оцінити майновий стан засудженого та інші обставини, зазначені у поданні, а отже, доходить до переконання про необхідність відмови у задоволенні подання.

З огляду на викладене, слід відмовити у задоволенні подання.

Керуючись ст. 53 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Звенигородського районного сектору №3 філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області, відносно засудженого ОСОБА_4 , щодо вирішення питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_5