УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

адвоката - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.03.2025 (справа № 761/2429/25) у межах кримінального провадження № 0000170 від 29.01.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.02.2025 та ухвалою Київського апеляційного суду від 25.03.2025 (справа № 761/2429/25) у межах кримінального провадження № 0000170 від 29.01.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.02.2025 та ухвалою Київського апеляційного суду від 25.03.2025 у справі №761/44578/24 накладено арешт на тимчасово вилучене 14.01.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: мобільний телефон «Iphone» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАт «Київстар» НОМЕР_3 ; грошові кошти загальною сумою 68 500 доларів США (шістдесят вісім тисяч п`ятсот); грошові кошти в сумі 5 000 Євро (п`ять тисяч).

Так, на обґрунтування вказаних доводів заявник зазначає, що вилучені у ОСОБА_6 кошти не здобуті кримінально протиправним шляхом, оскільки 03.12.2024 ОСОБА_5 видано на ім`я її матері ОСОБА_6 довіреність, якою її уповноважено продати належну їй квартиру, у тому числі отримувати належні їй від продажу квартири грошові кошти.

В подальшому, 16.12.2024 її матір`ю ОСОБА_6 укладено від її імені договір купівлі-продажу належної її квартири за яким отримано від ОСОБА_7 для неї грошові кошти у сумі 56 000 доларів США та вказані грошові кошти зберігалися у її матері, оскільки вона не мала змоги приїхати та забрати вказані грошові кошти.

Таким чином, вказані грошові кошти отримані від продажу належного заявнику на праві власності майна, та набуте у законний спосіб, відтак наявні підстави для скасування арешту майна.

У судовому засіданні представник власника майна - адвокат ОСОБА_4 , підтримав доводи клопотання, просив його задовольнити та скасувати арешт накладений на вищезазначене майно, оскільки вказане майно не має будь якого доказового значення у даному кримінальному провадженні.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про скасування арешту майна, просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що арешт на вказане майно накладено обґрунтовано і в подальшому у застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження потреба не відпала.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши доводи учасників справи, слідчий суддя дійшов висновку про наступне.

Так, приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.02.2025 та ухвалою Київського апеляційного суду від 25.03.2025 у справі №761/44578/24 накладено арешт на тимчасово вилучене 14.01.2025 під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, на: мобільний телефон «Iphone» imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 із сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАт «Київстар» НОМЕР_3 ; грошові кошти загальною сумою 68 500 доларів США (шістдесят вісім тисяч п`ятсот); грошові кошти в сумі 5 000 Євро (п`ять тисяч).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені адвокатом доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Так, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 29.01.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України.

З мотивувальних частин ухвал про арешт майна вбачається, що при арешті майна суд виходив з того, що вказане майно відповідає критеріям речового доказу.

Слідчим суддею встановлено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000170 від 29.01.2024, на даний час триває, проводяться слідчі та процесуальні дії у межах даного кримінального провадження, майно на яке накладено арешт має значення для доведення обставин які розслідуються у межах даного кримінального провадження, та є речовим доказом, а тому у подальшому застосуванні арешту майна потреба не відпала.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала, та не містять доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 06.02.2025 та ухвалою Київського апеляційного суду від 25.03.2025.

Так, адвокатом до матеріалів клопотання не долучено даних на обґрунтування того, що арешт накладено не обґрунтовано або, що в подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Крім того, слідчий суддя звертає увагу, що ухвалою Київського апеляційного суду від 25.03.2025 надавалася оцінка доводам щодо належності вказаних грошових коштів ОСОБА_5 .

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна.

Керуючись статтями 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 25.03.2025 (справа № 761/2429/25) у межах кримінального провадження № 0000170 від 29.01.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 212 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1