13 травня 2025 року Єдиний унікальний № 501/811/25 Провадження № 1-кп/501/145/25
ВИРОК

Іменем України

13 травня 2025 року м. Чорноморськ

Чорноморський міський суд Одеської області

у складі: головуючого - ОСОБА_1 секретар судових засідань ОСОБА_2

номер справи 501/811/25 провадження 1-кп/501/145/25

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чорноморському міського суду Одеської області обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000121 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 7 лютого 2025 року , що надійшов 03 березня 2025 року від Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, , відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в м.Іллічівськ (Чорноморськ) Одеського району Одеської області, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не маючого на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 військовослужбовця військової служби, призваного за мобілізацією, який перебуває на посаді водія 2 відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимого

участь у справі приймали: прокурор ВКЗ - ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

ВСТАНОВИВ:

Сторони, кожен окремо, не заперечували щодо розгляду справи під час воєнного стану.

Стислий зміст обвинувачення обставини визнані Судом доведеними.

29 січня 2025 року, приблизно о 00 год. 00 хв., більш точного часу в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_3 перебував за місцем свого постійного проживання за адресою: АДРЕСА_2 разом з потерпілим ОСОБА_5 , де вживали алкогольні напої. В ході спілкування ОСОБА_5 попросив ОСОБА_3 приєднати його мобільний телефон марки Realme СІІ 2021, моделі RMX 3231, сірого кольору до зарядного пристрою. ОСОБА_3 на прохання ОСОБА_5 приєднав мобільний телефон останнього до зарядного пристрою та залишив його в приміщенні кухні на холодильнику. Тієї ж ночі , ОСОБА_5 покинув місце мешкання ОСОБА_3 , залишивши вищевказаний телефон , який був приєднаний до мережі для зарядки акумуляторної батареї за вищевказаною адресою. В цей момент у ОСОБА_3 , який достовірно розумів, що вказаний мобільний телефон не вибув з власності потерпілого ОСОБА_5 , виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , продовжуючи знаходитися за місцем свого мешканні за адресою: АДРЕСА_2 керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, в умовах воєнного стану, що введений в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на підставі Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, період якого в подальшому продовжений згідно зі змінами відповідних нормативних актів та який діє по теперішній час, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, від`єднав вказаний мобільний телефон від зарядного пристрою та в подальшому розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальні збитки на загальну суму 3 219 гривень 30 копійок.

03 березня 2025 року до суду скерований обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 , дії якого кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України - як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка), вчинені , в умовах воєнного стану.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винним у вчиненні злочину за вищезазначеними обставинами, щиро покаявся, не заперечував проти зібраних по справі доказів, просив їх не досліджувати та розглядати справу, згідно положень ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України, прохав це врахувати, також прохав врахувати що завдані збитки потерпілому відшкодував в повному обсязі.

Прокурор ОСОБА_4 , враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї провини не заперечував проти розгляду справи за правилами, передбаченими ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України.

При визначені покарання вважав можливим враховуючи особу обвинувачуваного, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, є військовослужбовцем , його ставлення до скоєного, щире каяття, відшкодування завданої потерпілому шкоди та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі з застосуванням положень ст. 75 76 Кримінального кодексу України, випробувальним терміном на 2 роки. Стягнути з обвинувачуваного судові витрати в сумі 320.00 грн. вирішити долю речових доказів.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився надав до суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності, матеріальних, моральних претензій до обвинувачуваного ОСОБА_3 не має.

Відповідно до вимог ст.325 Кримінального процесуального кодексу України, за погодженням із сторонами кримінального провадження, судовий розгляд проведено за відсутності потерпілого.

На підставі ч.3 ст.349 Кримінального процесуального кодексу України, за відсутності заперечень учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинувачених та дослідженням матеріалів справи, які характеризують особи обвинувачених, підтверджують наявність речових доказів та процесуальних витрат.

При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви у добровільності їх позиції.

Також, Судом роз`яснено учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового розслідування і в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п. 150 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п. 57 рішення Європейського суду з прав людини в справі «Яременко проти України.

Суд, переконавшись в тім, що обвинувачений розуміє фактичні обставини справи, в його добровільній та істинній позиції, а також те, що в подальшому він не в змозі буде оспорювати фактичні обставини справи в апеляційній інстанції, відповідно до положень ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України , зібрані по справі докази не досліджував.

Оцінивши показання обвинуваченого, які він надав вільно, без примусу та тиску, будучи ознайомленим із правилами ст. ст. 349, 394 КПК України, і які узгоджуються між собою та не суперечать обвинувальному акту, суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України.

Його дії органом досудового розслідування вірно кваліфіковано - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Мотивувальна частина та правові норми застосовані судом.

Частина 2 ст. 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно з приписами ст.8 Кримінального процесуального кодексу України кримінальне провадження здійснюється з дотриманням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

При ухваленні вироку відповідно до вимог статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суд вважає за необхідне застосувати Конвенцію про захист прав і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення Європейського суду з прав людини вказує від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» п. 43). Також ,має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Веренцов проти України» - п.86).

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» зі змінами від 12 червня 2009 року, визначаючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, суди повинні виходити з класифікації злочинів згідно ст. 12 Кримінального кодексу України, а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Відповідно до положень ст. 12 Кримінального кодексу України ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких злочинів та призначає покарання достатнє для виправлення та попередження нових злочинів.

Також, суд враховує особисті дані обвинуваченого: ОСОБА_3 який раніше не судимий, одружений, має середню спеціальну освіту, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, працює будівельником не офіційно. Також враховує ,що 23 вересня 2022 року ОСОБА_3 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 по мобілізації, Згідно Указу Президента України №69/2022 від 25 лютого 2022 рок у, та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №332 від 23 листопада 2022 року прибув та приступив до виконання службових обов`язків та призначений на посаду водія 2 відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат».

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації вважається день зарахування до списків особового складу військової частини тобто набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Окрім того Суд враховує позицію потерпілого ОСОБА_5 , який матеріальних та моральних претензій до обвинувачуваного не має.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 в порядку ч. 1 п. 1, 2 ст. 66 Кримінального кодексу України - є щире каяття,активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 в порядку ст. 67 Кримінального кодексу України - судом не встановлено.

Судом враховуються висновки органу з питань пробації , згідно яких виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе та не становить небезпеки для суспільства, та застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінки ОСОБА_3 з метою виправлення та запобігання вчинення повторних кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 75, 76 Кримінального кодексу України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому Суд виходить із встановленої ст.50 Кримінального кодексу України мети не тільки кари, а також виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому Суд враховує, визначені ст.65 Кримінального кодексу України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Покарання завжди призначається як відповідний захід примусу держави за вчинене кримінальне правопорушення, виконує виправну функцію і водночас запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень як самим засудженим, так і іншими особами.

Зокрема, індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром такої діяльності є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання ,виправлення засудженого.

Висновки суду.

З урахуванням наведених висновків щодо порядку призначення покарання, викладених обставин у справі, особи обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, усвідомив суспільну небезпечність своїх дій, щиро розкаявся, а також тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, покарання, яке передбачено за вчинений злочин, наявність обставини, що пом`якшує покарання, за відсутності обставин, які його обтяжують, Суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, однак в умовах здійснення обов`язкового контролю за подальшою його поведінкою, та з покладанням на нього обов`язків передбачених п.1,2 ч.1 ст.76 Кримінального кодексу України.

Інші питання які вирішувались Судом.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати, пов`язані із залученням експертів, у кримінальному проваджені Суд стягує з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави.

Позовні вимоги по справі не пред`являлись .

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 Кримінального процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, Суд

УХВАЛИВ:

Визнати винним ОСОБА_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України та призначити покарання у виді 5 (п`яті ) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 Кримінального кодексу України ОСОБА_3 звільнити від призначеного покарання з випробуванням, строком на 1 (один) рік.

Згідно п.1,2 ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки:

? періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

? повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 місце фактичного проживання АДРЕСА_2 , офіційно не працює, РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави судові витрати, пов`язані із залученням експертів, у розмірі 320,00 грн.

Речові докази :

Смартфон марки Realme СІІ 2021, моделі RMX 3231, сірого кольору та упакування до нього передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , вважати йому повернутими.

Відеозапис на DVD-R диску марки «Axent ICH LIEBE PERFEKTION 16X 4.7 GB 120 min. залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000121 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 7 лютого 2025 року.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, виключно з підстав, передбачених ст. 394 Кримінально-процесуального кодексу України до Одеського апеляційного суду через Чорноморський міський суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий