Справа № 496/2383/25
Провадження № 1-кс/496/1262/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2025 року Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Біляївка клопотання слідчого СВ ОРУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Чорноморської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна, за матеріалами кримінального провадження № 0000061 від 21.01.2025 року, за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду із клопотанням про арешт майна, а саме вилученого 16.07.2025 р. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , який поміщено та упаковано в сейф пакет №7188006.

Клопотання обґрунтовано тим, що в ході досудового розслідування встановлено, що спочатку повномасштабного вторгнення на території України, група осіб, діючи між собою за попередньою змовою, розробила та реалізувала злочинний план, вчиняючи поетапно ряд дій щодо незаконного відчуження об`єктів нерухомості розташованих на території селища Таїрова Одеського району Одеської області, власником яких є особи, які з початку повномасштабного вторгнення покинули територію України. Кінцевим результатом є збагачення та розподілення грошових коштів між усіма учасниками схеми, внаслідок продажу об`єктів нерухомості. Так, 16.07.2025 р. на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області був проведений обшук за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , який поміщено та упаковано в сейф пакет №7188006.

Постановою слідчого СВ Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_4 , від 16.07.2025 р. вилучене майно в ході обшуків (речі і документи) визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явились, проте прохальна частина клопотання містить заяву щодо розгляду справи без їх участі.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, оскільки вилучений мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 не є доказом у кримінальному провадженні, та слідчим не обґрунтовано підстави арешту вказано майна.

Ознайомившись із матеріалами клопотання, вислухавши заперечення представника власника майна, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, в ч.1 ст. 98 КПК України вказано, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

За змістом ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен, в тому числі, враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу) (збереження речових доказів); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

З урахуванням положень ст.ст. 2, 7 КПК України, при розгляді клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст.ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати правову підставу для арешту майна, яка має бути викладена у клопотанні слідчого та відповідати вимогам закону.

Так, ознайомившись із матеріалами клопотання, а також наданими представником ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_3 запереченнями на клопотання про арешт майна, суд встановив, що матеріалами клопотання не доведено можливу причетність ОСОБА_6 , яка відповідно рапорту, що долучено до протоколу, є помічником приватного виконавця ОСОБА_7 до кримінального провадження № 0000061 від 21.01.2025 року, за ознаками ч. 4 ст. 190 КК України, та яким чином арешт належного їй телефону буде впливати на розслідування вказаного кримінального провадження.

Отже, клопотання не відповідає вимогам ч. 2 ст. 173 КПК України.

Відповідно ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 98, 170-173 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого про арешт майна залишити без задоволення.

Негайно повернути за належністю, вилучений 16.07.2025 р. в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «Iphone» моделі «13» imei 1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , належний ОСОБА_6 , який поміщено та упаковано в сейф пакет №7188006.

Ухвалу допустити до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 30 липня 2025 року о 11:00 годинні в приміщенні Біляївського районного суду Одеської області в кабінеті № 13.

Слідчий суддя ОСОБА_1