справа № 462/3729/25
УХВАЛА

06 червня 2025 року Залізничний районний суд міста Львова в складі слідчої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчої СВ ВП №1 ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , про накладення арешту у кримінальному провадженні №0000691 від 27.05.2025, про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,

встановив:

Слідча слідчого відділення ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_4 , звернулась до суду з клопотанням про накладення арешту наречові докази, а саме на шість зіп-пакетів із речовиною рослинного походження зеленого кольору, металевий пристрій круглої форми, в якому наявні залишки речовини рослинного походження, скляний конус, фрагмент полімерної пляшки із нашаруванням речовини темного кольору, 17 прозорих пустих зіп пакетів із забороною відчуження та користування вказаними речами, які належать ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання слідча покликається на те, що 27.05.2025 у ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області поступило повідомлення від працівника відділення №28 «Нової пошти», що за адресою: м. Львів, вул. Я.Мудрого, 11, про те, що до них у відділення прибула невідома особа жіночої статі з метою відправити посилку, яку в подальшому, працівник «Нової пошти» за характерним запахом запідозрив, що в даній посилці містяться наркотичні речовини, на його думку «марихуана».

Відповідні відомості внесені до ЄРДР 27.05.2025р. за ч. 1 ст. 307 КК України.

Згідно протоколу обшуку від 04.06.2025р. за адресою АДРЕСА_1 під час обшуку було виявлено та вилучено шість зіп-пакетів із речовиною рослинного походження зеленого кольору, металевий пристрій круглої форми, в якому наявні залишки речовини рослинного походження, скляний конус, фрагмент полімерної пляшки із нашаруванням речовини темного кольору, 17 прозорих пустих зіп пакетів.

Постановою слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області вилучені предмети під час обшуку, визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Враховуючи те, що на вищевказаних речах та предметах збережено сліди вчинення кримінального правопорушення, а також вони містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту, чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою їх належного зберігання та подальшої необхідності призначення експертиз, просить клопотання задоволити.

Слідча та прокурор в судове засідання не з`явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду клопотання, однак просять проводити розгляд клопотання за їх відсутності та за відсутності власника речей, клопотання підтримують в повному обсязі та просять таке задовольнити.

Згідно норми ч. 4 ст. 107 КПК України фіксація за допомогою технічних засобів під час розгляду клопотання слідчою суддею не здійснювалась.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя виходила з наступного.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз.2 ч.1 ст. 170 КПК України).

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається 1) з метою забезпечення збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження встановлено, що 27.05.2025 було проведено реєстрацію провадження №0000691 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

З протоколу обшуку від 04.06.2025 за адресою АДРЕСА_1 під час обшуку було виявлено та вилучено шість зіп-пакетів із речовиною рослинного походження зеленого кольору, металевий пристрій круглої форми, в якому наявні залишки речовини рослинного походження, скляний конус, фрагмент полімерної пляшки із нашаруванням речовини темного кольору, 17 прозорих пустих зіп пакетів.

Постановою слідчої СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області від 04.06.2025 вилучені предмети під час обшуку, визнано речовими доказами в межах даного кримінального провадження.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно із вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Метою поданого клопотання про арешт майна слідчий визначив збереження речових доказів у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

З огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160 166, 170 174 цього Кодексу.

Однак, відповідно до Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними» обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

У постанові Касаційного кримінального суду від 13 грудня 2021 року у справі № 754/2818/20 Верховний суд зазначив, що КПК зобов`язує слідчого, прокурора після обшуку одразу звернутися до суду з клопотанням про накладення арешту, що забезпечує власника чи іншого володільця майна, набутого законно та добросовісно, додатковими гарантіями перевірки правомірності володіння органами досудового розслідування майном, яке наділене ознаками речових доказів у порядку статті 172 КПК. Водночас вилучення предметів, придбання і використання яких здійснюється за особливими дозволами і вичерпний перелік яких визначений законодавством України, чи предметів, виготовлення, придбання, зберігання, збут і розповсюдження яких забороняється законодавством, не наділяє їх статусом тимчасово вилученого майна, а відтак не покладає на сторону обвинувачення обов`язку звернутися до суду для вирішення подальшої правової долі такого майна.

Слід вказати, що завданням арешту майна згідно кримінально-процесуального закону є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження (абз. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України).

Слідча суддя вважає, що клопотання слідчого про арешт майна в частині накладення арешту на шість зіп-пакетів із речовиною рослинного походження зеленого кольору не відповідає вимогам кримінально-процесуального закону, зокрема меті арешту.

Слідчою не доведена така мета забезпечення арешту, як збереження речових доказів, для запобігання їх приховування, пошкодження, втрати, знищення, використання або перетворення вище переліченого майна, оскільки таке майно на даний час вже визнано речовим доказом, та відповідно до Постанови КМУ від 19 листопада 2012 року №1104 «Про затвердження Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», перебуває на відповідному зберіганні в камері зберігання речових доказів ВП №1 ЛРУП №2 ГУНП в Львівській області, що виключає можливість такого майна бути прихованим, пошкодженим, втраченим, знищеним, використаним або перетвореним.

Окрім цього, в разі визнання, відповідно до висновку експерта, вказаного майна наркотичним засобом, таке майно не може бути повернуте його власнику.

Слід зазначити, що обіг наркотичних речовин є забороненим, а тому ці речі не мають ознак майна, що перебуває у вільному обігу, наркотичні речовини не можуть бути повернуті особам, у яких вони вилучені.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 236 КПК України предмети, які вилучені законом з обігу підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

З огляду на наведене слідчою у клопотанні не доведено необхідності накладення арешту на вилучені під час обшуку шість зіп-пакетів із речовиною рослинного походження зеленого кольору, оскільки зазначені речі не є тимчасово вилученим майном, оскільки вони вилучені законом з обігу. Законність їх перебування у володінні зазначеної в клопотанні особи має бути перевірена в рамках досудового розслідування кримінального провадження.

Зважаючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність правових підстав для часткового задоволення клопотання про арешту майна вилученого в ОСОБА_5 , в зв`язку з чим, зважаючи на вимоги чинного законодавства, можливість користування вказаним майном виключається, а тому з метою збереження речового доказу та дослідження органом досудового слідства, оскільки майно, у вигляді речей, яке відповідає критеріям, визначеним ст. 98, ч.2 ст. 167 КПК України доказом злочину, тому клопотання в цій частині підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України слідча суддя, -

постановила:

клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні 0000691 від 27.05.2025,а саме: металевий пристрій круглої форми, в якому наявні залишки речовини рослинного походження, скляний конус, фрагмент полімерної пляшки із нашаруванням речовини темного кольору, 17 прозорих пустих зіп пакетів шляхом накладення заборони розпорядження та користування вказаним майном ОСОБА_5 .

В задоволенні решти клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідча суддя: ОСОБА_1