Справа № 461/6503/25
Провадження № 1-кс/461/5016/25
УХВАЛА

про арешт майна

13.08.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

в с т а н о в и в:

12.08.2025 слідчий відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, погодженим з прокурором відділу Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , в якому просить накласти арешт на майно, а саме: мобільний телефон марки «Samsung A53» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_3 , грошові кошти в загальній сумі 4000 доларів США, а саме 3 купюри номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступні серією та номер: КВ 85428563 Q; КЕ 77288926 А; КА 32923640 А та 37 (тридцять сім) купюр (імітаційні засоби) номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступну серією та номер: КВ 14859854 М.

В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що слідчим відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000061 від 01.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.3 ст.368 КК України.

Так у відповідності до матеріалів, які стали підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань встановлено, що керівник цеху №100 Харківського Конструкторського бюро з машинобудування ім. О. О. Морозова ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вимагає неправомірну вимогу у ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 4000 доларів США за працевлаштування на об`єкт критичної інфраструктури з метою отримання останнім бронювання.

З`ясовано, що 30.06.2025 ОСОБА_6 звернувся до директора цеху №100 Харківського Конструкторського бюро з машинобудування ім. О. О. Морозова, ОСОБА_5 щодо працевлаштування його на вказане підприємство. В той же час, ОСОБА_5 будучи службовою особою, діючи з корисливим мотивом, маючи умисел на отримання неправомірної вигоди під час розмови з ОСОБА_6 запропонував йому механізм ухилення від мобілізації шляхом його працевлаштування на підприємство Харківського Конструкторського бюро з машинобудування ім. О. О. Морозова, та подальшого його бронювання як працівника об`єкту критичної інфраструктури, при умові надання йому неправомірної вигоди в розмірі 4000 доларів США, які останній повинен передати після отримання бронювання.

11.08.2025 ОСОБА_5 затримано у порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України

Того ж дня в ході затримання ОСОБА_5 в порядку ст.208 КПК України, останній добровільно видав наявні при ньому речі, а саме: мобільний телефон марки «Samsung A53» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_3 , а також грошові кошти в загальній сумі 4000 доларів США, а саме 3 купюри номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступні серією та номер: КВ 85428563 Q; КЕ 77288926 А; КА 32923640 А та 37 (тридцять сім) купюр (імітаційні засоби) номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступну серією та номер: КВ 14859854 М.

Зазначені вище речі та предмети постановою слідчого від 12.08.2025 визнано речовим доказом у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, з метою збереження речових доказів, просить клопотання задоволити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, просить здійснювати розгляд клопотання без його участі.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилися, подали спільну заяву, в якій просять розгляд клопотання здійснювати без їх участі, щодо задоволення клопотання заперечують.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення клопотання, а також здійснюючи судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, слідчий суддя виходить із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 01.07.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Як вбачається із долученого до клопотання протоколу затримання ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні злочину від 11.08.2025, слідчим відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 в ході затримання ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Samsung A53» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_3 , грошові кошти в загальній сумі 4000 доларів США, а саме 3 купюри номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступні серією та номер: КВ 85428563 Q; КЕ 77288926 А; КА 32923640 А та 37 (тридцять сім) купюр (імітаційні засоби) номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступну серією та номер: КВ 14859854 М.

Постановою слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 від 12.08.2025 вищезазначені вилучені в ході затримання ОСОБА_5 речі та предмети визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Статтею 131 КПК України, передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.132 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому законом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст.170 КПК України випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст.167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Дослідивши надані матеріали, враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для накладення арешту на вищезазначені речі та предмети, оскільки таке майно відповідає критеріям, наведеним у ст.98 КПК України, має ознаки зазначені у п.1 ч.2 ст.167 КПК України, а саме як засіб вчинення злочину та предмет, який зберіг на собі сліди правопорушення, тобто має значення речових доказів у кримінальному провадженні, а тому, з метою збереження, підлягає арешту.

Слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а тому слідчий суддя вважає, що застосування заходу забезпечення у вигляді арешту в даному випадку відповідає вимогам розумності та співрозмірності втручання у мирне володіння майном по відношенню до завдань кримінального провадження.

Даний захід забезпечення кримінального провадження є співмірним та пропорційним переслідуваній меті, втручання у власність буде виправданим за вказаних умов, таким, що здійснено в порядку передбаченому законом, а відтак не буде свавільним.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 131, 132, 170-173, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого відділу розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 11.08.2025 в ході проведення затримання ОСОБА_5 у порядку ст.208 КПК України, а саме: мобільний телефон марки «Samsung A53» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , з карткою мобільного оператора з номером телефону НОМЕР_3 , грошові кошти в загальній сумі 4000 доларів США, а саме 3 купюри номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступні серією та номер: КВ 85428563 Q; КЕ 77288926 А; КА 32923640 А та 37 (тридцять сім) купюр (імітаційні засоби) номіналом по 100 (сто) доларів США, кожна, мають наступну серією та номер: КВ 14859854 М.

Контроль за виконанням ухвали слідчого судді покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали: фізичній або юридичній особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт . У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути скасованою в порядку, що передбачений ст.174 КПК України.

Повний текст ухвали складений 15.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1