Справа № 333/2765/25
Провадження № 1-кп/333/634/25
ВИРОК

Іменем України

27 червня 2025 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Оріхові Запорізької області, громадянина України, освіта повна середня, перебуває у цивільному шлюбі, не працюючого, є особою з інвалідністю ІІІ групи, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 18.07.2018 року Оріхівським районним судом Запорізької області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України, до позбавлення волі строком на 6 років, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

17.03.2025 року у ранковий час доби, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про кримінальну відповідальність за придбання та зберігання психотропних речовин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, у порушення вимог Законів України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживанню ними», Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 589 від 03.06.2009, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, знаходячись на території Комунарського району у м. Запоріжжі, а саме у лісосмузі, яка розташована неподалік вулиці Чумаченка, діючи умисно, з особистих мотивів, з метою задоволення особистих потреб, незаконно придбав, шляхом привласнення знайдену психотропну речовину у згортці ізоляційної стрічки червоного кольору, яку поклав до рукава, одягненої на ньому куртки, тим самим незаконно почав зберігати вказану психотропну речовину, для власного вживання, без мети збуту.

Того ж дня, о 10 годині 26 хвилин ОСОБА_4 був зупинений працівниками поліції неподалік буд. 23 В по вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, які під час проведення огляду вилучили вищевказаний згорток ізоляційної стрічки червоного кольору з кристалічною речовиною білого кольору, в складі якої виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено PVP (1- феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), маса якої склала 0,6472 г (в перерахунку на основу). Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 p. PVP віднесено до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено (Таблиця І, Список №2), яку ОСОБА_4 незаконно придбав та зберігав при собі для власного вживання, без мети збуту.

Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_4 як скоєння кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Під час судового розгляду ОСОБА_4 визнав свою вину повністю у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, і пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, зазначеними в обвинувальному акті, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними, належними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказане кримінальне правопорушення і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок.

Він періодично вживає наркотичні засоби та психотропні речовини, але залежності від них у нього не має. Вранці 17.03.2025 року у лісополосі, розташованій неподалік вул. Чумаченка у м. Запоріжжі, він знайшов закручену стрічку червоного кольору, і здогадався, що у ній має бути якась психотропна речовина, тому положив її у кишеню до куртки для того, щоб у подальшому її самостійно вжити. Коли проходив через по вул. Чумаченко, 23В у м. Запоріжжя його зупинили працівники поліції, які виявили та вилучили знайдену ним психотропну речовину. У скоєному щиросердно розраюється.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор і обвинувачений не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд учасникам кримінального провадження роз`яснив положення ч.3 ст.349 КПК України, так як прокурор запропонував саме у такому порядку досліджувати докази по даному кримінальному провадженню.

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин скоєного кримінального проступку, добровільності та істинності його позиції, оскільки вони достатньо вагомі (переконливі), чіткі (точні), узгоджені між собою (без суперечностей), а тому достовірні і відповідають критеріям якості доказів, встановленим п.150 рішення ЄСПЛ у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» та п.57 рішення ЄСПЛ у справі «Яременко проти України».

Враховуючи викладене, суд, допитав обвинуваченого, дослідив матеріали: судової хімічної експертизи; що характеризують особу ОСОБА_4 ; що стосуються речових доказів.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття, що підтверджується його поведінкою під час досудового розслідування та судового розгляду. Обставини, обтяжуючі покарання ОСОБА_4 , відсутні.

Частина 2 статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації. При цьому, суд враховує ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України є кримінальним проступком, його суспільну небезпечність, вік та здоров`я обвинуваченого (не перебуває на обліках у лікарів нарколога та психіатра), характеризуючі особистість обвинуваченого обставини має постійне місце проживання та реєстрації; перебуває у цивільному шлюбі; має на утриманні двох неповнолітніх дітей; є особою з інвалідністю ІІІ групи; неодружений, раніше судимий, звільнився тільки у травні 2024 року.

Відповідно до правової позиції щодо дотримання справедливості Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив: «Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України».

Враховуючи особистість обвинуваченого, відсутність у ОСОБА_4 можливості сплатити штраф, навіть у мінімальному розмірі, конкретні обставини кримінального провадження, наявність пом`якшуючого та відсутність обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо із застосуванням такого виду покарання як пробаційний нагляд.

На переконання суду, призначення обвинуваченому такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так й іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Підстави для застосування у даному випадку вимог ст.69 КК України та інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням, відсутні.

Процесуальні витрати згідно обвинувального акту у кримінальному провадженні складають 1591,80 грн. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.

Відповідно до ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витраті, зазначені в обвинувальному акті документально підтверджені матеріалами кримінального провадження (довідкою про витрати на проведення експертизи № СЕ-19/108-25/6055-НЗПРАП від 19.03.2025 року), тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Судом встановлено, що постановою старшого дізнавача сектору дізнання ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 від 20.03.2025 року вміст сейф-пакету №7583244 з об`єктами дослідження судово-хімічної експертизи було визнано речовим доказом.

Відповідно до п.3 ч.9 ст.100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому: майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом передається відповідним установам або знищується. Таким чином, вміст вказаного сейф-пакету підлягає знищенню.

Запобіжний захід до ОСОБА_4 не застосовувався.

Керуючись ст. ст. 349 ч.3, 366-368, 370-371, 373-374, 376, 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.309 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

Відповідно до ст.59-1 КК України на ОСОБА_4 покласти такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Речові докази:

- вміст сейф-пакету №7583244 з особливо небезпечною психотропною речовиною, що знаходиться на зберіганні у камері зберігання речових доказів ВП № 4 Запорізького районного управління ГУНП в Запорізькій області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одна) грн. 80 коп. за залучення експерта на проведення судової хімічної експертизи.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні у судовому засіданні.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя ОСОБА_1