Справа № 308/6181/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000893, відомості про яке 01.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України,

встановив:

прокурор Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000893, відомості про яке 01.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

Клопотання мотивує тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 01.05.2025 року о 05:54 на лінію 102 зателефонувала ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка здійснила завідомо неправдиве повідомлення, тобто повідомила, що в ТЦ "Білочка", за адресою м. Ужгород, вул. Бєлінського, знаходиться вибухівка. Оглянувши місце події ніяких сторонніх речей виявлено не було.

Прокурор зазначає, що в ході проведення:-досудового розслідування було встановлено, що до даної події причетна гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було затримано в порядку ст. 208 КПК України, під час затримання в останньої було виявлено та вилучено наступні речі мобільний телефон марки «Redmi 9А» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ СУ PSP 1192895.

Вказує, що 01 травня 2025 року постановою старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНГІ в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_5 , мобільний телефон марки к «Redmi 9А» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім- картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 , визнано речовим доказам у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи, що вилучені предмети містять ознаки передбачені ч. 1 ст. 98 КПК та визнані речовими доказами у провадженні, з метою запобігання можливості їх приховування, знищення, пошкодження, переміщення або відчуження, слідчий просить накласти арешт на вищевказане майно.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Однак подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути клопотання без його участі.

Слідчий подав до суду клопотання, в якому повідомив, що власника майно проінформовано про дату та час розгляду клопотання про арешт майна.

Власник майна в судове засідання не з`явився. Про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України неявка прокурора та власника майна в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання про арешт майна, а тому суд, виходячи з вимог вказаної статті, вирішує клопотання за наявними в матеріалах справи доказами.

Зважаючи на неявку в судове засідання осіб, які беруть участь у розгляді клопотання, фіксування за допомогою технічних засобів, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, не здійснювалося.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив таке.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань за номером кримінального провадження №0000893 встановлено, що органом досудового розслідування Ужгородським районним управлінням поліції ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.05.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України.

01.05.2025 у ході затримання ОСОБА_4 було виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «Redmi 9А» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ СУ PSP 1192895.

Постановою старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 від 01.05.2025 вищезазначені речі визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

До матеріалів клопотання додано також рапорт від 01.05.2025; протокол огляду місця події від 01.05.2025; протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 01.05.2025; протокол огляду речей та документів від 01.05.2025 та інші матеріали.

Згідно зі ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При цьому за загальними правилами застосування заходів забезпечення кримінального провадження, визначеними ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні, а застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 84 КПК України процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення(ч.1ст. 98 КПК України).

За приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Метою арешту майна у зазначеному випадку є забезпечення кримінального провадження, збереження речових доказів як засобів та знарядь вчинення злочину, що буде мати значення для кримінального провадження, при проведенні слідчих дій та встановленні обставин вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Матеріалами клопотання підтверджується факт здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України та вказане у клопотанні майно має значення для досудового розслідування і є доказом у кримінальному провадженні.

Виходячи із викладеного, слідчий суддя приходить до переконання, що вилучені 01.05.2025 речі в ході затримання ОСОБА_4 , відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а тому клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 170-173, 372, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000893, відомості про яке 01.05.2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 259 КК України задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке 01.05.2025 вилучено в ході затримання гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: мобільний телефон марки «Redmi 9А» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Водафон» НОМЕР_3 , який упаковано до спец. пакету НПУ СУ PSP 1192895.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1