Справа № 177/2755/24
Провадження № 1-кп/177/37/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002125 від 06.10.2024 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

за ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

05.10.2024, у денний час, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм знайомим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходилися на прилеглій території до продуктового магазину № 7, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Криворізький район, с. Лозуватка, вул. Віри (колишня назва Чкалова 8 квартал), 55а, де завантажували коробки з продуктами харчування та мішки зі сміттям в багажне відділення автомобілю «Volkswagen Caddy», білого кольору, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 .

Під час проведення зазначених вантажних робіт між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 на побутовому ґрунті виникла сварка, під час якої останній почав образливо висловлюватися на адресу ОСОБА_6 .

Зазначені висловлювання ОСОБА_4 обурили ОСОБА_6 , викликавши в останнього почуття гострої неприязні до ОСОБА_4 та умисел на спричинення йому тілесних ушкоджень, за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою, ОСОБА_6 підійшовши ззаду до ОСОБА_4 , який завантажував мішок зі сміттям до багажного відділення автомобіля «Volkswagen Caddy», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , та реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, о 14:37 годин 05.10.2024 зі значною силою, умисно завдав ОСОБА_4 одного удару лівим кулаком в ділянку лівого підребер`я, усвідомлюючи при цьому суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, та бажаючи їх настання.

Після отримання зазначеного удару кулаком, потерпілий ОСОБА_4 повернувся обличчям до ОСОБА_6 , а останній продовжуючи свої злочинні дії спрямовані на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, умисно завдав ще одного удару лівим кулаком в праву ділянку грудної клітини потерпілого ОСОБА_4 та обома руками штовхнув його в груди, внаслідок чого останній не встояв на ногах та сів на підлогу багажного відділення вищевказаного автомобілю.

Після цього ОСОБА_6 припинив свої злочинні дії, та разом з ОСОБА_4 продовжив займатися вантажними роботами.

Ввечері цього ж дня потерпілий ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 , відчув різке погіршення самопочуття в результаті отриманих від ОСОБА_6 тілесних ушкоджень, та о 18:10 годин, викликаною бригадою швидкої медичної допомоги був госпіталізований до КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», де йому було надано належну медичну допомогу.

Таким чином в результаті протиправних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_4 , заподіяно тілесне ушкодження у вигляді: закритої травми живота розриву капсули селезінки біля воріт селезінки, ускладненого гемоперитонеумом (600 мл крові у черевній порожнині), що призвело до видалення селезінки (виконана спленектомія), яке, згідно з висновками судово-медичної експертизи № 1902 від 10.10.2024 та додаткової судово-медичної експертизи № 2059 (1902-24р) від 06.11.2024, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Органами досудового розслідування, дії ОСОБА_6 , кваліфіковано зач. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті щодо часу, місця, способу та мети вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, зробив для себе належні висновки. В повному обсязі відшкодував моральну шкоду та примирився з потерпілим.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначив, що завантажували коробки разом з ОСОБА_6 , після чого виник конфлікт через його недоречний жарт, внаслідок котрого ОСОБА_6 завдав йому удар. Від удару відчув біль, який то проходив , а потім з`являвся. Після завершення роботи, ввечері відчув погіршення самопочуття та викликав швидку медичну допомогу. В лікарні йому повідомили про наявність травми і зробили операцію. З обвинуваченим примирилися, а також йому відшкодована в повному обсязі моральна шкода в зв`язку з чим, він відмовився від цивільного позову. Просив призначити обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Вина обвинуваченого, крім особистого визнання вини, також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами:

протоколом огляду місця події від 06.10.2024 відповідно до якого магазин «Розовий Фламінго» за адресою Криворізький район с. Лозуватка, вул. Чкалова будинок 55 оснащений камерами відеоспостереження. Слідів біологічного походження на поверхнях не виявлено;

висновком експерта № 1902 від 08.10.2024 , відповідно до якого ступень тяжкості тілесних ушкоджень виявлених у ОСОБА_4 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд за клопотанням учасників судового розгляду визнав недоцільним дослідження інших доказів по даному кримінальному провадженню щодо обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким із учасників судового розгляду не оспорюються.

При цьому суд з`ясував, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви щодо добровільності їх позиції відсутні, учасникам судового провадження роз`яснено, що при застосуванні ч. 3 ст. 349 КПК України вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_6 суду пояснив, що він розуміє зміст цих обставин та позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, крім того у суду немає сумніву щодо добровільності позиції обвинуваченого.

Прокурор, потерпілий та його представник, обвинувачений та захисник в судовому засіданні не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, аналізуючи показання обвинуваченого та потерпілого, які мають логічний та послідовний характер, відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються, суд дійшов висновку щодо підтвердження поза розумним сумнівом вини обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками - умисне тяжке тілесне ушкодження. небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило втрату органу.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і бере до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого судом встановлено, що останній вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, офіційно не працевлаштований; за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставинами, які обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Зважаючи на всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст. 50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч.1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який відверто визнав свою провину у вчиненому правопорушенні в повному обсязі, висловив щире каяття, щиро жалкує про вчинене, вжив заходи щодо примирення з потерпілим, добровільно відшкодував моральну шкоду в повному обсязі, зважаючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, що дає суду підстави дійти висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Тільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

За таких обставин, беручи до уваги, що потерпілий в судовому засіданні просив призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі, моральна шкода відшкодована в повному обсязі, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк в межах санкції інкримінованої статті, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обв`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Відповідно до вимог ст. 129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Вимогами ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

При вирішенні позовних вимог, суд виходить із того, що згідно пояснень потерпілого ОСОБА_4 йому відшкодовано суму моральної шкоди в розмірі 100000 гривень, у зв`язку із чим потерпілий як цивільний позивач відмовився від позову.

Згідно ч. 5 ст. 129 ЦПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України, у разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Беручи до уваги викладене, у зв`язку із відмовою цивільного позивача від цивільного позову суд закриває провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 314, 349, 369-376, 395 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити покарання, за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання.

Закрити провадження за цивільним позовом потерпілого ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням у зв`язку з відмовою цивільного позивача від цивільного позову.

Речові докази:

оптичний DVD+R диск який містить відеозапис камер відеоспостереження магазину «Рожевий Фламінго» по АДРЕСА_1 , за період часу з 14:20:20 годин до 14:40:48 годин 05.10.2024, який записано в цифровому форматі та оптичний DVD+R диск Axent з назвою «05.10.2024 Лозуватка Виноградна,32», на якому мається файл з назвою: «05.10.2024-292АВ.wav» зі звукозаписом телефонного дзвінка в КЗ «Криворізька станція швидкої медичної допомоги» ДОР» залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1