Справа № 638/6565/25
Провадження № 1-в/638/448/25
УХВАЛА

Іменем України

21 квітня 2025 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

в с т а н о в и в:

10 квітня 2025 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відбуває в Державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)» міру покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 05.06.2024 року, у виді 6 років позбавлення волі.

За цим вироком покарання призначено за сукупністю злочинів за ч. 1, 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання, призначеного вироками Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року, Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року, Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодом, який мав місце 25.05.2020, вартість майна - 449,88 грн.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року ОСОБА_5 вчинив незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом, який мав місце 15 березня 2021 року, вартість майна 534 грн. 55 коп.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, за епізодом, який мав місце 28.06.2020, на суму 362,38 грн.

Відповідно до мотивувальної частини вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року ОСОБА_5 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України за епізодом, який мав місце 14.05.2020, на суму 807 грн. 38 коп.

Оскільки Законом №3886-ІХ вчинення крадіжок в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, тому засуджений підлягає звільненню від призначеного покарання за вироками Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року, Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року, Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року, Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року.

У зв`язку з викладеним, начальник ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» просив суд:

1) звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння;

2) звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння;

3) виключити з вироку Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України;

4) звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання за вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння

5) виключити з вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року посилання на приписи ч.4 ст. 70 КК України

6) керуючись п. 14 ч.1 ст. 537 Кримінального процесуального кодексу України вирішити інше питання про всякого року сумнів, що виникне при виконанні вироку від 28 вересня 2023 року Шевченківського районного суду міста Києва, з урахуванням ухвали від 05 червня 2024 року колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, а саме: доцільність зарахування до строку відбуття покарання відбуте покарання за вироками Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року, Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року, Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року, з 15 березня 2021 року до 13 травня 2022 року.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Засуджений надав заяву про розгляд клопотання за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 15 березня 2021 року.

Вирок набрав законної сили 08.06.2021 року

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м.Києва від 30.04.2021р., визначено ОСОБА_5 остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання постановлено рахувати з 15.03.2021 року.

Вирок набрав законної сили 13 липня 2021 року.

Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань призначеного за цим вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30.04.2021 остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 постановлено обраховувати, починаючи з 15.06.2021 року.

Вирок набрав законної сили 23 липня 2021 року.

Вироком Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначено йому покарання:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року щодо ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України - змінено в частині призначеного покарання:

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте повністю за попередніми вироками, - з 15 березня 2021 року по 13 травня 2022 року.

Згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, більш суворим, призначеним за ч. 4 ст. 185 КК України, визначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 6 років позбавлення волі, з зарахуванням до строку відбуття покарання відбуте покарання за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з 15 березня 2021 року до 13 травня 2022 року.

Постановлено вважати ОСОБА_5 засудженим:

- за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

- на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді 2 років позбавлення волі, зарахувавши в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, покарання, відбуте повністю за попередніми вироками, - з 15 березня 2021 року по 13 травня 2022 року;

- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі;

- згідно з ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, більш суворим, призначеним за ч. 4 ст. 185 КК України, вважати засудженим до остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі, з зарахуванням до строку відбуття покарання відбуте покарання за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з 15 березня 2021 року до 13 травня 2022 року.

На теперішній час ОСОБА_5 відбуває в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)» покарання, призначене вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 1, 4 ст. 70 КК України у виді позбавлення волі на 6 років.

Відповідно до п. 13, 14 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 14 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Зі змісту вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі за те, що він 15 березня 2021 року вчинив замах на таємне викрадення чужого майна вартістю 534 грн. 55 коп.

Зі змісту вироку Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі за те, що він 28.06.2020 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна вартістю 362,38 грн.

Зі змісту вироку Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі за те, що він 14.05.2020 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна вартістю 807 грн. 38 коп.

Зі змісту вироку Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року вбачається, що ОСОБА_5 засуджено:

- за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі за те, що він 25.05.2020 вчинив замах на таємне викрадення чужого майна вартістю 449,88 грн;

- за ч. 4 ст. 185 КК України до 6 років позбавлення волі за таємне викрадення чужого майна вартістю 11192 грн.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102,00 грн; станом на 01 січня 2021 року 2270 грн.

На день викрадення чужого майна за вироками Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року, Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року, Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року та за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України згідно з вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року вартість викраденого майна становить суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для працездатних осіб на день викрадення майна.

Таким чином, діяння щодо таємного викрадення майна за вказаними вироками наразі не можуть вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, суд звільняє ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, Святошинського районного суду міста Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, Голосіївського районного суду міста Києва від 15 червня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 1 року позбавлення волі, Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

У зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року, з вироків Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року та Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року підлягають виключення посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України про призначення остаточного покарання з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року.

Крім того, у зв`язку зі звільненням ОСОБА_5 від покарання за вказаними вироками, а також за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 28 вересня 2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, з урахуванням зміненого покарання відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, підлягають виключення посилання на приписи ч. 1, 4 ст. 70 КК України про призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів.

При цьому, остаточна міра покарання за ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, з урахуванням зміненого покарання відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, у виді позбавлення волі на строк 6 років зміні не підлягає.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, у строк відбуття остаточного покарання у виді 6 років позбавлення волі, яке на теперішній час відбуває засуджений, йому слід зарахувати відповідно до ст. 72 КК України, відбуте покарання за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з 15 березня 2021 року до 13 травня 2022 року.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з вироку Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України про призначення остаточного покарання з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

Виключити з вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року посилання на приписи ч. 4 ст. 70 КК України про призначення остаточного покарання з урахуванням вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року у виді позбавлення волі на строк 1 рік 1 місяць.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, з урахуванням ухвали Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 років позбавлення волі, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Виключити з вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, з урахуванням зміненого покарання відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, посилання на приписи ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України про призначення остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень.

Вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року, з урахуванням покарання згідно з ухвалою Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року за ч. 4 ст. 185 КК України, без застосування ч. 4 ст. 70 КК України, до 6 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 28 вересня 2023 року за ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням покарання згідно з ухвалою Київського апеляційного суду від 05 червня 2024 року, у виді 6 років позбавлення волі, відбуте покарання за вироками Шевченківського районного суду м. Києва від 30 квітня 2021 року за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Святошинського районного суду м. Києва від 10 червня 2021 року за ч. 2 ст. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, Голосіївського районного суду м. Києва від 15 червня 2021 року ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, з 15 березня 2021 року до 13 травня 2022 року.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 25 квітня 2025 року о 09:10 год.

Суддя ОСОБА_1