Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/645/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань матеріали кримінального провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 24.04.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, одруженого, непрацюючого, несудимого,

в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 16 квітня 2025 року близько 16:40 год, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, таємно з метою викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, шляхом пошкодження вхідних дверей проник до будинку АДРЕСА_1 , де проживає потерпіла ОСОБА_5 , звідки умисно викрав: 2 300 доларів США, що в еквіваленті до курсу НБУ, станом на 16.04.2025 року 41,1753 грн за 1 долар США, становить 94 703,19 грн; 100 Євро, що в еквіваленті до курсу НБУ, станом на 16.04.2025 року 46,6104 гривень за 1 Євро, складає 4 661,04 грн; золоту обручку «585» проби, вагою 2.67 грами, вартість якої згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки від 30.04.2025 становить 7 476,00 грн; золоту обручку «585» проби, вагою 2.25 грами, вартість якої відповідно до висновку про вартість об`єкта оцінки від 30.04.2025 становить 6 300,00 грн; ланцюжок сірого кольору, вартість якого згідно з висновком про вартість об`єкта оцінки від 30.04.2025 становить 100,00 грн; золотий ланцюжок «585» проби вартістю 9 300 грн та ноутбук марки «ASUS», моделі Х515ЕА, вартість якого відповідно до довідки про вартість об`єкта від 05.05.2025 становить 2 250 грн, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 124 790,59 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_4 16 квітня 2025 року близько 16:40 год, перебуваючи у будинку АДРЕСА_1 , маючи умисел на викрадення офіційного документа - банківської картки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за № НОМЕР_1 , яка видана (зареєстрована) на потерпілу ОСОБА_6 , мешканку вказаного будинку, з корисливих мотивів та з метою власного протиправного збагачення за рахунок коштів, які наявні на цій картці, таємно викрав із будинку ОСОБА_6 зазначену банківську картку з метою здійснення фінансових операцій за картковим рахунком даної банківської картки потерпілої ОСОБА_6 .

Ці дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальні правопорушення, передбачені за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло,вчинена в умовах воєнного стану, та за ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в учиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, визнав повністю, надав показання та підтвердив обставини вчинення ним кримінальних правопорушень, викладених в обвинувальному акті, та щиро розкаявся в учиненому.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні не викликають у суду сумнівів щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінальних правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду справи в порядку, установленому ч. 3 ст. 349 КПК України, та просила /з урахуванням фактичних обставин цього кримінального провадження, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого/ призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років, у межах санкції ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити йому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Водночас прокурорка просила на підставі статей 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із установленням ОСОБА_4 іспитового строку тривалістю в один рік та покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Потерпіла ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду 23.05.2025 письмову заяву, в якій просила судовий розгляд провести за її відсутності. Питання відшкодування матеріальних збитків буде вирішувати після набрання вироком законної сили. Щодо можливої призначеної міри покарання обвинуваченому залишила це питання на розсуд суду.

Вирішуючи питання щодо обсягу дослідження доказів суд установив, що фактичні обставини справи повністю визнаються учасниками справи, відповідно до їх викладу в обвинувальному акті та не оспорюються ними.

Суд роз`яснив учасникам справи, що у випадку визнання ними обставин провадження, може бути визнано недоцільним дослідження доказів на підтвердження таких обставин, в такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, переконавшись, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують його особу і досудової доповіді органу пробації відносно ОСОБА_4 та визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 у повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, а відтак об`єктивних сумнівів у доведеності його винуватості в учинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, у суду не має.

Суд, розглядаючи кримінальне провадження у межах пред`явленого обвинувачення, належним чином проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, доходить висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених: - ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло,вчинена в умовах воєнного стану; - ч. 1 ст. 357 КК України як викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів.

За змістом частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною в учиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Керуючись загальними засадами призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, то при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, даних про його особу, який раніше несудимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на «Д» обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, однак перебуває на диспансерному обліку у лікаря фтизіатра з діагнозом: ВДТБ з 10.10.2024 ПТБ кісток та суглобів.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття та активне сприяння в розкритті кримінальних правопорушень.

Обставиною, яка обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп?яніння.

З досудової доповіді Хустського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 02.06.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 убачається, що ризик учинення ним повторно кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства чи окремих осіб, оцінюється як середній що, на думку органу пробації, свідчить про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Як видно з характеристики за місцем проживання обвинуваченого, підписаної секретарем Міжгірської селищної ради ОСОБА_7 , то ОСОБА_4 за складом характеру є скритим, із боку сусідів характеризується з позитивної сторони, добросусідські відносини підтримує та у виконавчий комітет Міжгірської селищної ради скарг на нього не надходило.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання в межах, установленої в санкції ч. 4 ст. 185 КК України, та вид і міру покарання в межах, установленої в санкції ч. 1 ст. 357 КК України, та враховуючи: ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень відповідно до ст. 12 КК України; його особу; фактичні обставини справи, наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та однієї обставини, яка обтяжує покарання, а також з урахуванням загальних засад призначення покарання суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання: - за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на мінімальний строк; - за ч. 1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на мінімальний строк та вважає за недоцільним призначення йому менш суворого виду покарання у межах санкції даної частини статті кримінального закону.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень суд визначає його за правилами ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та визначає остаточне покарання ОСОБА_4 у виді позбавленні волі.

При цьому суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а відтак, на підставі ст. 75 КК України, суд уважає звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з установленням йому іспитового строку мінімальною тривалістю з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України.

Водночас суд переконаний, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час застосовано до 12.07.2025, підстав для його зміни чи скасування немає, а тому даний запобіжний захід йому слід залишити без змін до вступу вироку в закону силу.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України, а саме: 2 300 доларів США та 100 євро, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 та дві золоті обручки та срібний ланцюжок, що передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області згідно з квитанцією від 27.04.2025 за порядковим номером № 873 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд уважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави понесені у цьому кримінальному провадженні процесуальні витрати на залучення експерта, що підтверджено відповідною довідкою Закарпатського НДЕКЦ від 07.05.2025 у розмірі 2 228,50 гривень.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено.

Керуючись статтями 100, 124, 368-371, 373-376, 394, 395 та 532 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 і ч. 1 ст. 357 КК України, та призначити йому:

- за ч. 4 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 357 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із установленням йому іспитового строку тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід до обвинуваченого ОСОБА_4 у виді домашнього арешту в нічний час застосовано до 12.07.2025, підстав для його зміни чи скасування немає, а тому даний запобіжний захід йому слід залишити без змін до вступу вироку в закону силу.

Речові докази 2 300 доларів США та 100 євро, які передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 та дві золоті обручки та срібний ланцюжок, що передані на зберігання до кімнати речових доказів ВП № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області згідно з квитанцією від 27.04.2025 за порядковим номером № 873 - повернути потерпілій ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави (код ЄДРПОУ: 37975895 Казначейство України; одержувач: ГУК у Зак.обл./Ужгородська тг/24060300; р/рахунок: UA0007493 або одержувач: ГУК у Зак.обл./Мукачівська тг/24060300; р/рахунок: UA 0007383; призначення платежу: за судово-дактилоскопічну експертизу) понесені процесуальні витрати, пов`язані зі залученням у цьому кримінальному провадженні експерта на проведення судової дактилоскопічної експертизи від 07.05.2025 № СЕ-19/107-25/6096-Д у розмірі 2 228 (дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 копійок.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1