УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2024 року

м. Київ

справа № 757/13466/25-к

провадження № 51-2591ск25

Верховний Суд колегією Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 травня

2025 року,

встановив:

Ухвалою слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 08 травня

2025 року залишенобез задоволенняскаргу адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління Держаного бюро розслідувань , що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у ході проведеного 14березня

2025 обшуку, у кримінальному провадженні № 0000264 від 10 березня 2025 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою адвоката

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу слідчого суддіПечерського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 року на підставі ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), оскільки зазначене рішення не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Адвокат ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись, зокрема, на незаконність та необгрунтованість вищезазначеного судового рішення апеляційної інстанції порушує питання про його перегляд у касаційному порядку.

Перевіривши доводи касаційної скарги та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке.

Параграфом 1 Глави 26 КПК регламентовано порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Статтею 303 КПК визначено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, щодо неповернення тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня

2025 року скаргу адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 ,

на бездіяльність уповноважених посадових осіб Головного слідчого управління ДБР, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у ході проведеного обшуку, у кримінальному провадженні № 0000264, залишено без задоволення.

Отже, слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва, постановляючи ухвалу від 08 травня 2025 року, діяв у межах своїх повноважень, передбачених кримінальним процесуальним законом.

Положеннями ч. 3 ст. 392 КПК передбачено, що, крім визначених ч. 1 цієї статті судових рішень, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, в апеляційному порядку також можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про: 1) відмову у наданні дозволу на затримання; 2) застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або відмову в його застосуванні; 3) продовження строку тримання під вартою або відмову в його продовженні; 4) застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту або відмову в його застосуванні; 5) продовження строку домашнього арешту або відмову в його продовженні; 5-1) застосування запобіжного заходу у вигляді застави або про відмову в застосуванні такого заходу; 6) поміщення особи в приймальник-розподільник для дітей або відмову в такому поміщенні; 7) продовження строку тримання особи в приймальнику-розподільнику для дітей або відмову в його продовженні; 8) направлення особи до

медичного закладу для проведення психіатричної експертизи або відмову у такому направленні; 9) арешт майна або відмову у ньому; 10) тимчасовий доступ до речей і документів, яким дозволено вилучення речей і документів, які посвідчують користування правом на здійснення підприємницької діяльності, або інших, за відсутності яких фізична особа - підприємець чи юридична особа позбавляються можливості здійснювати свою діяльність; 11) відсторонення від посади або відмову у ньому; 11-1) продовження відсторонення від посади; 12) відмову у здійсненні спеціального досудового розслідування; 13) закриття кримінального провадження на підставі частини дев`ятої статті 284 цього Кодексу.

Положеннями ч. 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309 КПК, з урахуванням рішення Конституційного Суду № 4-р(II)/2020 від 17 червня 2020 року, визначено, що під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді: за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження або на рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження на підставі пункту 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру чи відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.

Оскарження ухвали слідчого судді, постановленої за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, щодо неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 КПК, під час досудового розслідування, положеннями КПК не передбачено.

В силу ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями статті 394 цього Кодексу.

Отже, суд апеляційної інстанції, перевіряючи апеляційну скаргу адвоката

ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 у відповідності до вимог ч. 4

ст. 399 КПК, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2025 року не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, у зв`язку з чим постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

З таким рішенням суду апеляційної інстанції погоджується й колегія суддів, оскільки ухвала судді Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року постановлена у відповідності до вимог КПК.

Посилання скаржника на постанову Касаційного кримінального суду від

04 вересня 2024 року (справа № 463/6596/23), як на підставу для апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, є безпідставним, оскільки у цьому провадженні перевірялась лише законність підстав для повернення апеляційної скарги поданої у межах строку на апеляційне оскарження.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.428 КПК, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 на ухвалу Київського апеляційного суду від 15 травня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3