н/п 1-кс/490/2260/2025
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/1788/25
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

02 червня 2025 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000331 від 31.12.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111, ч.1 ст.115 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 14.05.2025 в ході проведення огляду, що розташована біля автомобільної дороги траси Н11, поруч з блокпостом на виїзді з м. Миколаєва «Баштан», яке добровільно видано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: частину чорної пластичної речовини, яка поміщена до презервативу; предмет схожий на електродетонатор в корпусі з металу та білим дротом; мобільний телефон «Nokia C22» з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 ; порожню упаковку від презервативів «Контекс» в якій міститься залишки дроту білого кольору та серветки, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Зазначив про розгляд справи за його відсутності.

Володілець майна в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у їх відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, СВ Управління Служби безпеки України в Миколаївській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0000331 від 31.12.2024, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111, ч.1 ст.115 ККУкраїни.

Згідно матеріалів досудового розслідування, що 14.05.2025 на ділянці місцевості, що розташована біля автомобільної дороги траси Н11, поруч з блокпостом на виїзді з м. Миколаєва «Баштан», проведено огляд місця події за участю ОСОБА_4 , яка повідомила, що приблизно на початку травня 2024 мені у менеджері «Телеграм» на її аккаунт « ОСОБА_5 » написав невідомий чоловік на ім`я « ОСОБА_6 », який представився мені « ОСОБА_7 » та запропонував мені роботу, а саме за 200 доларів США вчиняти підпали електричних підстанцій та релейних шаф. В подальшому, через декілька днів він знову написав та запропонував з`їздити в м. Миколаїв, забрати пакунок с «пастою», який потрібно було перевести до м. Харкова. За що отсанній запропонував ОСОБА_4 500 долларів США, на що я погодилась.

В ході проведення огляду місця події, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видала належне їй вищевказане майно.

Постановою слідчого вказане майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Зважаючи на вищенаведене та з урахуванням того, що майно, на яке прокурор просить накласти арешт, саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів, а тому суд вважає обґрунтованим клопотання на виниклу необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів, та вважає, що таке клопотання слід задовольнити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно ОСОБА_4 , яке вилучене 14.05.2025 в ході проведення огляду ділянці місцевості, що розташована біля автомобільної дороги траси Н11, поруч з блокпостом на виїзді з м. Миколаєва «Баштан», яке добровільно видано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: частину чорної пластичної речовини, яка поміщена до презервативу; предмет схожий на електродетонатор в корпусі з металу та білим дротом; мобільний телефон «Nokia C22» з ІМЕІ НОМЕР_1 та ІМЕІ НОМЕР_2 ; порожню упаковку від презервативів «Контекс» в якій міститься залишки дроту білого кольору та серветки, з метою забезпечення збереження речового доказу.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом, відповідно до ст.174 КПК України.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1