Справа № 369/5717/25
Провадження № 1-кп/369/1685/25
В И Р О К

іменем України

01.05.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0000091 від 13.03.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Клішківці Хотинського району Чернівецької області, маючого вищу освіту, одруженого, офіційно працюючого на посаді начальника дільниці - оператор ГТС України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України,

встановив:

Відповідно до норм ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» працівники Національної поліції є працівниками правоохоронних органів.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», інспектор сектору реагування патрульної поліції (далі СРПП) відділення поліції № 1 (далі ВП № 1) Фастівського РУП ГУНП в Київській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 та поліцейський СРПП ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області старший сержант поліції ОСОБА_7 виконують функцію офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто є службовими особами правоохоронного органу представниками влади, на яких згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати право і свободи людини.

Статтею 23 вказаного Закону визначено, що до повноважень поліції відноситься: вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення проваджень у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Таким чином, відповідно до примітки 1 ст. 364 КК України інспектор та поліцейський СРПП здійснюють функції представників влади, тобто є службовими особами.

Так, 13.03.2025 о 07 год. 00 хв ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , працюючи на посаді інспектора та поліцейського СРПП відповідно, маючи спеціальні звання та будучи працівниками правоохоронного органу, заступили на добове чергування у складі екіпажу СРПП «Котляр» № 110 ВП № 1 Фастівського РУП ГУНП в Київській області, отримали закріплену за ними табельну вогнепальну зброю та спеціальні засоби, i здійснювали виконання завдань, визначених Законом України «Про Національну поліції», у форменому одязі.

13.03.2025, близько 07 год. 12 хв, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , в ході проведення превентивних заходів, на службовому автомобілі марки «Renault», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 » на синьому фоні, білого кольору, рухаючись по вул. Богдана Хмельницького у м. Боярка Фастівського району Київської області, неподалік будинку № 92, згідно з п. 3 ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» зупинили транспортний засіб марки «Opel», державний реєстраційний знак « НОМЕР_2 », при перевірці якого по ІПНП АРМОР було встановлено, що відносно водія раніше складались адміністративні матеріали за ст. 130 КУпАП. Після чого, поліцейськими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 встановлено, що за кермом вказаного автомобілю знаходився ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який був позбавлений права керування транспортними засобами.

На місці події поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 представились та повідомили водію причину та підстави його зупинки, а також про застосування відеофіксації за допомогою службового портативного нагрудного відеореєстратора «BodyCam».

Після чого, поліцейські ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запропонували ОСОБА_5 пройти до службового автомобіля білого кольору марки «Renault», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 » на синьому фоні, для складання постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4

ст. 126 КУпАП, відносно водія, на що той погодився.

У подальшому, у ОСОБА_5 , який усвідомлював можливість настання негативних правових наслідків для себе за скоєння ним адміністративного правопорушення, у тому числі, накладення штрафу, з метою уникнення адміністративної відповідальності того ж дня, близько 07 год. 26 хв, виник умисел, направлений на надання працівникам поліції ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які є службовими особами правоохоронного органу, неправомірної вигоди, за нескладання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, тобто за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на надання службовим особам неправомірної вигоди за невчинення службовими особами дій в його інтересах з використанням службового становища, а саме нескладання відносно нього постанови про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, 13.03.2025, о 07 год. 26 хв, знаючи, що

ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є службовими особами органів Національної поліції України, оскільки ті перебували в однострої, представились та мали при собі нагрудні жетони, в посадові обов`язки яких входить робота, пов`язана із застосуванням до порушників заходів адміністративного впливу, діючи умисно, з метою уникнення для себе адміністративної відповідальності, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, достовірно знаючи та будучи попередженим про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, ОСОБА_5 , перебуваючи на передньому правому пасажирському сидінні службового транспортного засобу білого кольору марки «Renault», державний реєстраційний знак « НОМЕР_1 » на синьому фоні, який знаходився за адресою: Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Богдана Хмельницького, поблизу буд. № 92, не звертаючи увагу на попередження поліцейських про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди службовим особам, надав інспектору СРПП ОСОБА_6 неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в сумі 200 (двісті) доларів США, а саме дві купюри номіналом по 100 доларів США, (відповідно до курсу Національного Банку України станом на 13.03.2025 року відповідає сумі 8 301 грн 52 коп.), поклавши їх на поличку у автомобілі між консоллю та перемикачем передач над передніми сидіннями службового автомобіля, де також знаходився вказаний вище працівник поліції інспектор СРПП ОСОБА_6 , який відмовився від отримання неправомірної вигоди.

Про вказаний факт інспектор СРПП ОСОБА_6 повідомив на спеціальну лінію 102 ГУНП в Київській області та викликав слідчо-оперативну групу Фастівського РУП ГУНП в Київській області.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав у повному обсязі і дав показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що 13.03.2025, близько 07 год. 12 хв, в м. Боярка, Фастівського району, Київської області він, керуючи автомобілем «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 , був зупинений працівниками поліції, які виявили, що він не мав права керування транспортними засобами та почали складати протокол про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Під час оформлення працівниками поліції щодо нього протоколу за ч. 4 ст. 126 КУпАП він запропонував їм хабар у розмірі двісті доларів США за нескладання вищевказаних матеріалів, після чого працівники поліції викликали слідчу-оперативну групу. ОСОБА_5 у вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що зробив належні висновки зі своєї поведінки та засуджує свій ганебний вчинок, просив суворо не карати.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів у справі.

Суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена повністю та його дії кваліфікуються судом за ч. 1 ст. 369 КК України, як надання неправомірної вигоди за невчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 369 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів; ОСОБА_5 раніше не судимий; за місцем проживання характеризується посередньо; на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття в скоєному кримінальному правопорушенні, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, що характеризується щирим осудом цієї поведінки, повним визнанням своєї вини, висловленні жалю з приводу вчиненого та готовності нести покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України судом не встановлено.

Суд вважає, що покаранням, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 369 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.03.2025, на грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США, а саме дві купюри номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, за №№ KL16206364B та KB29455599J - скасувати.

Скасувати заборону відчужувати, розпоряджатися та користуватися грошовими коштами у сумі 200 (двісті) доларів США, а саме дві купюри номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, за

№№ KL16206364B та KB29455599J, які були накладені ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.03.2025.

Речові докази:

- грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США, а саме дві купюри номіналом по 100 (сто) доларів США кожна, за №№ KL16206364B та KB29455599J, передані для зберігання, на депозитний рахунок ГУНП в Київській області - примусово безоплатно вилучити у власність держави на підставі ч. 1 ст. 96-1 КК України та передати на рахунок IBAN НОМЕР_3 в НБУ на підтримку Збройних Сил України;

- диск із відеозаписами із службового портативного відеореєстратора Body Cam № 7 за період часу з 07 год. 12 хв по 07 год. 34 хв, який зберігається в матеріалах кримінального провадження залишити в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений прокурором та обвинуваченим до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, копія вироку негайно після його проголошення вручається прокурору та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_8