У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представників володільця майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000158 від 01.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 , як прокурор групи прокурорів у кримінальному провадженні, звернувся до суду з клопотанням в якому просить накласти арешт на нерухоме майно - земельну ділянку з кадастровим номером :72:296:0028, площею 0,4467 га, за адресою: АДРЕСА_2, яка на підставі рішення Київської міської ради передана в оренду ТОВ фірма «ВИД», для забезпечення її зберігання як речового доказу у кримінальному провадженні № 0000158 від 01.11.2024. Просила заборонити відчужувати, розпоряджатися та користуватися земельною ділянкою з кадастровим номером :72:296:0028, площею 0,4467 га, за адресою: АДРЕСА_2, окрім проведення робіт для укріплення влаштованого ґрунтового укосу інженерною спорудою або для відновлення порушеного рельєфу.

На обґрунтування клопотання зазначила, що Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво кримінальному провадженні за № 0000158 від 01.11.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Відділом дізнання Солом`янського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000158 від 01.11.2024 за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31.10.2021 до Солом`янської окружної прокуратури міста Києва надійшло звернення депутата Київської міської ради ОСОБА_6 від 25.10.2024 за №08/279/09/198-227 щодо проведення у період з 2022 по 2024 по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 будівельних робіт, які ймовірно мають ознаки самовільних.

З огляду на викладене, внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України (попередня кваліфікація).?

03.02.2025 р., дізнавачем проведено огляд з відкритої ділянки місцевості, в ході якого було виявлено, що земельна ділянка, кадастровий номер: 72:296:0028, за адресою: АДРЕСА_2, частково знаходиться в нижній частині схилу Совської балки. Окрім цього при проведенні огляду було встановлено, що на території вищевказаної земельної ділянки можливо було здійснено виїмку ґрунту, частини схилу Совської балки. При цьому конструкцій для укріплення виявлено не було.

Водночас, згідно з відомостями розміщеними у відкритому доступі у мережі Інтернет, а саме відкриті дані земельного кадастру України земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2, площею 0.4467 га., має кадастровий номер 72:296:0028, цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості та перебуває у комунальній власності, з правом користування (оренди) у ТОВ фірма «ВИД».

В ході проведення досудового розслідування, в якості свідка було допитано ОСОБА_7 , який працює помічником депутата Київської міської ради IX Скликання ОСОБА_6 . Свідок пояснив, що приблизно на початку жовтня 2024 р. до приймальні депутата почали надходити звернення громадян, а саме, мешканців Солом`янського району м. Києва, про проведення підготовчих будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 (кадастровий номер: :72:296:0028). На основі цих звернень свідком було здійснено виїзд за адресою: АДРЕСА_2 та зафіксовано проведення земляних робіт (вивезення ґрунту) за вищевказаною адресою. У зв`язку з вищевикладеним гр. ОСОБА_7 , за погодженням з депутатом ОСОБА_6 , було складено депутатське звернення до Солом`янської окружної прокуратури міста Києва, щодо перевірки законності будівельних робіт на зазначених вище ділянках №08/279/09/198-227 від 25.10.2024 року.

25.02.2025 р., до відділу дізнання надійшла відповідь № 058/324-08/157 на запит дізнавача Солом`янського УП ГУНП у м. Києві з комунального підприємства «Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт» (далі - КП «СУППР»), у якій зазначено, що земельна ділянка на АДРЕСА_2 розташована в нижній частині схилу Совської балки та відноситься до зсувонебезпечної зони міста. До КП «СУППР» не надходило звернень за погодженням відведення земельної ділянки з кадастровим номером :72:296:0028.

Окрім цього, КП «СУППР» були зафіксовані порушення вимог протизсувного режиму власником (землекористувачем) земельної ділянки на АДРЕСА_2. На початку жовтня 2024 року в межах землевідведення були розпочаті земляні роботи без отримання технічних умов на проектування забудови у зсувонебезпечній зоні та узгодження проектної документації з КІТ «СУППР», була влаштована виїмка ґрунту без укріплення укосу. Виникла загроза руйнування територій приватних садиб на АДРЕСА_3, що розташовані вище місця підрізки.

Згідно вищевказаної відповіді станом на теперішній час ділянка схилу Совської балки в межах земельної ділянки на АДРЕСА_2 залишається неукріпленою. Земельні ділянки на АДРЕСА_3, що розташовані вище місця підрізки, не порушені. Для забезпечення довготривалої стійкості зазначених земельних ділянок влаштований ґрунтовий укіс необхідно укріпити інженерною спорудою або відновити порушений рельєф.

Окрім цього, 29.01.2025 р., до відділу дізнання надійшла відповідь № 073-312 на запит дізнавача Солом`янського УП ГУНП у м. Києві з Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу КМР (КМДА), у якій зазначено, що Департамент не реєстрував документів, що надають право на виконання підготовчих та будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_2 у Солом`янському районі на земельній ділянці з кадастровим номером: :72:296:0028.

29.01.2025 р., до відділу дізнання надійшла відповідь № 064-1488 на запит дізнавача Солом`янського УП ГУНП у м. Києві з Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу КМР (КМДА), згідно якої контрольна картка на тимчасове порушення благоустрою та його відновлення за адресою: АДРЕСА_2 в Солом`янському районі міста Києва не видавалась.

Відповідно до відомостей наданих Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу КМР (КМДА) у відповіді №057-1272 від 31.01.2025 на запит дізнавача земельна ділянка площею 0,4467 га (кадастровий номер :72:296:0028) на АДРЕСА_2 у Солом`янському районі м. Києва на підставі рішення Київської міської ради від 19.02.2009 № 91/1146 передана в оренду на 10 років товариству з обмеженою відповідальністю фірмі «ВИД» для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку та виробничих будівель і споруд (договір оренди земельної ділянки від 06.11.2009 № 72-6-00586, термін дії оренди земельної ділянки закінчився 06.11.2019).

На підставі висновку до кадастрової справи 579905341 постійної комісії Київської міської ради з питань містобудування, архітектури та землекористування до протоколу № 1/104 засідання від 21.01.2020 вирішено поновити вказаний договір на 10 років. Термін оренди за договором до 12.06.2030.

В ході досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено огляд земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 за участі спеціаліста Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт». За результатами проведення огляду було встановлено, що на території зазначеної земельної ділянки змінено рельєф без отримання технічних умов на проектування забудови у зсувонебезпечній зоні та узгодження проектної документації з КП «СУППР», влаштована виїмка ґрунту ділянки зсувонебезпечного схилу Совської балки без укріплення створеного ґрунтового укосу. Площа території з порушенням шару ґрунту орієнтовно складає 0.1629 га.

Враховуючи вищевикладене, постановою про визнання предметів в якості доказів дізнавачем у кримінальному провадженні вищезазначена земельна ділянка з кадастровим номером :72:296:0028, площею 0,4467 га, за адресою: АДРЕСА_2 визнана речовим доказом.

Разом з цим, з метою забезпечення збереження речових доказів, для з`ясування всіх необхідних обставин даного кримінального правопорушення, а також запобіганню незаконного відчуження даного нерухомого майна, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладені арешту на вказане нерухоме майно, а отже просила клопотання задовольнити.

Прокурор належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні представники володільця майна заперечували щодо задоволення клопотання з підстав його необґрунтованості, подали письмові заперечення на клопотання про арешт майна.

Як вбачається з наданих суду матеріалів, Солом`янською окружною прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво кримінальному провадженні за № 0000158 від 01.11.2024, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 356 КК України.

ТОВ «Вид» є орендарем земельної ділянки кадастровий номер :72:296:0028 згідно Договору про поновлення договору оренди земельної ділянки від 12.06.2020 року, укладеному з Київською міською радою, строком на 10 років. Цільове призначення земельної ділянки за договором - для експлуатації та обслуговування адміністративного будинку та виробничих будівель та споруд.

На підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва було проведено огляд земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 за участі спеціаліста Комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) «Спеціалізоване управління протизсувних підземних робіт». За результатами проведення огляду було встановлено, що на території зазначеної земельної ділянки змінено рельєф без отримання технічних умов на проектування забудови у зсувонебезпечній зоні та узгодження проектної документації з КП «СУППР», влаштована виїмка ґрунту ділянки зсувонебезпечного схилу Совської балки без укріплення створеного ґрунтового укосу. Площа території з порушенням шару ґрунту орієнтовно складає 0.1629 га.

Постановою про визнання предметів в якості доказів дізнавачем у кримінальному провадженні вищезазначена земельна ділянка з кадастровим номером :72:296:0028, площею 0,4467 га, за адресою: АДРЕСА_2 визнана речовим доказом.

Проте, з ілюстративної таблиці, що додана до протоколу огляду земельної ділянки від 10.04.2025 року не вбачається порушення верхнього шару (виїмки) ґрунту. Представники орендаря в судовому засіданні посилались на те, що при огляду присутні не були, проте ними не здійснювалось жодної виїмки грунту, а було здійснено у вересні 2024 року прибирання земельної ділянки від сміття, про що надані фотографії, долучені до заперечень. Жодного будівництва ТОВ «Вид» не веде, а наявний зсув є природнім і згідно укладеного договору - не перешкоджає використанню земельної ділянки за призначенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Так, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно зі ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину і достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Положеннями ч. 5 ст. 9 КПК України передбачено, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики європейського суду з прав людини.

Разом з цим, ЄСПЛ у рішеннях у справах «Амюр проти Франції» «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Украша-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» вказав, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються та метою, якої прагнуть досягти через вжиття таких заходів.

Так, у відповідності до усталеної практики ЄСПЛ в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення ЄСПЛ у справі «Іатрідіс проти Греції» від 25.03.1999). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення ЄСПЛ у справі «Антіш проти Франції» від 22.09.1994, «Кушоглу проти Болгарії» від 10.05.2007).

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Аналогічна правова позиція відображена ЄСПЛ, як у справі «Бакланов проти Росії», так і в справі «Фрізен проти Росії», в яких суд зазначив що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар» для особи.

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому п.п. 1, 2 ч.2 ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а також у випадку застосування спеціальної конфіскації. Дана норма закону не обмежує можливість накладення арешту на майно фізичних чи юридичних осіб, які не мають правового статусу підозрюваного, обвинуваченого чи засудженого.

Відповідно до ч 1. ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, посилаючись у клопотанні на необхідність накладення арешту на майно з метою забезпечення збереження цього майна як речового доказу у кримінальному провадженні, прокурор повинен був зібрати та надати слідчому судді достатні на цьому етапі досудового розслідування докази на підтвердження існування правових підстав для арешту вказаного майна саме з тією метою, яку він привів у клопотанні.

Між тим, жодних даних про те, що земельна ділянка є предметом кримінального правопорушення - самоправство, чи може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, то будь-якого обґрунтування, якими саме можуть бути ці відомості, прокурором не наведено.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких є арешт майна, не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Аналізуючи наведене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання прокурора як такого, що внесено до суду за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власників (володільців) майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 98, 170,171, 172, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання прокурора Солом`янської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_5 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000158 від 01.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст. 356 КК України - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Cлідчий суддя ОСОБА_1