Справа №345/660/25
Провадження № 1-кп/345/173/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2025 м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта прокурору у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000034 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.240 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

в провадженні Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області перебуває кримінальне провадження № 0000034 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.240 КК України.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 подав до суду клопотання про повернення обвинувального акту, яке обґрунтовує тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, на балансі Калуська енергетична Компанія немає свердловини 357, натомість в обвинувальний акт не внесені свердловини №3, № 13, № 33, № 57? які є на балансі підприємства, що може бути зроблене слідчим умисно, щоб збільшити показники використання води з вказаних свердловин. Захист вважає що для правильної кваліфікації у цій справі обов?язковим є доведення факту перевищення добового обсягу видобування підземних вод із кожного з водозаборів, оскільки видобування добового обсягу води в розмірі 300 кубічних метрів на добу, з урахуванням приписів статті 23 Кодексу України про надра, зумовлює відсутність обов?язку у отриманні господарюючим суб?єктом спеціального дозволу на користування надрами. Тобто вказана норма звільняє землевласників та землекористувачів, яким у даному випадку є Калуська міська рада, як засновник Калуської енергетичної rомпанії, від обов?язку отримувати саме спеціальний дозвіл на користування надрами за умови неперевищення добового ліміту видобування підземних вод із кожного з водозаборів 300 кубічних метрів на добу. Зі змісту обвинувального акту не є зрозумілим, що слідчий має на увазі під словом «водозабір», чи це всі свердловини в сукупності трактуються ним як «водозабір», чи це кожна свердловина є «водозабором», що на переконання захисту є цілком логічним, оскільки з любої зі свердловин можна забирати воду, і свердловини є з різним дебетом, тобто видачею певної кількості води за одиницю часу. Не вказано, яка глибина кожної з свердловин, щоб зробити висновок, з яких водоносних горизонтів видобувається вода. Також в обвинувальному акті не вираховано, яку кількість води понад дозволені ст. 23 Кодексу України про надра, без спеціальних дозволів та гірничого відводу 300 кубічних метрів на добу, викачує за добу «Калуська енергетична компанія» з водозабору чи кожної з свердловин, що унеможливлює встановлення об?єктивної сторони злочину, а, отже, підготовку до належного захисту від обвинувачення ОСОБА_4 . В подальшому. Слідчий приходить до висновку, що «... Головний інженер КП «Калуська енергетична Компанія» ОСОБА_4 , .. достовірно знаючи про відсутність у підприємства спеціального дозволу на видобування корисних копалин у період з 11.01.2022 по 30.10.2022 допустив незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення (підземних вод, із підземних горизонтів водозабору «Добровляни». Однак викладене не відповідає дійсності та обставинам справи, оскільки відповідно до наказу директора КП «Калуська енергетична компанія» № 1/03-02 від 11.01.2022 ОСОБА_4 , прийнятий на посаду головного інженера з випробувальним терміном 3 місяці з 12.01.2022, тому ніяк не міг допустити незаконне видобування корисних копалин у період з 11.01.2022. Крім цього слід звернути увагу що на стор. 4-5 обвинувального акту слідчим перелічені пункти посадової інструкції головного інженера, однак жоден із них не вказує, що в його обов?язки входить підготовка, виготовлення чи здійснення контролю за наявністю на підприємстві дозвільних документів, що доводить необґрунтованість обвинувачення. Враховуючи викладене, та те, що на посаду ОСОБА_4 був призначений з 12.01.2022, коли документи про надання спеціального дозволу на видобування корисних копалин, уже знаходились на розгляді компетентної установи, відсутність в його посадових обов?язках підготовки дозвільних документів, в його діях відсутній склад злочину передбачений ч. 3 ст. 240 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_3 та обвинувачений ОСОБА_4 підтримали подане клопотання та просили суд його задоволити.

Прокурор зазначив, що обвинувальний акт складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України. При цьому, обставини, які зазначені у клопотанні, не стосуються підстав, необхідних для повернення обвинувального акту. А тому просив у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту відмовити.

Заслухавши думку захисника, обвинуваченого, прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Підстава для повернення обвинувального акта прокурору у підготовчому судовому засіданні визначена в п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, яким передбачено, що суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акта прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 цього Кодексу.

При цьому законодавець надає суду право, а не встановлює обов`язок, під час підготовчого судового засідання повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам КПК України (постанова Верховного Суду від 26 червня 2018 року справа № 520/8135/15-к, провадження № 51-203 км 17).

Твердження захисника обвинуваченого про те, що в обвинувальний акт не містить належного викладу формулювання обвинувачення, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки питання про узгодженість викладення в обвинувальному акті, власне, фактичних обставин справи, а також узгодженість викладених фактичних обставин справи з формулюванням обвинувачення та з правовою кваліфікацією кримінального правопорушення, як і конкретизація правової кваліфікації кримінального правопорушення, не може бути предметом розгляду у підготовчому судовому засіданні, оскільки на цій стадії судового розгляду провадження суд не вправі входити в оцінку вказаних обставин.

Кримінальний процесуальний закон не надає повноважень суду до ухвалення вироку чи іншого рішення по суті справи перевіряти правильність визначення прокурором обсягу обвинувачення, зобов`язувати його змінювати цей обсяг, у тому числі й у сторону збільшення, повертати за наслідком підготовчого судового засідання обвинувальний акт у зв`язку з неправильною кваліфікацією дій обвинуваченого тощо. Визначення обсягу обвинувачення при направленні обвинувального акта до суду належить виключно до повноважень прокурора, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.07.2019 (справа № 273/1053/17, провадження № 51-8914км18).

Таким чином обставини, викладені в обвинувальному акті, формулювання обвинувачення та правова кваліфікація кримінального правопорушення, тобто суть обвинувального акту, є предметом розгляду в судовому засіданні під час розгляду по суті.

На думку суду, вказаний обвинувальний акт містить всі відомості, зазначення яких є обов`язковим в силу ч. 2 ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, затверджений прокурором, до нього додані документи відповідно до ч. 4 ст. 291 КПК України: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписка про отримання підозрюваним копії обвинувального акту і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Таким чином, при розгляді клопотання про повернення обвинувального акта прокурору судом не встановлено таких його недоліків, які б перешкоджали суду призначити судовий розгляд. Водночас сторона захисту не позбавлена права висловлювати свої доводи на стадії судового розгляду під час дослідження судом доказів.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам чинного КПК України, порушень, за наявності яких суд може повернути такий обвинувальний акт, не встановлено, а тому клопотання про повернення обвинувального акту прокурору не підлягає задоволенню, а його мотиви не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору в розумінні ст.ст. 291, 314 КПК України, в яких визначені вимоги до такого акта та підстави для його повернення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 109, 110, 291, 314 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_3 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000034 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.240 КК України, відкласти на 13.30 год. 25.06.2025.

Ухвала оскарженню не підлягає, набирає законної сили з моменту її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 23.06.2025 о 09:00 год.

Суддя: