Справа № 451/1183/25
Провадження № 1-кс/451/213/25
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

11 липня 2025 року місто Радехів

Слідчий суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , розглянув скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

УСТАНОВИЛА:

11 липня 2025 року автоматизованою системою документообігу суду скарга ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та додані до неї матеріали визначені слідчому судді Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 .

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 покликається на те, що 29.07.2025 о 07 год 46 хв на електронну пошту ним було подано заяву до ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області про подію, яка відбулася приблизно о 29.06.2025 о 2 год 50 хв.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожен при вирішенні питання про його права та обов`язки або при висуненні проти нього будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий судовий розгляд протягом розумного строку, незалежним і безстороннім судом.

Одним з основних складових у системі справедливого судочинства є доступ до суду.

Згідно зі ст. 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний спосіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які діяли як офіційні особи.

Згідно із ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до вимог, передбачених п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Як видно із вказаної норми КПК, у випадку подання заяви про вчинення кримінального правопорушення закон передбачає лише обов`язок слідчого, дізнавача, прокурора внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, і не передбачає будь-яких інших дій з боку слідчого, дізнавача чи прокурора щодо заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Кримінальним процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, дізнавач за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатись у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення, а правова оцінка на предмет фактичної наявності або відсутності події і складу злочину, про які йдеться у заяві, має надаватись вже за результатами проведеного досудового розслідування, а не за результатами розгляду такого повідомлення прокурором, слідчим чи дізнавачем.

Вичерпний перелік видів бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, передбачені у ч. 1 ст. 303 КПК України.

Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. 2.

З аналізу наведеної норми закону слідує, що до початку досудового розслідування, оскарженню підлягає лише бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінально процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Заява особи про злочин, в цілому повинна відповідати критеріям, визначеним ч. 5 ст. 214 КПК України, у ній чітко зазначаються факти, які містять ознаки кримінального правопорушення.

У долучених до скарги документах відсутня заява чи повідомлення про кримінальне правопорушення, яка заявником була подана у поліцію, тому слідчий суддя позбавлений можливості вирішити скаргу по суті, так як не може перевірити чи подана заявником заява відповідає критеріям, визначеним ч. 5 ст. 214 КПК України.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що 29.07.2025 о 07 год 46 хв на електронну пошту ним було подано заяву до ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області, проте ця дата ще не настала.

Враховуючи викладене, підстави для відкриття провадження за скаргою відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 214, 307, 304 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИЛА:

відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого СВ ВП №1 Шептицького РВП ГУ НП у Львівській області стосовно невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвала про відмову у відкритті провадження може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії заявником.

Слідчий суддяОСОБА_3