Провадження № 1-кс/344/5534/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2025 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 ,, підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого відділу розслідувань особливо важливих справ СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 із застави на тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0000076 від 14 лютого 2023 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 367 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

11 серпня 2025 року старший слідчий відділу розслідувань особливо важливих справ СУ ГУНП в Івано-Франківській області капітан поліції ОСОБА_4 за погодженням з прокурором відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з вказаним клопотанням.

На підставі протоколу автоматичного визначення слідчого судді від 11 серпня 2025 року дану справу передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Доводи клопотання.

01 лютого 2025 року директору ТОВ «ІФ Теплоенерго» ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Долина Івано-Франківської області, зареєстрованому АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, щодо заволодіння коштами комунального підприємства ДМП «ІФТКЕ» у сумі 4 066 480,41 гривень, внаслідок завищення обсягу протранспортованої теплової енергії за договором №21-377 від 18.11.2021 та в сумі 3 391 123,76 гривень через умисне заниженні втрат теплової енергії від загального обсягу надходження теплової енергії в магістральні теплові мережі від котельні на вул. Індустріальна, 34.

05 лютого 2025 року ухвалою слідчого судді № 344/1978/25 щодо підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 908 400 гривень, яка заставодацем внесена на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

06 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше оголошеної підозри щодо заволодіння директором ТОВ «ІФТЕ» ОСОБА_5 грошовими коштами комунального підприємства ДМП «ІФТКЕ» у період січня квітня 2021 року у сумі 3 501 092,63 грн, що є особливо великим розміром.

З урахуванням раніше оголошених ОСОБА_5 підозр, у сукупності він заволодів чужими коштами на суму 10 958 696,8 гривень, що є особливо великим розміром.

Досудовим розслідуванням установлено, що 05.10.2020 директору ТОВ «ІФТЕ» ОСОБА_5 згідно листа №4 від ТОВ «ІФТГ» стало відомо про наявність Звіту з енергоаудиту теплових мереж від Котельні, складений на замовлення ТОВ «СТЕК» у 2018 році, а також «Плану виробництва теплової енергії котельнею», згідно яких втрати теплової енергії у мережах від Котельні на вул. Індустріальна, 34 становлять 27,9%.

У цей час у ОСОБА_5 виник умисел на привласнення бюджетних коштів шляхом використання заниження розміру відшкодування втрат теплової енергії від теплових мереж Котельні та відповідно завищення вартості протранспортованої теплової енергії шляхом відображення втрат теплової енергії на рівні 25,4%.

Так, між директором ДМП «Івано-Франківськтеплокомуненерго» в особі директора ОСОБА_7 (Замовник) та ТОВ «ІФТЕ» (Виконавець), в особі директора ОСОБА_5 , укладено договір про транспортування теплової енергії № 21-11 від 11.01.2021 далі Договір № 21-11), за яким ОСОБА_5 зобов`язується транспортувати теплову енергію, що є власністю ДМП «ІФТКЕ», магістральними тепловими мережами, що перебувають в оренді ТОВ «ІФТЕ».

Додатком №1 до Договору № 21-11 визначено, що 25,4 % - відсоток втрат теплової енергії в мережах Виконавця від Котельні.

Відтак ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що відповідно до листа № 4 від 05.10.2020 директора ТОВ «Івано-Франківськ теплогенерація» ОСОБА_8 , «Плану виробництва теплової енергії котельнею на вул. Індустріальна, 34», «Звіту з енергоаудиту теплових мереж котельні на вул. Індустріальна, 34,, розроблений ТОВ «Теплогазенергія»», реальний відсоток втрат теплової енергії становить 27,9%, на виконання свого злочинного умислу, спрямованого на привласнення бюджетних коштів шляхом використання заниження розміру відшкодування втрат теплової енергії від теплових мереж Котельні та відповідно завищення вартості протранспортованої теплової енергії, визначив у Договорі № 21-11 від 11.01.2021 та додатку до нього, свідомо занижений відсоток втрат у розмірі 25,4%.

Так, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами ДМП «ІФТКЕ», яке на виконання рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 943 від 10.09.2020 «Про забезпечення теплом споживачів підключених до мереж від котельні на вул. Індустріальній, 34», та «ТИПОВОГО ІНДИВІДУАЛЬНОГО ДОГОВОРУ про надання послуги з постачання теплової енергії», який є публічним договором приєднання та встановлює порядок і умови надання послуги з постачання теплової енергії для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт для потреб опалення та приготування гарячої води індивідуальному споживачеві, в тому числі від Котельні на вул. Індустріальна, 34, умисно, протиправно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, використовуючи свої організаційно-розпорядчі повноваження стосовно розрахунку втрат теплової енергії при її транспортуванні, їх компенсації замовнику та фактичному транспортуванні споживачам теплової енергії, протягом січня - квітня 2021 року складав акти наданих послуг, у яких завищував розмір протранспортованої теплової енергії та до яких долучав «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг» з відшкодування втрат теплової енергії», до яких вносив завідомо занижений відсоток втрат теплової енергії теплових мереж від котельні на вул. Індустріальна, 34, у розмірі 25,4%, замість фактичного 27,9%, чим занижував розмір відшкодування витрат, понесених при виробництві теплової енергії, що вироблена котельнею.

Відтак ОСОБА_5 , після підписання Договору № 21-11, усвідомлюючи, що його умовами не передбачено відшкодування всіх фактичних втрат теплової енергії у розмірі 27,9 % від обсягу надходження теплової енергії в мережі, яка постачається споживачам, підключеним до котельні на вул. Індустріальна, 34, умисно склав та видав: «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії № ОУ-0000003 від 31.01.2021», «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії від 28.02.2021», згідно яких обсяг надходження теплової енергії в магістральні теплові мережі у січні-лютому 2021 року склав 38 797,022 Гкал, з якого фактичні втрати теплової енергії у розмірі 25,4% становлять 9 854,44 Гкал на суму 14 593 997,89 грн, яка свідомо занижена на 2,5% або на 969,929 Гкал, які мали б бути компенсовані ДМП «ІФТКЕ».

Поряд з цим ОСОБА_5 умисно склав та видав: «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії №1 за січень 2021» від 31.01.2021» та «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії № 4 за лютий 2021» від 28.02.2021, до яких ним внесено недостовірні відомості щодо розміру протранспортованої теплової енергії у січні-лютому 2021 року, який розрахував за виключенням втрат теплової енергії від загального обсягу надходження, що становить 28 942, 578 Гкал на загальну суму 24 802 863, 18 грн, яка умисно завищена на 2,5%, тобто на 969,929 Гкал.

Крім цього, директором ТОВ «ІФТЕ» ОСОБА_5 та ДМП «ІФТКЕ» ОСОБА_7 укладено договір про транспортування теплової енергії № ТЕ-000084/21-104 від 01.03.2021 (Далі Договір № ТЕ-000084/21-104), на тих самих умовах, що і Договір №21-11, крім пункту 10.1, а саме: даний договір набирає чинності з моменту підписання його Сторонами та діє в частині надання послуг, які є предметом даного договору - до закінчення опалювального періоду 2020-2021 років, що підтверджується в установленому законодавством порядку, а в частині здійснення розрахунків Замовником з Виконавцем - до повного розрахунку.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_5 на виконання Договору № ТЕ-000084/21-104, усвідомлюючи, що його умовами не передбачено відшкодування всіх фактичних втрат теплової енергії у розмірі 27,9 % від обсягу надходження теплової енергії в мережі, яка постачається споживачам, підключеним до котельні на вул. Індустріальна, 34, умисно склав та видав «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії № ОУ-0000137» від 31.03.2021, «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії № ОУ-0000138» від 30.04.2021, згідно яких обсяг надходження теплової енергії, що надійшов в магістральні теплові мережі у березні-квітні 2021 року склав 21 103,860 Гкал, з якого фактичні втрати теплової енергії у розмірі 25,4% становлять 5 360,38 Гкал на суму 7 938 486,92 грн, які умисно занижені на 2,5% або на 527,596 Гкал, що мали б бути компенсовані ДМП «ІФТКЕ».

Поряд із цим ОСОБА_5 умисно склав та видав: «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії №6 за березень 2021 від 31.03.2021», «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії № 9 за квітень 2021 від 30.04.2021», до яких внесено недостовірні відомості щодо розміру протранспортованої теплової енергії у березні-квітні 2021 року, який розрахував за виключенням втрат теплової енергії від загального обсягу надходження, що становить 15 743,480 Гкал на суму 13 491 658,57 грн, яка умисно завищена на 2,5%, тобто на 527,596 Гкал.

Таким чином, директор ТОВ «ІФТЕ» ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння коштами комунального підприємства шляхом зловживання своїм службовим становищем, за вищевказаним протиправним механізмом, який полягав у фактичному заниженні розміру відшкодування втрат теплової енергії від теплових мереж котельні на вул. Індустріальна, 34, та завищення обсягу протранспортованої теплової енергії, видав і передав для підписання й оплати за надані послуги з транспортування в рамках Договору №21-11: «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг» з відшкодування втрат теплової енергії № ОУ-0000003 від 31.01.2021 та «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії» від 28.02.2021, «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії № 1 за січень 2021» від 31.01.2021» та «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії № 4 за лютий 2021» від 28.02.2021, та в рамках Договору № ТЕ-000084/21-104: «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії № ОУ-0000137» від 31.03.2021, «Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії № ОУ-0000138» від 30.04.2021, «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії № 6 за березень 2021» від 31.03.2021, «Акт здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії № 9 за квітень 2021» від 30.04.2021, які передав Замовнику в особі директора ДМП «ІФТКЕ» ОСОБА_7 , який, не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_5 , подані останнім акти та розрахунки підписав.

На підставі складених ОСОБА_5 актів здачі-приймання робіт (надання послуг) з відшкодування втрат теплової енергії до договору № 21-11, на рахунок замовника послуг ДМП «ІФТКЕ» № НОМЕР_1 у ПАТ «Український будівельно-інвестиційний банк» оплачено 9 378 035,96 грн відшкодування втрат теплової енергії, та тим самим у період січня 2023 року - січня 2024 року на підставі актів до договору № ТЕ-000084/21-104 на рахунок замовника послуг ДМП «ІФТКЕ» № НОМЕР_1 оплачено 7 938 486,92 грн відшкодування втрат теплової енергії, які умисно занижені на 1497,522 Гкал шляхом відображення в актах заниженого відсотку на 2,5% (27,9% факт. 25,4% визначені договорами) від об`єму надходження теплової енергії 59 900,882 Гкал, внаслідок чого ОСОБА_5 умисно зменшено суму відшкодування в розмірі 2 217 754,2 грн.

Тим самим, на підставі складених ОСОБА_5 актів здачі-приймання робіт з транспортування теплової енергії до договору № 21-11, замовником в особі ДМП «ІФТКЕ» із розрахункового рахунку НОМЕР_2 на рахунок ТОВ «ІФТЕ» відкритий в АТ «КБ ПриватБанк» № НОМЕР_3 у період березня-листопада 2021 року оплачено 24 907 368 19 грн, а на підставі актів до договору № ТЕ-000084/21-104 у період листопада 2021 року червня 2022 року перераховано 13387153,56 грн за транспортування 44 686,058 Гкал, яка фактично завищена на 1497,522 Гкал на суму 1 283 338,43 грн шляхом відображення в актах занижених втрат теплової енергії та на їх різницю завищення фактичного обсягу про транспортованих Гкал.

Таким чином, директор ТОВ «ІФТЕ» ОСОБА_5 , діючи умисно, шляхом зловживання своїм службовим становищем, під час виконання умов договорів про транспортування теплової енергії № 21-11 та № ТЕ-000084/21-104 у січні-квітні 2021 заволодів коштами комунального підприємства ДМП «ІФТКЕ», які отримані внаслідок заниження втрат теплової енергії від загального обсягу надходження теплової енергії в магістральні теплові мережі на загальну суму 2 217 754,2 грн та коштами, отриманими від споживачів унаслідок завищення обсягу протранспортованої теплової енергії на загальну суму 1 283 328,43 грн.

У сукупності ОСОБА_5 заволодів чужими коштами на суму 3 501 092,63 грн, що є особливо великим розміром.

З урахуванням раніше оголошених ОСОБА_5 підозр, у сукупності він заволодів чужими коштами на суму 10 958 696,8 гривень, що є особливо великим розміром.

Причетність ОСОБА_5 до інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: матеріалами проведення тимчасових доступів до речей та документів АТ «Прикарпаття обленерго», АТ «Приватбанк», АТ «Глобус», ТОВ «Західні теплосистеми», Івано-Франківської міської ради, довідками залучених спеціалістів; вилученими звітними та розрахунковими документами; установчими документами ДМП «ІФТКЕ»; протоколами допиту свідків; висновками судових економічних експертиз; протоколами обшуків; протоколами огляду; протоколом огляду Інтернет-сторінки, іншими матеріалами кримінального провадження, в їх сукупності.

Підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, одне з яких, відповідно до ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, а саме ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, в якому підозрюється ОСОБА_5 , згідно ст. 12 Кримінального кодексу України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, а за його вчинення передбачене покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Про існування ризику, передбаченого пунктом 1 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, свідчить та обставина, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі та він усвідомлює ймовірну неминучість покарання за вчинення такого злочину у разі доведення його вини в суді.

Про існування ризику, передбаченого пунктом 2 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме ОСОБА_5 , як колишній керівник підприємства, володіючи відомостями про документи на підставі яких вчинено кримінальне правопорушення може їх знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Про існування ризику, передбаченого пунктом 3 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме незаконно впливати на свідків, свідчить та обставина, що підозрюваному ОСОБА_5 відомі анкетні дані учасників кримінального провадження, частина свідків перебуває або перебувала у безпосередньому підпорядкуванні ОСОБА_5 , а тому, в силу професійної діяльності, підлеглі по роботі особи можуть підпадати під негативний вплив підозрюваного й змінити свої показання або в подальшому відмовитися від них у судовому засіданні. Окрім цього, ОСОБА_5 може незаконно впливати на інших підозрюваних, оскільки неодноразово укладав із ними договори. Відтак, є їхньою довіреною особою.

Також існує ризик, передбачений пунктом 4 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтися на виклик, посилаючись на різні нібито форс-мажорні чи поважні обставини, або ж симулювати хворобу.

Окрім того існує ризик, передбачений пунктом 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, оскільки ОСОБА_5 може вчинити нові злочини у сфері господарської діяльності та продовжувати вчинення злочинів, у яких він підозрюється, оскільки є суб`єктом господарювання.

При вирішенні питання про обрання підозрюваному розміру застави слід врахувати те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним не одного, а декількох кримінальних правопорушень, у результаті вчинення яких, в умовах складної економічної ситуації, яка викликана воєнною агресією проти нашої держави, привласнено коштів комунального підприємства, які отримані від споживачів, на загальну суму 10 958 696,8 грн.

З огляду на вищевикладене, сторона обвинувачення вважає за необхідним визначити ОСОБА_5 заставу в розмірі 3 619 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі привласнених коштів (спричинених у провадженні збитків), що буде достатньо гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та буде визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, беручи до уваги завдані у кримінальному провадженні збитки, вчиненими кримінальними правопорушеннями, такий розмір застави не буде завідомо непомірним для підозрюваного.

На переконання сторони обвинувачення у разі визначення судом даного розміру застави, останній буде співмірним з існуючими ризиками, та буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Встановлення фактів вчинення ОСОБА_5 додаткових злочинів після оголошення повідомлення про підозру є обставиною, яка виникла після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить змінити запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів.

Одночасно із застосуванням запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, визначити заставу на суму завданих збитків у розмірі 3 619 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 958 332 грн, а також покласти обов`язки, передбачені пунктами 1-4, 8 частини п`ятої статті 191 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора та суду за їх першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні.

Позиція учасників справи у судовому засіданні.

У судовому засіданні прокурор підтримав вимоги клопотання, пояснив, що під час досудового розслідування отримано докази того, що підозрюваний може вчинити дії, які містять ризики, передбачені пунктами 1, 2, 3, 4, 5 частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, просив клопотання задовольнити та змінити підозрюваному запобіжний захід із застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначити заставу у розмірі 3 619 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 958 332 грн, з покладенням обов`язків.

Слідчий судовому засіданні вимоги клопотання підтримав, просив клопотання задовольнити.

У судовому засіданні підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що умови застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави він не порушував, підстав для зміни запобіжного заходу немає.

Захисник у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні клопотання, пояснив, що підозра, пред`явлена прокурором, є необґрунтованою, а ризики нічим не підтверджені, зазначив, що до матеріалів клопотання не долучено доказів, які б підтверджували наявність ризиків та підстави зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою. Також зазначив, що ОСОБА_5 має бездоганну репутацію, позитивно характеризується за місцем праці, має велику кількість грамот та подяк, ніколи до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. Крім того, на утриманні підозрюваного перебуває дружина, яка є особою з інвалідністю 3 групи, а також матір, яка упродовж тривалого періоду хворіє на тяжкі захворювання. З 09 липня 2024 року по даний час ОСОБА_5 працює в Акціонерному товаристві «Оператор газорозподільної систем «Львівгаз», займає посаду виконуючого обов`язки Голови правління, за місцем праці характеризується позитивно. Підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, має постійне місце проживання та праці, позитивно характеризується, є фактично єдиною працюючою особою у багатодітній сім`ї. Очевидним є також такий факт, що розмір застави, який просить сторона обвинувачення, є непомірною для підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки останній такий розмір застави сплатити не може.

Оцінка та висновки слідчого судді.

Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, слідчий суддя виходить з наступного.

За змістом статей 131-132 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Згідно частини першої статті 176 Кримінального процесуального кодексу України, запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина друга статті 177 Кримінального процесуального кодексу України).

Згідно частини першої-другої статті 200 Кримінального процесуального кодексу України, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.

Отже, зміна запобіжного заходу охоплюється терміном "застосування запобіжного заходу".

Такий висновок узгоджується з усталеною практикою Касаційного кримінального суду Верховного Суду (постанови від 18.12.2018 у справі № 628/969/18 та від 28.03.2019 у справі № 286/1695/18). У зв`язку з чим питання про зміну запобіжного заходу вирішується в порядку, передбаченому для його застосування, з врахуванням вимог статті 200 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий суддя під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (частина перша статті 194 Кримінального процесуального кодексу України).

З клопотання, поданого стороною обвинувачення, вбачається, що під час досудового розслідування 05 лютого 2025 року слідчим суддею Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01 квітня 2025 року, з можливістю внесення застави в розмірі 908 400 гривень, яку було внесено заставодавцем, та покладено на підозрюваного обов`язки.

При вирішенні питання щодо зміни запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, слідчий суддя, з врахуванням обставин цього провадження, виходить із завдань кримінального провадження, мети застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема, запобіжних заходів; фактичних обставин, що стали підставою для висновку про наявність ризику, що вплинуло на вибір конкретного виду запобіжного заходу та умов його застосування стосовно підозрюваного; обставин порушення підозрюваним процесуального обов`язку, покладеного судом; презумпції поступового збільшення суворості запобіжного заходу стосовно підозрюваного у разі порушенням ним умов раніше застосованого запобіжного заходу; ефективності застосування запобіжного заходу з врахуванням фактичних обставин; співвідношенні ефективності запобіжних заходів у вигляді застави та тримання під вартою в контексті обставин цього провадження.

Заявляючи клопотання про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою, сторона обвинувачення зазначила обставини, які виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу у вигляді застави із покладенням обов`язків, що, на його думку є підставою для зміни запобіжного заходу, а саме те, що ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним не одного, а декількох кримінальних правопорушень, у результаті вчинення яких, в умовах складної економічної ситуації, яка викликана воєнною агресією проти нашої держави, привласнено коштів комунального підприємства, які отримані від споживачів, на загальну суму 10 958 696,8 грн

Разом з тим суд наразі позбавлений можливості надати об`єктивну оцінку посиланням сторони обвинувачення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його винуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже, на стадії розслідування, оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направленні справи до суду.

Частиною третьою статті 176 Кримінального процесуального кодексу України встановлено, що слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно з частиною першою статті 183 Кримінального процесуального кодексу України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Отже, законодавцем визначено, що за умови внесення застави в певному розмірі вона (застава) за своєю ефективністю забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України, є еквівалентною такому винятковому запобіжному заходу як тримання під вартою.

На даний час щодо підозрюваного ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні діє запобіжний захід у вигляді застави з покладенням обов`язків, які передбачені статтею 194 Кримінального процесуального кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000076 від 14 лютого 2023 року після застосування запобіжного заходу у вигляді застави ОСОБА_5 виконував всі процесуальні обов`язки, встановлені ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 05 лютого 2025 року, що підтверджено і стороною обвинувачення, і стороною захисту.

Таким чином, порушення підозрюваним умов застави не встановлено.

У цьому кримінальному провадженні під час розгляду даного клопотання слідчий суддя, дотримуючись розумного балансу між втручанням в право на свободу підозрюваного та в право на володіння майном, з однієї сторони, та необхідністю забезпечення інтересів дієвості кримінального провадження, дійшла висновку, що належна поведінка підозрюваного ОСОБА_5 , запобігання спробам вчинення ним дій, передбачених частиною першою статті 177 Кримінального процесуального кодексу України, можуть бути забезпечені шляхом застосування до нього запобіжного заходу в вигляді застави.

Вирішуючи питання про визначення розміру застави у сумі 10 958 332,00 грн, слідчий суддя виходить з такого.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (частина четверта статті 182 Кримінального процесуального кодексу України).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункт 3 частини п`ятої статті 182 Кримінального процесуального кодексу України).

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 182 Кримінального процесуального кодексу України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити в особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини в кримінальному провадженні. Розмір застави повинен визначатися виходячи з особи обвинуваченого, його майнового стану і його відносин з особами, які надають забезпечення, іншими словами, враховувати той факт, чи буде втрата забезпечення чи дії проти поручителів у випадку неявки обвинуваченого в суд достатнім стримуючим фактором для обвинуваченого, щоб не здійснити втечу.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Більше того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого (рішення Європейського суду з прав людини у справі Mangouras v. Spain, заява №12050/ 04, § 79).

У той же час слід не допускати встановлення такого розміру застави, що є завідомо непомірним для цієї особи та призводить до неможливості виконання застави.

Таким чином, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

З доказів, наданих стороною захисту, вбачається, що за останні два роки підозрюваний ОСОБА_5 отримав доходів на загальну суму 1 649 598 грн.

При цьому стороною обвинувачення не вказано, чому даний випадок є винятковим.

Слідчий суддя вважає, що запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у вигляді застави здатний досягти та продовжує досягати дієвості цього провадження.

Відтак, слідчий суддя погоджується із доводами сторони захисту про те, що слідчим не аргументовано розмір застави у розмірі 3 619 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10 958 332 грн.

З урахуванням наведеного, застава в розмірі 908 400,00 грн забезпечує виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та запобігання встановленим ризикам та надалі проводжує виконувати дану функцію, не є завідомо непомірною для нього.

Враховуючи наявність підтверджених судом ризиків, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі визнання його винуватим у кримінальних правопорушеннях, у вчиненні яких він підозрюється, його особу, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також поведінку підозрюваного, слідчий суддя вважає, що достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 є застосований до нього запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 908 400,00 грн, а тому клопотання про зміну запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 із застави на тримання під вартою із визначенням розміру застави у сумі 3 619 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 10958332 грн, задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 200, 376, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні клопотання про зміну запобіжного заходу щодо підозрюваного ОСОБА_5 відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 13 серпня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1