УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.05.2025 Справа №607/9884/25 Провадження №1-кс/607/2827/2025

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 , погоджене прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000016 від 13.03.2025 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , водія-санітара медичного пункту 2 стрілецького батальйону м. Тернопіль військової частини НОМЕР_1 НГУ, одруженого, на утриманні 2 неповнолітніх дітей, раніше не судимого

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000016 від 13.03.2025.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує на те, що 15.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаного з вимаганням. Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 190 від 13.07.2022 призначений на посаду водія-санітара медичного пункту 2 стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) м. Тернопіль, зарахований до списків особового складу військової частини та поставлений на всі види забезпечення.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про Національну гвардію України» у редакції від 27.06.2024 Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначена для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Відповідно до ст. 20 ЗУ «Про Національну гвардію України» у редакції від 27.06.2024 військовослужбовець Національної гвардії України під час виконання покладених на нього службових обов`язків є представником влади і перебуває під захистом держави.

Також, солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Крім того, у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який діє по даний час.

Натомість, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, перебуваючи на вищевказаній посаді, незважаючи на обов`язок неухильно дотримуватися зазначених норм, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою протиправного особистого збагачення вчинив корисливий корупційний злочин за наступних обставин.

На початку листопада 2024 року, перебуваючи у м. Тернополі, ОСОБА_7 зустрівся із ОСОБА_4 та між ними зав`язалась розмова про мобілізацію, а також так звані рейди, які здійснює ТЦК та СП, в ході яких вручаються повістки. Під час розмови ОСОБА_4 запитав ОСОБА_7 чи має він підстави для отримання відстрочки від проходження військової служби та повідомив, що у разі надання неправомірної вигоди зможе допомогти отримати ОСОБА_7 військово-облікові документи та довідку військово-лікарської комісії щодо непридатності до військової служби.

Окрім того, в ході зустрічі ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_7 , що у разі відмови від надання йому неправомірної вигоди, користуючись своїми зв`язками у ІНФОРМАЦІЯ_2 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_3 ), вживатиме заходів щодо мобілізації останнього в найкоротші терміни.

В свою чергу ОСОБА_7 , будучи поставлений у вимушені умови, погодився на протиправну вимогу ОСОБА_4 . Водночас розуміючи, що дії, які вимагає здійснити ОСОБА_4 , є незаконними, ОСОБА_7 звернувся до правоохоронних органів для фіксації такої діяльності та в подальшому діяв під контролем правоохоронних органів.

Так, 13.05.2025 ОСОБА_7 , розуміючи що у разі ненадання неправомірної вигоди він може бути призваний на військову службу, звернувся до водія-санітара медичного пункту 2 стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) м. Тернопіль військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 за допомогою в отриманні військово-облікових документів та довідки військово-лікарської комісії щодо непридатності до військової служби.

У відповідь, 13.05.2025 о 08 год. 06. хв. ОСОБА_4 реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на особисте збагачення, з корисливих мотивів, надіслав на мобільний телефон ОСОБА_7 повідомлення з вимогою надати копії документів та неправомірну вигоду у сумі 5000 тисяч доларів США, за вплив на прийняття рішення членами військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо видачі ОСОБА_7 військово-облікових документів та довідки військово-лікарської комісії щодо непридатності до військової служби, тим самим переконав ОСОБА_7 у виконанні попередньо взятих на себе обов`язків.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на особисте збагачення, з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , 14.05.2025 о 15 год. 30 хв. під час зустрічі з ОСОБА_7 на обумовленому місці в Старому Парку м. Тернополя, що розташований за адресою: м. Тернопіль, навпроти будинку №16 по вул. Г. Шухевича 16, одержав від ОСОБА_7 , раніше обумовлену неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів в розмірі 5000 доларів США (за офіційним курсом гривні до іноземної валюти, встановленим НБУ станом на 14.05.2025 - становить 207502 гривні), яку вимагав за вплив на прийняття рішення членами військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , як уповноваженими особами на виконання функцій держави згідно з приміткою до ст. 369-2 КК України, щодо видачі ОСОБА_7 військово-облікових документів та довідки військово-лікарської комісії щодо непридатності до військової служби.Незаконні дії водія-санітара медичного пункту 2 стрілецького батальйону (з конвоювання, екстрадиції, охорони підсудних та охорони громадського порядку) м. Тернопіль військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 були припиненні в

АДРЕСА_2 , працівниками правоохоронних та затримано останнього в порядку ст. 208 КПК України.

Слідчий у клопотанні вказує на обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, який відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином та існування ризиків, передбачених п.п. 1,2,3,4 ч.1 ст.177 КПК України, а також зазначає, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, та виконання покладених на підозрюваного ОСОБА_4 процесуальних обов`язків, тому просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів із визначенням розміру застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 обґрунтованими.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 заперечили щодо задоволення клопотання слідчого та просили у його задоволенні відмовити, зсилаючись на необґрунтованість підозри та недоведеністю ризиків, на які вказує прокурор. Натомість просять обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічну пору доби, а у разі, коли суд дійде висновку про необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, визначити суму застави в мінімальному розмірі, зважаючи на особу підозрюваного, його сімейний та матеріальний стан, зокрема, що він раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, на його утриманні перебуває двоє неповнолітніх дітей та він має незадовільний стан здоров`я.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши додані до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст.370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч.1 ст.177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст.131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

Відповідно до ст.178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК України, зокрема, слідчий суддя зобов`язаний оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно положень ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими четвертого слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові здійснюється досудове розслідування, у кримінальному провадженні № 0000016 від 13.03.2025, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

14.05.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України,

15.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Достатніми підставами підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме дані: рапорту оперативного працівника Тернопільського управління ДВБ НП України про виявлене кримінальне правопорушення від 12.03.2025; протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 12.03.2025; рапорту оперативного працівника Тернопільського управління ДВБ НП України про виявлене кримінальне правопорушення від 18.03.2025; протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 15.05.2025; протоколу огляду мобільного телефону ОСОБА_7 від 15.05.2025; протоколу затримання ОСОБА_4 за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України від 14.05.2025 та інших матеріалів кримінального провадження в їх сукупності.

На думку слідчого судді зазначені дані у сукупності з відомостями, викладеними у дослідженому під час судового засідання повідомленні про підозру, вважаються переконливими для слідчого судді в тому, що відповідне кримінальне правопорушення могло бути вчинено, а надані слідчим до клопотання матеріали в достатній мірі вказують на можливість вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.369-2 КК України.

Оцінивши доводи, наведені у клопотанні слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення у судовому засіданні довела наявність підстав вважати, що існують ризики того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або підробити документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Висновок про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, ґрунтується на тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 . Так, у разі визнання винуватим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, що за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, а також до категорії корупційних, усвідомлюючи про факт вчинення корупційного правопорушення, відчуваючи страх та невідворотність у майбутньому покарання за вчинене ним діяння, за яке передбаченого покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, у зв`язку з чим останній використовуючи свій досвід, а також сприяння з боку інших осіб уповноважених на функції держави зможе змінити місце свого проживання, у тому числі шляхом виїзду за кордон, або на територію, що на даний момент не є підконтрольною.

Також, існує ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний ОСОБА_4 , може знищити, сховати або спотворити будь-які документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слід зазначити те, що оскільки в ході досудового розслідування на даний час не вилучено всіх оригіналів документів, які мають вагоме доказове значення для встановлення обставин даного кримінального провадження, останній з метою приховання важливих для кримінального провадження доказів своєї протиправної діяльності, може сховати, спотворити або знищити їх. Слід також врахувати, що на даний час, стороною обвинувачення встановлюються особи, що можуть бути причетними до вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Також, в судовому засіданні підтверджено наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме того, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на учасників кримінального провадження, що ним може бути вчинено вплив на свідків, які ще не були допитані в ході проведення досудового розслідування.

Наявність ризику, передбаченого п. 4 ч.1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) дій, ОСОБА_4 може перешкоджати їх проведенню, зокрема може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням інших осіб, які визнані свідками та з особами, з якими, в подальшому, планується проведення слідчих дій, давати цим особам поради з врахуванням відомих йому обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування, з метою створення собі алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, може використати свої знайомства з метою створення штучних доказів своєї невинуватості.

Отже, слідчий суддя доходить переконання про існування вказаних ризиків, а доводи сторони захисту про їх відсутність спростовані встановленими обставинами.

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт.

Втім, за наведених вище обставин, на переконання слідчого судді, застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не гарантує унеможливлення запобігання існуючим ризикам.

Доводи сторони захисту, зокрема, що підозрюваний раніше не судимий, має постійне місце проживання та роботи, перебування на його утриманні двох неповнолітніх дітей, незадовільного стану здоров`я не надають підстав для можливості застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема, домашнього арешту, оскільки застосування такого запобіжного заходу не забезпечить в повній мірі дотримання належної процесуальної поведінки підозрюваного.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя доходить висновку про те, що підстави і обставини, які зазначені в наведеному клопотанні, є достатньо обґрунтованими, вони вказують на те, що сторона обвинувачення в повному обсязі довела суду обставини, які виправдовують обмеження права підозрюваного ОСОБА_4 на свободу. За встановлених обставин слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, що зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим пунктами 1, 2, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України. На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання сторони обвинувачення необхідно задовольнити і застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного ОСОБА_4 , який хоча і раніше не притягався до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, працевлаштований, та тяжкості злочину, у вчиненні якого йому пред`явлено підозру, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.

За змістом ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Згідно ч.4 ст.182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.1 ч.5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя, з урахуванням встановлених в ході розгляду клопотання обставин та характеризуючих даних про особу підозрюваного, вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним передбачених КПК України обов`язків, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При визначенні ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя поряд із положеннями ст.ст. 182, 183 КПК України, враховує практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), за якого перспектива втрати застави буде достатнім стримувальним засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, матеріальне становище підозрюваного, тяжкість правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає, що застава у розмірі двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, зможе забезпечити виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя також враховує, що метою застави має бути забезпечення процесуальних обов`язків і попередження ризиків, а не штрафну чи каральну функцію, що вплине на підозрюваного ОСОБА_4 .

За таких обставин, слідчий суддя вважає безпідставним клопотання сторони захисту про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, у зв`язку із чим в його задоволенні слід відмовити, а клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 369-372, 376, 532 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання сторони обвинувачення задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 23 год. 59 хв. 11 липня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі (двадцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26198838; отримувач: ТУ ДСАУ у Тернопільській області; Банк отримувача ДКСУ м. Київ; код банку отримувача (МФО) 820172; рахунок отримувача UA0003454; призначення платежу: застава за ОСОБА_4 у справі №607/9884/25 згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15.05.2025.

Роз`яснити, що підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 строком до 23 год. 59 хв. 11.07.2025, наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України: прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Тернопіль, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_7 , працівниками ТЦК та СП;

- здати на зберігання до УДМСУ в Тернопільській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному ОСОБА_4 негайно після її оголошення, прокурору та надіслати уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подання апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської областіОСОБА_1