Справа № 487/9409/23
Провадження № 1-кп/487/306/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001566 від 22.09.2023, № 0001938 від 25.11.2023, № 0001985 від 04.12.2023, № 0000415 від 02.03.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва Миколаївської області, українець, громадянин

України, має повну загальну середню освіту, не одружений, офіційно не працевлаштований, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, офіційних утриманців не має, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 раніше неодноразово судимий:

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 26.03.2015 за ч. 1 ст. 309 КК України до штрафу 850 грн. 03.11.2016 ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва штраф змінено на 50 год. громадських робіт;

- вироком Корабельного районним судом м. Миколаєва від 07.06.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 1 рік 3 місяці;

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 04.04.2016 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 1 рік;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2016 за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 1 рік. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання по вироку Корабельного районного суду м. Миколаєва від 07.06.2016 призначено 2 роки позбавлення волі;

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.06.2017 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком 3 роки. Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 14.12.2017 вирок від 12.06.2017 змінено до позбавлення волі до 2 років 11 місяців позбавлення волі;

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 09.11.2018 року за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

- вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 20.05.2019 року за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1, 4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 5 місяців.

- вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 03.07.2019 року за ч.2 ст.185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнився по відбуттю строку покарання 19.07.2023, квартира АДРЕСА_2 раніше неодноразово судимий:

- вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2024 за ч. 1 ст. 309 КК України, ч.4 ст. 185 КК України, ч.1 ст.70 КК України до 5 років позбавлення волі;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК, 1 ст. 357 України,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним:

03.10.2023, в період часу з 08:30 по 13.00 годину, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 разом з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження перебували поблизу житлового будинку АДРЕСА_3 .

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_3 та особи відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження виник спільний злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з території вищевказаного домоволодіння та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, за попередньою змовою, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за їх діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, перелізли через паркан у двір домоволодіння АДРЕСА_3 , звідки здійснили крадіжку велосипеду марки «Bulls» сірого кольору моделі «AL-100», вартістю 4666,66 гривень, належного потерпілому ОСОБА_5 .

Псля чого ОСОБА_3 та особа відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 4666,66 гривень.

Крім того, 19.09.2023, в денний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 разом з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження перебували навпроти будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 де також перебував потерпілий ОСОБА_6 .

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_3 та особи відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. виник спільний злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна, то належить потерпілому ОСОБА_6 та обернення його па свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці. ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за їх діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілого, діючи в умовах воєнного стану, здійснили крадіжку мобільного телефону марки «Хіаоmі» модель «Redmi 9А» 2/32 Gb колір «Granite Gray», вартістю 2800 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_6 .

Після чого ОСОБА_3 та особа відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду в сумі 2800 гривень.

Крім того, 22.09.2023, в денний час доби, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 разом з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. перебували біля кіоску № 328, який розміщений па території Центрального ринку міста Миколаєва, який розташований за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, проспект Цептральний 25.

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_3 та особи відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження виник спільний злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з приміщення вказаного кіоску та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений па повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці. ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за їх діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, скориставшись відсутністю уваги з боку потерпілої ОСОБА_7 , діючи в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до вказаного кіоску, здійснили крадіжку сумки типу «бананка» чорного кольору з бордовими вставками, яка матеріальної цінності для потерпілої не становить та грошових коштів в сумі 13000 гривень, які знаходились у вказаній сумці та належать потерпілій ОСОБА_7 .

Після чого ОСОБА_3 та особа відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду в сумі 13000 гривень.

Крім того, 01.10.2023, в період часу з 11:00 по 14:40 годину, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 разом з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження перебували біля будинку № 913 по вулиці Старий Інвалідний Хутір в місті Миколаєві, Миколаївської області, де побачили транспортний засіб «Ford Transit», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_8 .

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_3 та

особи відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження виник спільний злочинний, корисливий умисел, направлений на

повторне таємне викрадення майна з салону транспортного засобу «Ford

Transit» білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та

обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на

повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці, ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за їх діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до салону вказаного автомобіля, заволоділи чоловічою сумкою світлого кольору типу «бананка», в якій знаходився гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 450 гривень та банківська платіжна картка АТ КВ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 . В подальшому ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, заволоділи банківською платіжною карткою № НОМЕР_2 за банківським рахунком НОМЕР_3 , власником якої являється Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_8 , та яка в розумінні норм ст. 1 Закону України «Про інформацію», п.п.1.4, 1.14, 1.27, 1.31 ст.1, п. 15.2 ст. 15 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», ч. 4 ст. 51

Закону України «Про банки та банківську діяльність» відноситься до офіційних документів, яка знаходилась в гаманці чорного кольору. Чоловічу сумку білого кольору та гаманець чорного кольору, залишили на місці вчинення кримінального правопорушення.

В подальшому ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження., маючи реальну

можливість повернути вищевказану банківську картку її власнику, або передати до відповідних банківських установ чи правоохоронних органів, таких дій не вчинив та з корисливих мотивів, утримуючи вказану карту при собі, з метою подальшого її використання, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном як своєю власністю.

Крім того, ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, продовжуючи свою злочинну діяльність, 01.10.2023 у період часу з 14 години 57 хвилини по 15 годині 03 хвилин, реалізуючи злочинний умисел спрямований па використання раніше викраденої банківської картки № НОМЕР_2 за банківським рахунком и НОМЕР_4 , власником якої являється Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», яка перебувала у користуванні ОСОБА_8 , з метою вчинення крадіжки грошових коштів, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою, розуміючи те, що не мають права розпоряджатись грошовими коштами, які знаходились на рахунку закріпленому за вищевказаною банківською карткою, здійснили покупку товару.

Так, ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. використали банківську платіжну каргу № НОМЕР_2 знаходячись у приміщенні магазину «ІІивасовь», який розташований за адресою Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Озерна 11-В, магазину «Продукти» ТОВ «АТБ-Маркет», який розташований за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Озерна 13, магазину «Продукти», який розташований біля будинку за адресою: Миколаївська область, місто Миколаїв, вулиця Озерна 13, розрахувалась за товар у вказаних магазинах, тим самим повторно таємно викрали грошові кошти, належні потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 2887 гривень.

Після цього, ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження залишили місце

вчинення кримінального правопорушення, спричинивши потерпілому

ОСОБА_8 матеріальний збиток на загальну суму 2887 гривень.

Крім того, 29.10.2023, в період часу з 11:30 по 13:00 годину, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 разом з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження перебували біля будинку № 36 по вулиці Водопровідна в місті Миколаєві, Миколаївської області.

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_3 та

особи відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження виник спільний злочинний, корисливий умисел, направлений на

повторне таємне викрадення майна з приміщення вказаного та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на

повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці. ОСОБА_3 спільно з особою відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи тс, що за їх діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, шляхом відтискання вікна з віконної рами проникли до приміщення будинку, АДРЕСА_5 та заволоділи ноутбуком марки «НР», 2015 року випуску, вартістю 3612,25 гривень, мережевим шуруповертом марки «PRO-CRAFT» моделі «РВ 960» вартістю 500 гривень та кутовою шліфувальною машиною марки «BOSS» серії «MШУ-125-1 100» вартістю 687,50 гривень, які належать потерпілій ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_3 та особа відносно якої матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження. утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 4799,75 гривень.

Крім того, в період часу з 22:00 години 31.10.2023 по 17:30 годину 01.11.2023, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебував біля будинку № 46-А по вулиці Крилова в місті Миколаєві, Миколаївської області, де побачив транспортний засіб марки «Mitsubishi Galant», темного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 , який перебуває у власності потерпілої ОСОБА_10 .

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_3 виник злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з салону транспортного засобу марки «Mitsubishi Galant», темного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне іаємпе викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці, ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до вказаного транспортного засобу, заволодів мультимедійноюстанцією марки «СМБ» модель «ОМБ 6311 SMART», вартістю 3869 гривеньяка належить потерпілій ОСОБА_10 .

Після чого ОСОБА_3 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_10 матеріальну шкоду в сумі 3869 гривень.

Крім того, в період часу з 17:00 години 09.11.2023 по 06:45 годину 10.11.2023, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебував біля будинку № 52 по вулиці Крилова в місті Миколаєві, Миколаївської області, де побачив транспортний засіб марки «ВАЗ 2104», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 , який перебуває у власності потерпілого ОСОБА_11 .

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час, у ОСОБА_3 виник злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з вищевказаного транспортного засобу марки «ВАЗ 2104», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_6 та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на

повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці. ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно, повторно,

протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, шляхом проникнення до вказаного транспортного засобу, заволодів паяльником для пластикових труб марки «Зеніт» модель «ЗПТ-2000», вартістю 2368 гривень та акумуляторною батареєю марки «ІSTА 60АІІ» вартістю 1526 гривень, які належать потерпілому ОСОБА_11 .

Після чого ОСОБА_3 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду в сумі 3894 гривень.

Крім того, в період часу з 19:00 години 08.11.2023 по 10:00 годину 14.11.2023, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_3 перебував біля будинку № 21 по проспекту Центральному в місті Миколаєві, Миколаївської області, де побачив транспортний засіб марки «FOTON», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який перебуває у користуванні потерпілого ОСОБА_12 .

Перебуваючи у вказаному місці в зазначений час у ОСОБА_3 виник злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з вищевказаного транспортного засобу марки «FOTON», білого кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_8 та обернення його на свою користь.

Реалізуючи свій злочинний, корисливий умисел, направлений на

повторне таємне викрадення чужого майна, знаходячись у вищевказаний час, у вищевказаному місці. ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно, повторно,

протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вказані дії являються непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного етану, шляхом проникнення до вказаного транспортного засобу, заволодів акумуляторною батареєю марки «VOLT 12V 100 АН» вартістю 4036,80 гривень, який належить потерпілому ОСОБА_13 .

Після чого ОСОБА_3 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальну шкоду в сумі 4036,80 гривень.

Крім того, в період часу з 07:30 26.11.2023 по 08:00 27.11.2023, більш точного часу не встановлено, ОСОБА_3 перебував біля пункту прийому вторинної сировини, розташований за адресою: АДРЕСА_6 , де нього виник злочинний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення майна з приміщення вказаного пункту прийому вторинної сировини та обернення його на свою користь, реалізуючи який ОСОБА_3 , діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, з метою власного незаконного збагачення, з корисливих мотивів, розуміючи те, що за його діями ніхто не спостерігає та вказані дії є непомітними для оточуючих, діючи в умовах воєнного стану, шляхом збиття навісного замка проник до приміщення пункту прийому вторинної сировини, розташований за адресою: АДРЕСА_6 та заволодів акумуляторною батареєю марки «OPТІМА 70 АН», вартістю 2913,60 гривень, металобрухтом міді у кількості 5,090 кг, вартістю 1355,02 грн, тепловентилятором марки «Grunhelm» моделі «FH-03» вартістю 295 грн, грошовими коштами у сумі 1050 грн, які належить потерпілому ОСОБА_14 та грошовими коштами у сумі 3000 гривень, які належить потерпілій ОСОБА_15 .

Після чого ОСОБА_3 утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинили потерпілому ОСОБА_14 матеріальну шкоду на загальну суму 5613,62 гривень та потерпілій ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 3000 гривень.

Крім того, будучи достовірно обізнаним про введення воєнного стану в Україні, ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних, майнових злочинів, маючи не зняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став та повторно вчинив новий умисний злочин при наступних обставинах.

Крім того, 23.02.2024, в період часу з 06:30 по 08:00 годину, більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не представилось можливим, ОСОБА_3 перебував з дозволу потерпілого ОСОБА_16 в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , яка перебуває у власності потерпілого ОСОБА_16 .

Перебуваючи у вказаному місці у зазначений час, у ОСОБА_3 виник раптовий, протиправний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, тобто на вчинення крадіжки.

Реалізовуючи свій раптово виниклий, протиправний, корисливий умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна та обернення його на свою користь, ОСОБА_3 , з метою незаконного збагачення, діючи таємно, умисно, повторно, протиправно, розуміючи, іцо на території України введено військовий стан, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння та бажаючи настання суспільно - небезпечних наслідків, перебуваючи в вказаній квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 , скориставшись тимчасовою відсутністю уваги з боку потерпілого, викрав мобільний телефон марки «Reaime С67» вартістю 6644,50 гривень, який знаходився на тумбі, розташованої біля вхідної двері у квартиру.

Після чого, ОСОБА_3 , утримуючи викрадене при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, тим самим своїми умисними протиправними діями спричинив потерпілому ОСОБА_16 матеріальну шкоду в сумі 6644,50 гривень.

Дії ОСОБА_3 судом кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану та за ч.1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

Вказаних висновків суд дійшов, провівши судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому досліджені всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів, з точки зору достатності та взаємозв`язку.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин:

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 який безпосередньо при допиті під час судового розгляду вину в інкримінованому йому злочині визнав в повному обсязі та підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті.

За згодою обвинуваченої та інших учасників судового провадження, суд в силу ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільними дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції не має, а також йому роз`яснено, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Доказами на підтвердження встановлених судом обставин є пояснення обвинуваченого ОСОБА_3 та наданими прокурором матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні доведена повністю, і дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану, та за ч.1 ст. 357 КК України, тобто викрадення офіційного документа з корисливих мотивів.

За положеннями ст. 9 Конституції України, ч. 2 ст. 8 КПК України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди при розгляді справ зобов`язанні застосовувати положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику ЄСПЛ, як джерела права.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції кожному гарантовано право на справедливий суд.

Згідно ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Згідно ст. 23 КК України, виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії чи бездіяльності, передбаченої цим Кодексом, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Частиною 2 ст. 24 КК України передбачено, що прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Відповідно до пунктів 2, 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» №10 від 06.11.2009 року, предметом злочинів проти власності є майно,яке має певну вартість і є чужим для винної особи; крадіжка (таємне викрадення чужого майна) - це викрадення, здійснюючи яке, винна особа вважає, що робить це непомітно для потерпілого чи інших осіб.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 63 КК України, покарання увиді позбавлення волі полягає в ізоляції засудженого та поміщенні його на певний строк до кримінально-виконавчої установи закритого типу. Позбавлення волі встановлюється на строк від одного до п`ятнадцяти років, за винятком випадків, передбачених Загальною частиною КК України.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише уразі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень. Більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини КК України за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК України.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24.10.2003 року, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання в межах, установлених санкцією статті (санкцією частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. Із урахуванням ступеня тяжкості, обставин цього злочину, його наслідків і даних про особу судам належить обговорювати питання про призначення передбаченого законом більш суворого покарання особам, які вчинили злочини на ґрунті пияцтва, алкоголізму, наркоманії, за наявності рецидиву злочину, у складі організованих груп чи за більш складних форм співучасті (якщо ці обставини не є кваліфікуючими ознаками), і менш суворого - особам, які вперше вчинили злочини, неповнолітнім, жінкам, котрі на час вчинення злочину чи розгляду справи перебували у стані вагітності, інвалідам, особам похилого віку і тим, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, відшкодували завдані збитки тощо.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів(ст.12КК України),а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного зі співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали, тощо). Досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікуваннявід суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним

Вирішуючи питання, щодо призначення обвинуваченим покарання суд виходить з загальних засад призначення покарання, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, особи кожного обвинуваченого та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При цьому, суд враховує позицію ЄСПЛ, що кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів передбачених ч.4 ст.185 КК України, який віднесено законом до категорії тяжких злочинів, та ч. ст.. 357 КК України, який віднесено до категорії проступків.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття обвинуваченого, визнання провини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченій, суд враховує вимоги пунктів 1 та 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а також характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень та особу обвинуваченого то, що він раніше судимий, за місцем мешкання характеризується негативно, на обліку у Комунальному некомерційному підприємстві "Миколаївського обласного центру психічного здоров`я" Миколаївської обласної ради не перебуває.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2024 року за ч.4 ст. 185, ч.1 ст.309, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

ОСОБА_3 вчинив кримінальні правопорушення, ч.4 ст. 185 та ч.1 ст. 357 КК України в період з 19.10.2023 по 23.02.2024 року, тобто до постановлення вироком суду.

Враховуючи, що злочини, винуватість у чинені яких встановлена даним вироком, були вчинені ОСОБА_3 до постановлення попереднього вироку, остаточне покарання підлягає визначенню за сукупністю злочинів за нормами ст. 70 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 застосуванню підлягає ч.4 ст.70 КК України згідно якої за правилами, передбаченими в частинах першій - третій статті 70, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений виненще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попередньоговироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Остаточне покарання ОСОБА_3 визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань.

За таких обставин, суд вважає, що остаточне призначене ОСОБА_3 покарання за даним вироком має бути тільки у виді позбавлення волі.

На думку суду застосування саме такого виду та міри основного покарання відповідатиме меті кримінального покарання, сприятиме виправленню обвинуваченого та запобігатиме вчиненню нових злочинів, як обвинуваченим, так і іншими особами.

З обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати понесені на залучення експерта в сумі 3992,40 грн.

Цивільні позови потерпілою стороною не заявлялись.

Долю речових доказів вирішити на підставі 100 КК України.

Керуючись ст. ст. 369-376 КПК України , суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

за ч.1 ст. 357 КК України - у вигляді 1 року обмеження волі;

за ч.4 ст. 185 КК України - у вигляді 5 років позбавлення волі.

Згідно ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі вимог ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю вироків, останнього та вироку Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.11.2024 року, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 1 місяця.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 - не обирався.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання вироком законної сили. Зарахувати йому у строк покарання період попереднього ув`язнення з дня затримання 22.02.2024 до дня набрання вироком законної сили із розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 3992,40 грн.

Речовий доказ, а саме мобільний телефон марки «Nomi i 187» - залишити ОСОБА_17 .

Речовий доказ, а саме сумку бананку чорного кольору з бордовими вставками - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме грошову купюру номіналом 500 грн, 2006 року випуску, серійний номер «ВА 083431» - залишити ОСОБА_7 .

Речовий доказ, а саме фрагмент сліду низу підошви взуття, який поміщено до сейф-пакету № WAR1053755 - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме чотири відеозаписи - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме п`ять відеозаписів - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ, а саме фрагмент мідного радіатору газової колонки з фрагментами мідних проводів залишити ОСОБА_14 ..

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити засудженому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1