Справа №498/326/25
Провадження по справі №1-кп/498/70/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року с-ще. Велика Михайлівка

Великомихайлівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі. Велика Михайлівка кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000846 від 04 грудня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Велика Михайлівка Великомихайлівського району Одеської області, громадянки України, з базовою загальною середньою освітою, не заміжньої, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей, проживаючої без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої вироком Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21 січня 2025 року за ч. 4 ст. 185 КК України яким призначено покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2024 близько 23:15 год., обвинувачена ОСОБА_4 знаходилася на території домоволодіння ОСОБА_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де між нею та потерпілою ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка в ході якої у ОСОБА_4 , виник намір направлений на умисне пошкодження майна шляхом підпалу. Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на пошкодження чужого майна шляхом підпалу, перебуваючи біля автомобіля марки ВАЗ 2101, бежевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв на території домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_2 та перебуває в користуванні потерпілої ОСОБА_6 , відчинивши задні праві двері, із застосуванням запальнички підпалила вказаний автомобіль, чим спричинила матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_6 в сумі 18 948,97 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчинені даного кримінального правопорушення визнала повністю та підтвердила фактичні обставини справи. Суду пояснила, що точної дати вона не пам`ятає, була вдома у Наїни, посварилась з нею, потім пішла. Не дійшовши додому повернулась, підійшла до машини яка була в дворі потерпілої , відкрила задні праві двері та зі злості, запальничкою, яка була у неї в кармані підпалила пасажирське сидіння. Вона побачила, що пішов дим, але подумала, що нічого не станеться, тому розвернулась та пішла.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що що точної дати вона не пам`ятає, пізно ввечері не було світла вона разом з невісткою та братом ліпили вареники. Прийшла ОСОБА_7 і попросила дати їй запальничку, а потім з`ясувалось, що у неї була своя. Невістка побачила, як ОСОБА_7 взяла її телефон, відібрала його, а та сказала, що переплутала телефони. Після чого ОСОБА_7 пішла. Потім під вікнами побачили, що горить машина, заднє сидіння. Викликали пожарних, почали тушити.

Показання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

З`ясувавши правильність розуміння ОСОБА_4 суті пред`явленого їй обвинувачення, не маючи сумніву у добровільності та істинності її позиції, роз`яснивши учасникам судового провадження позбавлення права на апеляційний порядок оскарження, недосліджених доказів та обставин справи, за пропозицією прокурора та за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав не доцільним дослідження доказів вини обвинуваченої стосовно тих фактичних обставин справи, які обвинуваченою визнаються та не оспорюються, обмежився допитом обвинуваченої та потерпілої, вивченням документів, що характеризують особу обвинуваченої, із застосуванням ч. 3 ст. 349 КПК України.

При вказаних обставинах, дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст194 КК України умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах , вчинене шляхом підпалу.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, кримінальне правопорушення вчинене ОСОБА_4 відноситься до категорії тяжких злочинів, особу винної, яка за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні двох малолітніх дітей, має не зняту та не погашену судимість, на обліку у лікаря нарколога не перебуває, у лікаря психіатра перебуває на обліку з діагнозом F70.0, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 82 не потребує застосування до неї примусових заходів медичного характеру, згідно досудової доповіді є висока ймовірність вчинення ОСОБА_4 повторного правопорушення, орган пробації вважає, що її виправлення без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити небезпеку для суспільства, обставина, що пом`якшує покарання щире каяття у скоєному, обставин, що обтяжують покарання - суд не вбачає, тому вважає, що їй має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.194 КК України ближче до найнижчої межі цього виду покарання.

Водночас судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 21 січня 2025 року засуджена Великомихайлівським районним судом Одеської області за ч.4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років, на підставі ст. 75 звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки, при цьому вчинила інкриміноване їй кримінальне правопорушення у цьому кримінальному провадженні до постановлення попереднього вироку.

У відповідності до приписів, що містяться у п.23 постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», що у разі коли особа, яку за попереднім вироком було звільнено від відбування покарання з випробуванням, до постановлення вироку в першій справі вчинила інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинення, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожен вирок виконується окремо.

Така позиція висловлена також і в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 15.02.2021 року (справа №760/26543/17), з якої виходить, що коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК України щодо призначення остаточного покарання особі з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожен вирок, попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий вирок, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально виконуються самостійно.

Таким чином, призначаючи у даному випадку за новим вироком покарання обвинуваченій ОСОБА_4 у виді позбавлення волі, вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області від 21.01.2025 року за ч.4 ст.185 КК України, підлягає самостійному виконанню.

Обвинуваченій ОСОБА_4 ухвалою Великомихайлівського районного суду Одеської області від 08 травня 2025 року обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 липня 2025 року. В судовому засіданні прокурор просив залишити обраний запобіжний захід до набрання вироком законної сили без змін.

Суд вважає, з врахуванням обставин справи та особи обвинуваченої, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили слід залишити без змін.

Судом встановлено, що ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.12.2024 було накладено арешт на речові докази по даному кримінальному провадженню, які у зв`язку із закінченням судового розгляду даного кримінального провадження та відсутності необхідності в подальшому такому арешті підлягають скасуванню.

Тому у відповідності до ч.4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна, накладеного ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10.12.2024.

Питання щодо речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

У зв`язку з проведенням судової трасологічної експертизи ( висновок від 20.12.2024 № СЕ-19/116-24/26893-Д та експертизи матеріалів речовин та виробів (висновок №СЕ-19/116-24/26225-ФХД від 20.01.2024), судової транспортно-товарознавчої експертизи (висновок №СЕ-19/116-24/26260-АВ від 14.02.2025) у даній справі понесені витрати в сумі 25468,80 грн., які належить стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 на користь держави.

Цивільний позов не заявлений.

Керуючись ст.ст.374-376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194 КК України та призначити їй покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк тримання під вартою з 08 травня 2025 року до набрання вироком законної сили із розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Вирок Великомихайлівського районного суду Одеської області 21.01.2025 року у відношенні ОСОБА_4 за ч.4 ст.185 КК України виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення: судової трасологічної експертизи (висновок №СЕ-19/116-24/26893-Д від 20.12.2024); судової експертизи матеріалів речовин та виробів (висновок №СЕ-19/116-24/26225-ФХД від 20.01.2024); судової транспортно-товарознавчої експертиза (висновок №СЕ-19/116-24/26260-АВ від 14.02.2025) в сумі 25 468,80 грн.

Скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 10 грудня 2024 року на тимчасово вилучене майно.

Речові докази: автомобіль марки ВАЗ -2101, бежевого кольору , реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 повернути власнику.

Речові докази: після пожежне сміття, змиви з ручок 4 дверей з зовнішньої сторони автомобіля, які було поміщено в 4 окремі паперові конверти, 2 відбитки папілярних узорів пальців рук, які було перекопійоване на відрізки липкої стрічки та поміщено до паперового конверту, запальничку фіолетового кольору з написом англійськими літерами « ROLLS ROYCE» знищити.

Речові докази: куртку зеленого кольору, штани чорного кольору, повернути власнику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій, потерпілій та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Великомихайлівський районний суд Одеської області, а обвинуваченим, які перебувають під вартою протягом 30 днів з моменту вручення копії вироку з урахуванням обмежень, визначених ч. 3ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1