Номер справи 171/2105/25
Номер провадження 1-кп/171/204/25
ВИРОК

Іменем України

13.06.25 м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянув в порядку спрощеного провадження кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000005 від 22.04.2025 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не судимого, на утримані має малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , групи інвалідності не має, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , старшого дешифрувальника матеріалів з безпілотних літальних апаратів відділення збору та обробки інформації роти безпілотних авіаційних комплексів 1 батальйону безпілотних систем військової частини НОМЕР_1 , військове звання «старший солдат,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2022 року ОСОБА_3 призваний ІНФОРМАЦІЯ_3 на військову службу за мобілізацією.

30.09.2022 наказом командира військової частини НОМЕР_2 №449 від 30.09.2022 (по стройовій частині) на підставі наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особову складу) від 16.09.2022 року №247-РС старшого солдата ОСОБА_3 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та призначено на посаду водія-електрика 2 відділення взводу безпілотних авіаційних комплексів батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_2 .

Під час проходження військової служби ОСОБА_3 відповідно до діючих нормативно-правових актів, а саме відповідно до вимог положень ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 №260, на систематичній основі отримував грошове забезпечення.

Так, ОСОБА_3 будучи обізнаним із порядком проходження військової служби, несення внутрішньої служби, в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.ст. 11, 12, 16, 49, 127, 128, Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст.ст. 1, 17 Закону України «Про оборону України» з 23 квітня 2023 року був незаконно відсутнім на службі без поважних причин та не з`являвся до військової частини НОМЕР_2 .

При цьому, перебуваючи на території АДРЕСА_2 , у невстановленому дізнанням час та місці, але не пізніше кінця січня 2023 року у ОСОБА_3 виник умисел на протиправне заволодіння бюджетними коштами, які виділялись з державного бюджету України для нарахувань та виплат грошового забезпечення військовослужбовцям військової частини НОМЕР_2 відповідно до встановленого порядку та обсягах визначеним діючим законодавством, шляхом введення в оману посадових осіб військової частини НОМЕР_2 за наступних обставин.

ОСОБА_3 , будучи обізнаним з вимогами Законів України, зокрема Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі», з 24 квітня 2023 року фактично не перебуваючи на військовій службі, отримав за квітень 2023 року 20 701 грн. 50 коп. грошового забезпечення, з яких 16 375 грн. 50 коп. отримано шляхом обману.

Реалізуючи вказаний протиправний умисел, направлений на заволодіння бюджетними грошовими коштами, які виділялись з державного бюджету України, що належать військовій частини НОМЕР_2 , старший солдат ОСОБА_3 16.01.2023 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 терміном на 30 діб вибув з місця дислокації для проходження реабілітаційної відпустки за станом здоров`я. При цьому повертатися до військової частини НОМЕР_2 намірів у нього не було. ОСОБА_3 розуміючи, що коли закінчиться термін вказаної відпустки, у разі, якщо він не повернеться, командування почне його розшукувати, тому ще знаходячись в АДРЕСА_2 перед відбуттям у відпустку, він для себе розробив план, а саме свою відсутність командуванню військової частини він буде аргументувати поганим самопочуттям та продовженням лікування. При цьому, ОСОБА_3 розумів, що поки його законність відсутності на військовій службі не викликатиме сумнівів, йому будуть нараховувати грошове забезпечення, чого і бажав.

У подальшому перебування ОСОБА_3 у реабілітаційній відпустці за станом здоров`я неодноразово продовжувалося, зокрема наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 30.03.2023 №92 останньому продовжено відпустку терміном на 30 календарних днів з 25.03.2023 по 23.04.2023 включно.

Таким чином, ОСОБА_3 , шляхом обману, фактично не перебуваючи на військовій службі, переслідуючи корисливу мету, не повернувся до військової частини НОМЕР_2 з реабілітаційної відпустки та повідомив командуванню військової частини, в якій він проходив службу, про своє подальше лікування, що не відповідало дійсності та продовжив повідомляти командуванню неправдиві відомості про поважність причин не з`явлення до місця несення служби.

За таких обставин ОСОБА_3 , вводячи в оману своє безпосереднє командування щодо поважності причин відсутності на військовій службі з 24.04.2023 по 30.04.2023, діючи умисно, шляхом обману в період часу з 12.05.2023 по 31.05.2023 отримав грошове забезпечення у розмірі 16 375 грн. 50 коп.

Таким чином, з 24.04.2023 по 30.04.2023 ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливою метою, усвідомлюючи протиправний характер своїх шахрайських дій, діючи шляхом обману, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою неправомірного заволодіння чужим майном бюджетними коштами, які виділялись з державного бюджету України для військової частини НОМЕР_2 , достовірно знаючи, що у зв`язку з перебуванням військовослужбовця на лікуванні такому військовослужбовцю продовжується виплата грошового забезпечення, всупереч дійсності ввів в оману посадових осіб командування військової частини НОМЕР_2 , повідомляючи неправдиві відомості про своє перебування на лікуванні, внаслідок чого останній продовжував отримувати грошове забезпечення як військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , що призвело до безпідставного нарахування йому грошового забезпечення за період з 24.04.2023 по 30.04.2023 у розмірі 16 375 грн. 50 коп., чим завдав матеріальних збитків державному бюджету України на загальну суму 16375 грн. 50 коп. в особі військової частині НОМЕР_2 .

Тобто, в період часу з 12.05.2023 по 31.05.2023 ОСОБА_3 шляхом обману заволодів грошовими коштами військової частини НОМЕР_2 , які йому були виплачені як грошове забезпечення за період служби з 24.04.2023 по 30.04.2023 у розмірі 16375 гривень 50 копійки, чим завдав матеріальної шкоди державному бюджету України на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві).

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченого ОСОБА_3 , що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінальному проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Також, до обвинувального акта додана письмова заява представника потерпілої сторони ОСОБА_6 , щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження, згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

У кримінальному проступку майнова шкода становить 16 375 гривень 50 копійки, яка відшкодована в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому, суд виходить з наступного.

Статтями 50 і 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного.

Визначені у ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання. Суд враховує, що скоєне обвинуваченим кримінальне правопорушення є кримінальним проступком.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, військовослужбовець, на утримані має малолітню дитину ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимий, за місцем служби характеризується посередньо, на обліку у психіатра і нарколога не перебуває.

За таких обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого, а також з метою запобігання можливості вчинення ним нових кримінальних проступків і злочинів, йому слід призначити покарання у виді штрафу, в межах санкції ч.1 ст.190 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні

Керуючись ст.ст.368,370,374,381,382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, та призначити покарання у виді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000 (тридцять чотири тисячі) грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд Дніпропетровської області, з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1