Справа № 712/7646/25
Провадження №1-кс/712/2854/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси в складі: слідчого судді ОСОБА_1 за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000628 від 20.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,4 ст.190 КК України, -

у с т а н о в и в :

До слідчого судді звернувся прокурор Черкаського відділу Черкаської окружної прокуратури з клопотанням про накладення арешту, в якому просить накласти арешт на кошти в сумі 49050,00 грн., які знаходяться на банківському рахунку, відкритому в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код банку (МФО) НОМЕР_1 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 ) НОМЕР_3 , відкритий на ім`я ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області перебувають об`єднані матеріали досудового розслідування № 0000628 від 20.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,4 ст.190 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.07.2024 до Харківського РУП №2 ГУ НП в Харківській області надійшов електронний рапорт ДКП за зверненням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 »), якій 18.07.2024 з номеру мобільного телефону НОМЕР_4 , зателефонувала невідома особа від імені голови ІНФОРМАЦІЯ_4 і попросила надати благодійну допомогу ЗСУ, надіславши відповідний лист з реквізитами, вона погодилась і на розрахунковий рахунок ОСОБА_6 IBAN НОМЕР_5 здійснила перерахунок коштів в сумі 62000 грн. з посиланням за вихідним номером листа, але потім зрозуміла, що була ошукана шахраями.

За даним фактом зареєстровано кримінальне провадження №0000628 від 20.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

У якості потерпілої допитана ОСОБА_5 , яка пояснила, що з липня 2021 року вона займає посаду директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », діяльність товариства спрямована на розміщення реклами.

18.07.2024 близько 13.49 год. на офіційний номер мобільного телефону підприємства ( НОМЕР_6 , що рахується за ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та вказаний у відкритому доступі на сайті ЄРДПО) у месенжері «вайбер» надійшов дзвінок з номеру НОМЕР_4 , співрозмовником була особа чоловічої статі за голосом, який представився губернатором Харківської області ОСОБА_7 , та в ході розмови повідомив, що за наявності йому необхідно отримати контактний номер осіб, які б могли надати фінансову допомогу для ЗСУ.

У той же день, потерпіла самостійно зателефонувала на мобільний номер НОМЕР_4 , начебто ОСОБА_8 , та в ході розмови останній попросив задонатити на ЗСУ. Оголошеною сумою допомоги було 1500 євро (62000 гривень). У подальшому, вищевказану особу попросила вислати лист-звернення про потребу фінансової допомоги.

Приблизно через 30 хв., вищевказана особа відправила на номер підприємства у месенджері «Вайбер», лист (від 18.07.2024 - №31/22-1031), в якому було викладено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 в особі голови обласної державної адміністрації, звертається до ТОВ з наполегливою вимогою здійснити дії щодо прийняття участі у програмі надання благодійної грошової допомоги ЗСУ, з вказанням розрахункового рахунку НОМЕР_5 , номер картки у ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » України, ( ОСОБА_6 ), на який потрібно було відправити грошову допомогу. Далі було прийнято рішення про здійснення фінансової допомоги, та з Р/р ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » перевела грошові кошти у розмірі 62000 грн. на вищевказаний рахунок. Протягом дня потерпіла зайшла у «Вайбер» та побачила, що діалог з вищевказаною особою зник, хоча вона його не видаляла. Після чого, зателефонувавши у приймальню начальника ОВА ОСОБА_9 , їй повідомили, що ОВА не зверталась до підприємців за грошовою допомогою для ЗСУ.

Також досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 13 по 14.02.2025 невстановлена особа з використанням мережі інтернет здійснила несанкціонований доступ до дистанційного банківського обслуговування АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », додатку « ІНФОРМАЦІЯ_7 » для бізнесу та заволоділа грошовими коштами з банківського рахунку НОМЕР_7 - ПП « ОСОБА_10 » код (ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) в сумі 149 792,00 грн. та банківського рахунку НОМЕР_9 - ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » (ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) в сумі 98 092 грн. які були зараховані на рахунок НОМЕР_11 , банківські карти № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 ФОП ОСОБА_11 , код НОМЕР_14 які в подальшому були частково зняті в банкоматі CACS6359 за адресою: АДРЕСА_2 .

За даним фактом зареєстровано кримінальне провадження №00000579 від 15.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

13.05.2025 постановою прокурора вказані кримінальні провадження було об`єднано на підставі того, що є достатні підстави вважати, що вони вчинені однією особою (особами).

Допитані потерпілі ОСОБА_12 та ОСОБА_13 пояснили, що приблизно о 23:45 бухгалтер підприємств увімкнула комп`ютер, увійшла у систему клієнт-банк ПП « ОСОБА_14 » та побачила, що з рахунку є платіж, який був перший відправлений (о 23:08 пл. № 2987 на суму 149 792 грн.- отримувач ФОП ОСОБА_11 ) був проведений. В цей час ОСОБА_12 зайшла в мобільний додаток « ІНФОРМАЦІЯ_9 » встановлений на своєму телефоні та зробила знімки з екрану телефону, з яких видно, що з розрахункового рахунку ПП « ОСОБА_14 » було здійснено наступний платіж:

- 13.02.2025 23:08, платіж № 2987 на суму 149 792,00 грн., отримувач ФОП ОСОБА_11 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 , ( НОМЕР_11 - АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») призначення платежу: оплата за послуги з ремонту, за рахунком № 12 від 13.02.2025, без ПДВ. Статус платежу сплачено.

У якості потерпілої допитана ОСОБА_13 , тимчасово виконуюча обов`язки директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » код (ЄДРПОУ НОМЕР_10 ), було зареєстровано 29.06.2023, яка під час спілкування з працівниками АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » дізналася, що грошові кошти в сумі 98 092,00 грн. були зараховані на Р/р НОМЕР_16 , ФОП ОСОБА_11 та в подальшому були частково зняті з його банківських карток № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 , а саме:

- 13.02.2025 23:18, платіж № 267 на суму 98 092,00 грн., отримувач ФОП ОСОБА_11 , код ЄДРПОУ НОМЕР_15 , ( НОМЕР_11 - АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») призначення платежу: оплата за послуги з ремонту, за рахунком № 32 від 13.02.2025, без ПДВ. Статус платежу сплачено.

Допитані в якості свідків бухгалтери ОСОБА_15 та ОСОБА_16 підтвердили покази директора ПП « ОСОБА_10 » код (ЄДРПОУ НОМЕР_8 ) ОСОБА_12 та т.в.о. директора ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » код (ЄДРПОУ НОМЕР_10 ) ОСОБА_17 .

У рамках кримінального провадження було проведено тимчасовий доступ до інформації АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » по клієнту: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (РНОКПП НОМЕР_15 ), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , т.м. НОМЕР_17 , НОМЕР_18 , НОМЕР_19 , ФОП, та встановлено наступне, що частину коштів з свого рахунку він перераховував наступним особам:

1. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , (РНОКПП НОМЕР_20 ), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , т.м. НОМЕР_21 ; Операція проведена 13.02.2025 о 23.28 год. на банківську картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_22 перераховано 49 050 грн.;

2. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , (РНОКПП НОМЕР_23 ), зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_5 , т.м. НОМЕР_24 , НОМЕР_25 , НОМЕР_26 , ФОП; Операція проведена 13.02.2025 о 23.34 год. на банківську картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_27 перераховано 1000 грн.

Іншу частину в період часу з 23:13:15 год. по 23:30:48 год. ОСОБА_11 зняв з використанням банківських карток АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_12 та № НОМЕР_13 в банкоматах CACS 9252 АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та АТМ НОМЕР_28 АТ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » за адресою: АДРЕСА_2 , якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

У своїх поясненнях ОСОБА_19 вказав, що 11.02.2025 у месенджері «ТЕЛЕГРАМ» до нього написав користувач, який зареєстрований під ніком « ОСОБА_20 », у нього на одному з каналів було встановлене оголошення «потрібні банківські рахунки ФОП по Україні, Європейські необанки для виводу крипто валюти». Під час переписки ОСОБА_21 повідомив, що має відкритий рахунок ФОП, запитав для яких цілей потрібний йому вказаний рахунок, на що останній відповів, що вказаний рахунок йому потрібний для виводу крипто валюти з крипто гаманців « ІНФОРМАЦІЯ_14 », та для впевненості попросив, щоб він скинув скіншот з реквізитами ФОП ОСОБА_11 , на цьому переписка завершилась.

13.02.2025 (приблизно в обід) користувач під ніком « ОСОБА_20 » написав та повідомив, що він знаходиться в онлайн та на вечір планується робота. За вказану роботу було запропоновано від суми надходження на рахунок 30 відсотків.

У цей же день близько 22-23.00 год. користувач під ніком « ОСОБА_20 » повідомив ОСОБА_21 , що протягом години на рахунок ФОП ОСОБА_22 НОМЕР_11 , надійдуть грошові кошти в сумі 149 000 грн., та 98 884 грн., близько через 5-10 хв., йому прийшло повідомлення з « ІНФОРМАЦІЯ_7 » про зарахування грошових коштів у вказаних сумах, про що він повідомив останньому. Після чого, невідома особа надала реквізити особи ( ОСОБА_4 ) та його банківську картку АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_22 , на яку ОСОБА_21 повинен перерахувати грошові кошти в сумі 49 000 грн.

Після чого ОСОБА_21 перевів грошові кошти з свого рахунку ФОП ОСОБА_22 НОМЕР_16 на свою карту фізичної особи ОСОБА_11 № НОМЕР_13 в сумі 149 000 грн., після чого пішов до банкомату АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », який розташований у відділенні « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (СACS 9252) за адресою: АДРЕСА_2 , та провів операцію, о 23 год.25 хв. по зняттю готівки з банківської картки № НОМЕР_13 в сумі 20 000 грн. та 23 год. 25 хв. провів зняття готівки у банкоматі АТ « ІНФОРМАЦІЯ_13 » (АТМ 8062-0230) за адресою: АДРЕСА_2 , в сумі 20 000 грн.

О 23 год. 28 хв. ОСОБА_11 провів переказ коштів зі своєї банківської картки фізичної особи ОСОБА_11 № НОМЕР_13 на картку № НОМЕР_22 ОСОБА_4 в сумі 49 050 грн., імітовану АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Кошти в сумі 49050,00 грн, які знаходяться на рахунку НОМЕР_3 ), що належить ОСОБА_4 та відкритий в АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (банківська картка відкрита на ім`я ОСОБА_4 у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_22 код банку (МФО) НОМЕР_1 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 є речовими доказами відповідно до вимог ст. 98 КПК України, оскільки набуті кримінально-протиправним шляхом.

Крім того, накладення арешту на вказаний рахунок, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України надасть можливість частково відшкодувати шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення.

Ураховуючи вище викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а саме коштів в сумі 49050,00 грн, що були перераховані з банківської картки, відкритої на ім`я ОСОБА_19 у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_13 (рахунок НОМЕР_29 ) на банківську картку, відкриту на ім`я ОСОБА_4 у АТ КБ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № НОМЕР_22 (рахунок НОМЕР_3 ), код банку (МФО) НОМЕР_1 , код за ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юридична адреса: АДРЕСА_1 , виникла необхідність в накладенні арешту.

Прокурор просила розглянути клопотання без участі власника майна, у судовому засіданні просила задовольнити клопотання та накласти арешт майна на грошові кошти.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшовши до наступного.

Статтею 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_15 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_15 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження. У разі задоволення цивільного позову або стягнення з юридичної особи розміру отриманої неправомірної вигоди суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про арешт майна для забезпечення цивільного позову або стягнення з юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, доведеного розміру отриманої неправомірної вигоди до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Прокурор у своєму клопотанні посилається на п. 4 ч. 2 ст. 70 КПК України, натомість матеріали клопотання не містять доказів того, що ОСОБА_4 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні. Також у вказаному кримінальному провадженні жодній особі, причетній до вчинення кримінального правопорушення, не оголошено підозру.

Причетність осіб до вчинення указаного кримінального правопорушення, як зазначила прокурор, лише встановлюється.

До того ж, відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди; згідно з ч. 6 ст. 170 КПК України за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні.

На підставі ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини неодноразово акцентував увагу на тому, що обмеження володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява № 31107/96, п. 58, ECHR 1999-ІІ). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципу верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994 року Series A № 296-A, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії» заява № 48191/99, п.п. 49-62, від 10.05.2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідність балансу не вдається досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», п.п. 69 і 73, Series A № 52).

Натомість, матеріали клопотання не містять відомості про те, що потерпілий подав у рамках кримінального провадження цивільний позов до ОСОБА_4 чи до будь-якої іншої особи, причетної до указаного кримінального правопорушення.

Крім того, прокурор посилається на те, що грошові кошти на банківському рахунку є речовими доказами.

З цього приводу слідчий суддя зазначає таке.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Банківські рахунки - рахунки, на яких обліковуються власні кошти, вимоги, зобов`язання банку стосовно його клієнтів і контрагентів та які дають можливість здійснювати переказ коштів за допомогою банківських платіжних інструментів (ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»).

Відповідно до ст. 192 ЦК України «Гроші (грошові кошти)» законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про платіжні послуги» грошові кошти (кошти) існують в Україні у готівковій (формі грошових знаків) та безготівковій (формі записів на рахунках) формах.

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону України «Про платіжні послуги» для виконання платіжних операцій з коштами (крім електронних грошей) банки мають право відкривати своїм клієнтам такі банківські рахунки.

З цих норм слідує висновок, що на банківському рахунку не зберігаються індивідуально визначені кошти власника рахунку, відповідна сума грошових коштів обліковуються банком на рахунку під зобов`язання банку за дорученням власника рахунку перерахувати/зарахувати відповідну суму грошових котів у межах такої суми.

За таких умов безготівкові кошти не є індивідуалізованими матеріальними об`єктами, відповідно режим поводження з ними не може бути аналогічний тому, який запроваджений до речових доказів. Тому накладення арешту на грошові кошти, що обліковуються на рахунках, враховуючи їх нематеріальний і неіндивідуалізований характер, не узгоджується з заявленою метою - збереження речових доказів, адже їх неможливо використати як доказ у кримінальному провадженні.

Грошові кошти на рахунку не можуть вважатися речовими доказами, оскільки вони є індивідуально визначеними. Відтак, накласти арешт з метою забезпечення збереження речових доказів можна лише на готівкові кошти.

Крім того, а матеріалах клопотання відсутня постанова про визнання грошових коштів речовими доказами, не надала її прокурор у судовому засіданні.

За вказаних обставин, підстави для задоволення клопотання прокурора відсутні, клопотання є необґрунтованим, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10 червня 2025 року о 15 год. 00 хв.

Слідчий суддя: ОСОБА_1