Березівський районний суд Одеської області
19.06.2025
Справа № 494/914/25
Провадження № 1-кп/494/99/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.06.2025 року Березівський районний суд Одеської області в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Березівці кримінальне провадження №0000044 від 13.03.2025 з угодою про визнання винуватості за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Ведмежка Советського району Ростовської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в :

03.07.2023 Березівським районним судом Одеської області, ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гри. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

У листопаді 2024 року, більш точний час та місце не встановлено, у ОСОБА_5 виник умисел на підроблення посвідчення водія.

З метою реалізації свого протиправного умислу, в порушення вимог постанови Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами», а саме п. 20, згідно якого особом, позбавленим права на керування транспортними засобами за керування такими засобами у стані алкогольного сп`яніння, посвідчення водія повертається після обов`язкового проходження позачергового медичного огляду та складення теоретичного і практичного іспитів, ОСОБА_5 скориставшись мережею «Інтернет», вступив у попередню змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою щодо виготовлення підробленого посвідчення водія.

У продовження своїх протиправних дій, направлених на підроблення офіційного документа, ОСОБА_5 надав невстановленій досудовим розслідуванням особі власні анкетні дані, а також власне фото.

У подальшому, на початку січня 2025 року, за допомогою знакодрукуючого пристрою з термосублімаційним способом друку, невстановленою досудовим розслідуванням особою, підроблено та передано поштою ОСОБА_5 посвідчення водія категорії «В», з серійним номером НОМЕР_1 , видане 06.01.2025 ТСІД 1242 на ім`я ОСОБА_5 , з метою його подальшого використання.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст. 358 КК України, тобто у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, 13.03.2025, близько 15:26 год., ОСОБА_5 керуючи, без законних на те підстав, автомобілем марки Renault моделі «Каngoo», з державним реєстраційним номером НОМЕР_2 , порушив п. 2.3в «Правил дорожнього руху».

В зв`язку з чим, ОСОБА_5 був зупинений працівниками поліції у складі екіпажу сектору реагування патрульної поліції Березівського РВП ГУНП в Одеській області, на правій смузі проїжджої частини автодороги С160614 в напрямку с. Гуляївка - м. Березівка біля електроопори № 72, Березівського району Одеської області.

На вимогу працівника поліції пред`явити документ, що посвідчує особу та спеціальний статус у частині підтвердження права на керування транспортним засобом, ОСОБА_5 , за обізнаності, що документ завідомо підроблений, пред`явив працівнику поліції посвідчення водія категорії «В», серійним номером НОМЕР_1 , видане 06.01.2025 ТСЦ 1242 на ім`я ОСОБА_5 , чим умисно його використав.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документу.

30.04.2025 між прокурором Березівської окружної прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , за участю його захисника - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.3 ст. 358 КК України та ч.4 ст. 358 КК України. ОСОБА_5 у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні даних кримінальних правопорушень.

Також, сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинені кримінальні правопорушення, за ч.3 ст. 358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, за ч.4 ст. 358 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупність кримінальних правопорушень шляхом поглинання меншу суворого покарання більш суворим сторони погодились на призначення остаточного покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробувальним терміном та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України, підтвердив обставини скоєння кримінальних правопорушень у тій послідовності, що викладено в обвинувальному акті, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості, також пояснив, що розуміє наслідки укладання та затвердження угоди, вид та міру покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди.

Прокурор просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Захисник ОСОБА_6 підтримала думку свого підзахисного та прокурора про затвердження угоди про визнання винуватості.

Заслухавши учасників підготовчого судового провадження, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, угоду у про визнання винуватості, розглядаючи в порядку п.1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п.1 ч.4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Обвинувачений в судовому засіданні також просив вказану угоду про визнання винуватості затвердити і призначити узгоджене в ній покарання, при цьому беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України, в обсязі обвинувачення, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди.

Захисник в судовому засіданні проти затвердження вказаної угоди про визнання винуватості не заперечувала, просила таку затвердити.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає санкції ч.3 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч.1ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Обставинами, передбаченим ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , немає.

Враховуючи викладене, та те, що умови угоди про визнання винуватості відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_5 вчинив дії, які виразились: у підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ і яке надає право, з метою використання його підроблювачем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 358 КК України та у використанні завідомо підробленого документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Витрати пов`язані із залученням експертів у кримінальному провадженні слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід ОСОБА_5 не був обраний.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, суд

у х в а л и в:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 30.04.2025, укладену між прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за участі захисника ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.358 КК України, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки,

- за ч.4 ст.358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст. 59-1 КК України.

Згідно ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначитиОСОБА_5 , покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк в 1 (один) рік.

Відповідно до п.1, 2 ч.1 та п.2 ч.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 19.06.2025 року.

Стягнути із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави судові витрати за проведення судової технічної експертизи по справі на загальну суму 3183 гривень 60 копійок.

Речові докази посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане ТСЦ 1242 від 06.01.2025 року, на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та компанкт диск DVD-R «MEDIA» білого кольору, - залишити зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів після його проголошення.

Вирок суду першої інстанції, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акту щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1