Справа № 386/1244/25
Провадження № 1-кп/386/90/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року селище Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області

В складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селища Голованівськ, в режимі відеоконференції, клопотання прокурора у кримінальному провадженні дані про яке внесені до ЄРДР №0000053, від 01.02.2025,про продовження запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Голованівськ, Голованівського району, Кіровоградської області, українець, громадянин України, неодружений, не маючий на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, освіта професійно-технічна, військовозобов`язаний, призваний по мобілізації, курсант 3 навчального взводу 3 навчальної роти 1 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки, військової частини НОМЕР_1 , військове звання солдат, не депутат, стан здоров`я задовільний, зареєстрований та фактично проживаючий АДРЕСА_1 , раніше судимий: 20.05.2015 Голованівським районним судом Кіровоградської області по ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік 6 місяців; 03.05.2018 Ульяновським районним судом Кіровоградської області по ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців; 05.01.2023 звільнений з Вознесенської виправної колонії по відбуттю строку покарання, відповідно до ст. 89 КК України судимості не погашені.

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України.

В С Т А Н О В И В:

На розгляді у Голованівському районному суді Кіровоградської області знаходиться обвинувальний акт у вищезазначеному кримінальному провадженні.

В судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені пунктами 1, 3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою, продовжують існувати.

Вважав, що підстав для заміни або застосування іншого виду запобіжного заходу відносно обвинуваченого не має.

Пропонував суду продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000053 від 01.02.2025 щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 309 та ч. 1 ст. 317 КК України, строком на 60 днів та визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Обвинувачений та його захисник просили змінити запобіжний захід з утримання під вартою на домашній арешт за можливості, а якщо суд дійде до висновку, що той змінити не можливо то зменшити розмір застави визначену судом раніш.

Заслухавши клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, з`ясувавши думку обвинуваченого та позицію його захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити, виходячи з наступних підстав.

Конституційний Суд України в рішенні від 23.11.2017 №1-р/2017 зазначив про те, що питання щодо доцільності обрання відносно підозрюваного заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту, які були обрані на стадії досудового розслідування, мають бути повторно вирішенні на стадії судового провадження.

Продовження судом під час судового засідання застосування заходів забезпечення кримінального провадження щодо запобіжних заходів у виді домашнього арешту та тримання під вартою за відсутності клопотань прокурора порушує принцип рівності усіх учасників судового процесу, а також принцип незалежності та безсторонності суду.

А тому, суд під час судового засідання за наявності клопотання прокурора, вирішує питання щодо необхідності продовження запобіжного заходу, яке відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має бути розглянуто до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою у продовженні строку тримання під вартою має бути відмовлено (частини 4, 5 ст. 199 КПК України).

Судом встановлено, що відповідно до ухвали слідчого судді Голованівського районного суду Кіровоградської області 25.04.2025 відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави в розмірі 242240 грн.

Крім того ухвалою слідчого судді Ульяновського районного суду Кіровоградської області 20.06.2025 відносно ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою та залишено розмір застави в розмірі 242240 грн.

22.07.2025 під час проведення підготовчого судового засідання по справі судом продовжено запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою до 19 вересня 2025 року включно.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань, суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Водночас, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Пунктом 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк проти України» тяжкість обвинувачення може бути достатньою причиною разом з іншими для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тобто, у розумінні практики Європейського суду з прав людини сама тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Також у рішенні «Харченко проти України», ЄСПЛ зазначив, що тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Зважаючи на викладене, суд все ж приходить до висновку, що обставини, на які вказує прокурор, а також на які посилався слідчий суддя при обранні та продовженні ОСОБА_4 запобіжного заходу, а суд при продовженні дії запобіжного заходу, не змінилися. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, з підстав чого клопотання прокурора в цій частині підлягає до задоволення із залишенням визначеного розміру застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн., оскільки підставами для зміни розміру запобіжного заходу у виді застави у кримінальному провадженні можуть бути: необґрунтована підозра органу розслідування, відсутність збитків, давність вчинення правопорушення; майновий, сімейний публічний стан, публічність підозрюваного, обвинуваченого; відсутність ризиків з боку підозрюваного щодо перешкоджання, переховування від органів досудового розслідування; непомірний тягар розміру застави для підозрюваного та не співрозмірність для обставин кримінального правопорушення.

При цьому захистом не доведено непомірність визначеної застави можливостям обвинуваченого та не співмірність застави для обставин кримінальних правопорушень, а тому суд не вбачає підстав для зменшення суми визначеної застави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 183, 193-194, 196, 197, 199, 369-372, 392 КПК України КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити повністю.

Продовжити в межах кримінального провадження №1-кп/386/90/25, дані про яке внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000053 від 01.02.2025 року,обвинуваченому ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто з 12 вересня 2025 року по 10 листопада 2025 року включно.

Розмір застави обвинуваченому ОСОБА_4 залишити попередньою, у відповідності до ухвали слідчого судді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 20 червня 2025 року.

У разі внесення застави та звільнення з-під варти, покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки визначені в ухвалі слідчого судді Благовіщенського районного суду Кіровоградської області від 20 червня 2025 року.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала може бути оскаржена в частині продовження заходу забезпечення кримінального провадження, у вигляді тримання під вартою, до Кропивницького апеляційного суду, протягом семи днів з дня її оголошення, а обвинуваченим ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали після її оголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому, його захиснику та направити до ДУ ««Кропивницький слідчий ізолятор», для відома та виконання.

Повний текст ухвали буде складено та проголошено о 10 год. 00 хв. 15 вересня 2025 року.

Суддя: ОСОБА_1