ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 486/1280/25

Провадження № 1-кп/486/203/2025

01 серпня 2025 року м. Південноукраїнськ

Південноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 28 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Маріуполя, Донецької області, громадянки Україна, з вищою освітою, одруженої, маючої на утриманні малолітню дитину, керівника відділу АБ «УКРГАЗБАНК» №475/14 (Б), зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

за ч. 2 ст. 209-1, ч. 3 ст. 362 КК України,

учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 у режимі відеоконференції,

обвинувачена ОСОБА_3 ,

захисник ОСОБА_5 у режимі відеоконференції,

В С Т А Н О В И В:

Не пізніше 04 квітня 2024 року у ОСОБА_3 в ході спілкування з ОСОБА_6 , виник злочинний умисел, спрямований на незаконне розголошення інформації щодо фінансових операцій та їх учасників між суб`єктами первинного фінансового моніторингу всупереч вказаними вище вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», Правил фінансового моніторингу АБ «УКРГАЗБАНК» та Програми здійснення належної перевірки клієнтів АБ «УКРГАЗБАНК».

Так, 04 квітня 2024 року, о 14:59 год ОСОБА_3 , перебуваючи у своєму службовому кабінеті відділення №475/14 (Б) за адресою: м. Южноукраїнськ, пр. Незалежності, 20, прим. 183, реалізуючи свій злочинний умисел, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за допомогою месенджера «Viber» з власного номеру телефону НОМЕР_1 надіслала ОСОБА_6 на телефон номер НОМЕР_2 фото-повідомлення, що містило інформацію первинного фінансового моніторингу про клієнтів АБ «УКРГАЗБАНК», зокрема ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , а саме, відомості у табличному вигляді, де в крайньому стовпці зазначено порядковий номер від 25 до 30 включно, в наступному стовпці вказано ПІБ клієнтів АБ «УКРГАЗБАНК»: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , далі стовбець із РНОКПП, значення якого вказано навпроти кожного із клієнтів відповідно НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, у крайньому правому стовпці зазначено відділення, яке є однаковим для всіх 413/14.

При цьому ОСОБА_13 достовірно було відомо, що Департаментом комплаенс АБ «УКРГАЗБАНК» в ході належної перевірки зазначених клієнтів 21 березня 2024 року направляло службову записку №106/30878/2024 до Миколаївської обласної дирекції АБ «УКРГАЗБАНК» з метою встановлення можливості подальшого підтримання ділових відносин з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 відповідно до вимог чинного законодавства України з питань фінансового моніторингу.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 30 квітня 2024 року о 13:38 год. ОСОБА_13 у ході розмови (із номеру телефону НОМЕР_3 ) з ОСОБА_6 (на номер телефону НОМЕР_2 ) умисно, повторно, переслідуючи корисливі мотиви, повідомила останньому відомості, які не підлягають розголошенню третім особам, а саме, про розірвання ділових відносини із клієнтами банку АБ «УКРГАЗБАНК» ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , у зв`язку з переказами останніми грошових коштів у великих сумах. При цьому ОСОБА_13 , пообіцяла посприяти у переведенні залишку грошових коштів на заблокованих рахунках зазначених клієнтів.

Разом з цим, вироком Печерського районного суду м. Києва від 05 листопада 2024, справа № 757/47245/24-к ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 200 КК країни, у неправомірному використанні, а саме здійсненні обміну (вводу, виводу) електронних грошей.

В результаті незаконних дій ОСОБА_3 заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом державним інтересам, яка полягала в порушенні принципу конфіденційності взаємодії між суб`єктами фінансового моніторингу, що унеможливило ефективне реагування уповноважених суб`єктів на підозрілі фінансові операції та забезпечило можливість третім особам розпоряджатись коштами, отриманих злочинним шляхом. Крім того, поставило під загрозу інтереси держави у сфері міжнародного співробітництва, відповідно до стандартів FATF.

Своїми умисними діями, ОСОБА_3 , з корисливих мотивів з метою отримання матеріальної винагороди порушила норми статей 9, 12 Закону, положення Інструкції начальника відділення, положення «Правил фінансового моніторингу АБ «УКРГАЗБАНК», розголосила конфіденційну інформацію (відомості первинного фінансового моніторингу) ОСОБА_6 - особі, яка не мала права її отримувати, чим спричинила істотну шкоду, яка полягала у підриві довіри до системи фінансового моніторингу, який функціонує у державі.

Крім того, у точно невстановлений досудовим розслідування час, але не пізніше 25 січня 2024 року, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, спрямований на несанкціоновану зміну інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах АБ «УКРГАЗБАНК», зокрема «SCROOGE-ІІІ» та WebBank з метою отримання грошової винагороди від ОСОБА_6 .

Усвідомлюючи, що реалізація зазначеного умислу потребує залучення інших співробітників банку, ОСОБА_3 залучила до спільної злочинної діяльності іншу особу, підлеглу, яка, діючи умисно, добровільно, розуміючи протиправний характер своїх дій, погодилась на спільне вчинення злочину.

Так, 25 січня 2024 року о 14:40 год. інша особа, діючи за вказівкою та під контролем ОСОБА_3 , усупереч вимогам Положення про порядок відкриття та закриття рахунків фізичним особам, затвердженого Протоколом Правління АБ «УКРГАЗБАНК» №5 від 16 березня 2023 року та Програми здійснення належної перевірки клієнтів, затвердженої Протоколом №76 від 05 вересня 2024 року, за допомогою відповідного наданого їй логіну та паролю здійснила вхід до програмного забезпечення АБ «УКРГАЗБАНК» WebBank, де сформувала «Анкету Клієнта» на ім`я ОСОБА_14 , якій присвоюється номер контрагента - UGB . В подальшому, прикріпила скановані копії документів та заповнений самостійно від імені ОСОБА_14 опитувальник до Анкети Клієнта (UGB ) в ПЗ WebBank. Далі дані із Анкети Клієнта ОСОБА_14 ( НОМЕР_4 ) створеної в ПЗ WebBank інша особа синхронізувала в АБС «SCROOGE-ІІІ». Надалі інша особа сформувала у АБС «SCROOGE-ІІІ» договір, роздрукувала його та передала із іншими документами ОСОБА_3 для перевірки та підпису.

При цьому, усвідомлюючи свою протиправну діяльність та розуміючи, що здійснила вище переховані дії спрямовані на відкриття рахунку на ім`я ОСОБА_14 без його фізичної присутності у відділенні банку, без подання ним відповідної заяви або інших документів, у тому числі в телефонному чи електронному форматі, зокрема зазначивши у рядках АС «SCROOGE-ІІІ».

В подальшому ОСОБА_3 , достеменно знаючи про те, що ОСОБА_14 не звертався до банку, та що жодних заходів ідентифікації і верифікації ним не проходило, з метою реалізації злочинного умислу, усупереч положенням п. 3.1.24 посадової інструкції, яка зобов`язує її забезпечувати коректне заведення та актуалізацію клієнтських анкет, перевірку, візування та верифікацію електронних документів у банківських інформаційних системах погодила іншій особі відкриття зазначеного рахунку та внесення відповідних даних до АБС «SCROOGE-ІІІ» та WebBank.

Після цього інша особа перевела створений договір у стан «Діючий» у АБС «SCROOGE-ІІІ».

За аналогічних обставин ОСОБА_3 та інша особа у період з 25 січня 2024 року по 27 січня 2024 року, у денний час відкрили також рахунки на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , які також не зверталися до відділення №475/14 (Б) АБ «УКРГАЗБАНК», не подавали відповідних заяв і не проходили процедури ідентифікації та верифікації.

За таких обставин, ОСОБА_3 , обіймаючи посаду начальника відділення №475/14 (Б) АБ «УКРГАЗБАНК», будучи службовою особою юридичної особи приватного права та маючи право доступу до автоматизованих систем банку АБ «УКРГАЗБАНК» АБС «SCROOGE-ІІІ» та AC WebBank, діючи за попередньою змовою з іншим працівником банку, забезпечила відкриття рахунків та випуск банківських платіжних карток на ім`я ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_7 , ОСОБА_16 . У подальшому, відповідно до досягнутої домовленості, ці картки були передані ОСОБА_6 в обмін на грошову винагороду.

ОСОБА_3 та інша особа, маючи відповідні посадові повноваження та повний доступ до автоматизованих банківських систем, вчинили несанкціоновані дії з інформацією, що оброблюється в автоматизованих системах АБ «УКРГАЗБАНК» «SCROOGE-ІІІ» та WebBank.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 2 ст. 209-1 КК України, як розголошення факту обміну інформацією про фінансову операцію та її учасників між суб`єктами первинного фінансового моніторингу, яка їй стала відома у зв`язку з її службовою діяльністю, чим заподіяла істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам та за ч. 3 ст. 362 КК України, а саме у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, за попередньою змовою групою осіб.

28 червня 2025 року між прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержання законів органами БЕБ України Київської міської прокуратори ОСОБА_17 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладено угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні №0000001 внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 28 червня 2025 року.

Відповідно до умов угоди, ОСОБА_3 беззастережно визнала свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209-1, ч. 3 ст. 362 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 2 ст. 209-1 КК України у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік; за 3 ст. 362 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Відповідно до ст. 70 КК України призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. Звільнити ОСОБА_3 в порядку визначеному ч. 2 ст. 75 КК України, від відбування покарання з випробовуванням, термін іспитового строку, якого встановить суд. Покласти відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_3 обов`язки, які визначить суд.

Обвинуваченій роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, вона надала згоду на призначення запропонованої міри покарання.

В судовому засіданні прокурор зауважив, що при укладенні угоди дотримані вимоги і правила КПК України, просив затвердити дану угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання. Речові докази просив повернути особам у яких вони були вилучені.

Обвинувачена ОСОБА_3 не заперечувала проти затвердження угоди, при цьому беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209-1, ч. 3 ст. 362 КК України, дала згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявила, що здатна реально виконати взяті на себе відповідно угоди зобов`язання.

Захисник також просив затвердити угоду, яка була укладена в його присутності.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди (абз. 2 ч. 4 ст. 469 КПК України).

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких ОСОБА_3 обвинувачується, згідно ст. 12 КК України є нетяжким та тяжким злочинами.

На виконання вимог ст. 474 КПК України судом з`ясовано обставини, що дозволяють впевнитися в тому, що ОСОБА_3 усвідомлює свої права, зміст, наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде до неї застосовано, а також те, що укладення угоди є добровільним.

Дослідивши угоду про визнання винуватості, заслухавши доводи обвинуваченої, враховуючи думку прокурора та захисника, суд вважає, що угода про визнання винуватості укладена між обвинуваченою і прокурором в присутності захисника, відповідає вимогам КПК України та КК України. Дії обвинуваченої ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 209-1, ч. 3 ст.362 КК України кваліфіковані правильно, шкода завдана лише державному інтересу, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, обвинувачена беззастережно визнала вину, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, а також ч. 2 ст. 209-1 та ч. 3 ст.362 КК України.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що угода про визнання винуватості, укладена між прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержання законів органами БЕБ України Київської міської прокуратори ОСОБА_17 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , підлягає затвердженню.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Судові витрати відсутні.

Доля речових доказів підлягає вирішенню відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 28 червня 2025 року, укладену між прокурором у кримінальному провадженні - заступником начальника відділу нагляду за додержання законів органами БЕБ України Київської міської прокуратори ОСОБА_17 та обвинуваченою ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному 28 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000001.

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 209-1, ч. 3 ст. 362 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання:

- за ч. 2 ст. 209-1 КК України у виді штрафу у розмірі 3000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих функцій на строк 1 рік;

- за 3 ст. 362 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік 6 (шість) місяців, якщо вона протягом іспитового строку не вчинить нового злочину.

На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 та п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази:

- вилучені 29 серпня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_18 , за адресою: АДРЕСА_2 : заяви-договори з банківськими установами, 9 нотаріальних довіреностей на представлення інтересів у банківських установах, 41 банківську картку, 3 накопичувачі інформації; 22 тримачі сім карток; 22 мобільних телефони, ноутбук, - повернути ОСОБА_18 , як власнику;

- вилучені 29 серпня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 : заяви-договори з банківськими установами, 9 банківських карток, 1 мобільний телефон; ноутбук - повернути ОСОБА_6 , як власнику.

- вилучені 29 серпня 2024 року за місцем проживання ОСОБА_19 , адресою: АДРЕСА_4 : чорнові записи, заяви-договори з банківськими установами, 8 нотаріальних довіреностей на представлення інтересів в банківських установах, 3 банківські картки, 44 тримачі сім карток, 5 мобільних телефонів, ноутбук - повернути ОСОБА_19 , як власнику.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Південноукраїнський міський суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, з особливостями, встановленими ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1