Справа №333/3039/25
Провадження №1-кс/333/1931/25
УХВАЛА

Іменем України

05 червня 2025 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ТУ ДБР ОСОБА_3 , прокурора Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою укримінальному провадженні № 0002223 та додані до нього матеріали відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малий Стидин Костопільського району Рівненської області, громадянина України, військовослужбовця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

02 червня 2025 року старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням про продовження строку тримання під вартою.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 04.04.2025, близько 08 години, за адресою: АДРЕСА_2 , на території якого перебувала ОСОБА_8 , солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи протиправний та позастатутний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що старший лейтенант ОСОБА_8 є його начальником за посадою та військовим званням, реалізуючи прямий умисел, що виник напередодні, направлений на погрозу вбивством начальника тимчасово виконуючого обов`язки командира 5 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 , у зв`язку із виконанням останньою обов`язків з військової служби щодо бойової та мобілізаційної готовності, бойової підготовки, виховання, військової дисципліни і морально-психологічного стану особового складу, витягнув з карману власної куртки гранату Ф-1, вийняв з неї чеку, привівши її в бойове положення, побачивши старшого лейтенанта ОСОБА_8 , таким чином, погрожував їй вбивством шляхом демонстрації приведеної у готовність гранати та її подальшого можливого підриву.

Таким чином ОСОБА_6 , за викладених вище обставин, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України погроза вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчинена в умовах воєнного стану.

07.04.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Слідчий посилається, що вина ОСОБА_6 в інкримінованому йому злочині підтверджується зібраними у провадженні доказами:

- показаннями допитаних під час досудового розслідування потерпілого та свідків, які пояснили обставини вчинення кримінального правопорушення;

- матеріалами, наданими військовою частиною НОМЕР_1 за фактом погрози вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненої в умовах воєнного стану;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

08.04.2025 року слідчим суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06.06.2025 (включно).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 28.04.2025 року, ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2025 року, якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 червня 2025 року включно, змінено в частині строку дії ухвали, до 5 червня 2025 року включно.

На даний час виникла необхідність у продовженні стосовно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлені ризики, визначені ст.177 КПК України, які вказують на те, що застосування менш суворого запобіжного заходу не забезпечить його належну процесуальну поведінку та надасть можливість уникнути підозрюваному кримінальної відповідальності шляхом: переховування від органів досудового розслідування та суду; незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; та вчинити інше кримінальне провадження.

Слідчий, в судовому засіданні наполягав на задоволенні клопотання з підстав викладених в ньому.

Прокурор, в судовому засіданні повністю підтримав клопотання слідчого та стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені КПК України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_6 заперечував щодо клопотання слідчого.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, зазначила про необґрунтованість підозри ОСОБА_6 за ст.. 405 ч.4 КК України та послалась на відсутність ризиків, оскільки ОСОБА_6 , є військовослужбовцем з 2022 року, має двох неповнолітніх дітей, ризик переховування з боку підозрюваного відсутній. Також відсутній ризик впливу на свідків та потерпілу, оскільки вказані особи вже допитані. Просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що 07.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.4 ст.405 КК України (кримінальне провадження №0002223).

Клопотання слідчого погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 та оформлене відповідно до вимог ст.184 КПК України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином слідчим виконані вимоги ч.3 ст.184 КПК України у повному обсязі.

07.04.2025 року у кримінальному провадженні №0002223 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 та вручено останньому.

07.04.2025 року о 14-10 годині підозрюваному ОСОБА_6 вручено копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

08.04.2025 року слідчим суддею Комунарського районного суду м.Запоріжжя відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 06.06.2025 (включно).

Постановою Запорізького апеляційного суду від 28.04.2025 року, ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 8 квітня 2025 року, якою відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 06 червня 2025 року включно, змінено в частині строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 строком до 5 червня 2025 року включно.

28.05.2025 року підозрюваному ОСОБА_6 вручено копію клопотання слідчого про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та копії доданих до нього матеріалів.

Згідно постанови від 02 червня 2025 року, керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_9 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України до 3 (трьох) місяців, тобто до 07 липня 2025 року.

Згідно ч.3,5 ст.199 КПК України слідчий суддя відмовляє у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики та існують обставини, що перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, які виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Відповідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, у кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення. Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім цього, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагають від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У рішенні по справі «Феррарі-Браво проти Італії» Європейський суд з прав людини вказує, що затримання і тримання особи під вартою допустимі не лише у випадку доведеності факту скоєння злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою попереднього розслідування, досягненню мети якого і є тримання під вартою. Факти, що викликають підозру, не обов`язково повинні бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, що являється завданням наступних етапів кримінального процесу.

Відповідно до пункту 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п.32, Series A, №182).

Згідно з п.1 ч.1 ст.178 КПК України слідчий суддя при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний оцінити вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення.

Розглядаючи питання обґрунтованості пред`явленої підозри ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.405 КК України, слідчий суддя звертає увагу на те, що як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що ця особа могла б скоїти злочин.

Враховуючи наведену правову позицію, й обставини провадження, обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального провадження підтверджується доказами, доданими до клопотання, а саме: показаннями допитаних під час досудового розслідування потерпілої та свідків, які пояснили обставини вчинення кримінального правопорушення; матеріалами, наданими військовою частиною НОМЕР_1 за фактом погрози вбивством начальникові у зв`язку з виконанням ним обов`язків з військової служби, вчиненої в умовах воєнного стану; іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності, які в сукупності дають достатньо вагомі підстави зробити об`єктивний висновок, що він міг скоїти цей злочин.

Як зазначено в клопотанні, на теперішній час закінчити досудове розслідування кримінального провадження до спливу строку дії запобіжного заходу обраного до ОСОБА_6 неможливо, у зв`язку із необхідністю проведення ряду слідчих (розшукових) та процесуальних дій.

На думку слідчого судді, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, дані про особу підозрюваного, а саме скоєнні тяжкого злочину, конкретні обставини інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про існування з боку підозрюваної особи наступних ризиків: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою слідчий суддя враховує вимоги п.п.3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Таким чином, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти наведеним під час розгляду клопотання ризикам, оцінюючи ступінь порушення цінностей суспільства у даному кримінальному провадженню, намагаючись забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, слідчий суддя вбачає, що клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою необхідно задовольнити.

Також, слідчий суддя вважає істотними зазначені слідчим та прокурором обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

Крім того, обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід, з урахуванням його тривалості, не виходить за межи розумного строку та відповідає характеру і тяжкості діяння, в якому він підозрюється.

Відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно ч.4 ст.183 КПК України, зокрема, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 КК України.

Враховуючи конкретні обставини даного кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Відповідно до ст.198 КПК України висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Керуючись, ст.ст.3,176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 198, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 , про продовження строку тримання під вартою укримінальному провадженні № 0002223 задовольнити повністю.

Продовжити стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Запорізький слідчий ізолятор» в межах строку досудового розслідування, а саме до 07 липня 2025 року включно.

Виконання ухвали доручити начальнику Державної установи «Запорізький слідчий ізолятор». Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Слідчий суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя ОСОБА_1