Номер справи 171/2376/25
Номер провадження 1-кс/171/352/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.25 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 за участю скаржника ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого від 22.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000142 від 05.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.388 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Апостолівського районного суду Дніпропетровської області в порядку, передбаченому ст. 303 КПК України, зі скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого СВ ВП №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні № 0000142 від 05.06.2025 про відмову у задоволенні клопотання від 19.06.2025 про визнання потерпілим та з інших питань. Зобов`язати слідчу здійснити належну реєстрацію кримінального провадження та невідкладно вжити заходи щодо накладення арешту на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_5 та його дружині ОСОБА_6 , всебічно, повно та об`єктивно провести досудове розслідування стосовно групи осіб за ст.ст. ч. 1 ст. 388 КК України; ч. 2 ст.361 КК України; ч. 2 ст. 364; ч. 2 ст. 366 КК України, ч. 3 ст.365-2 КК України. Визнати його потерпілим у даному кримінальному провадженні. Зобов`язати слідчу невідкладно накласти арешт на майно, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 203 ( а саме будівлі та споруди колишнього механізованого току. ОСОБА_5 у незаконній спосіб переоформила 26.03.2020 року, 13.04.2020 року, 15.04.2020 року цього майна на свою дружину ОСОБА_6 )

У судовому засіданні скаржник скаргу підтримав, просив задовольнити з викладених у ній підстав.

Слідча у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги. Зазначила, що на час розгляду даної скарги у кримінальному провадженні процесуальний статус ОСОБА_3 , визначено як свідка, як особі якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження, досудове розслідування ще триває.

Вислухавши скаржника, слідчого, дослідивши скаргу та матеріали, якими вона обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку про відмову задоволенні заявлених вимог, виходячи з наступного.

Стаття 2 КПК України встановлює, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтями 8,9 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають змісті спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п. 5 ч. 1ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

За змістомст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду саме під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч.5 ст.55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000142 від 05.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.358 КК України.

19.06.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого ВП №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області з заявою про залучення до кримінального провадження в якості потерпілого.

22.06.2025 постановою старшого слідчого СВ ВП №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 відмовлено у задоволення вищезазначеного клопотання.

Відповідно до ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Отже, відповідно до ст.110 КПК України постанова про відмову у визнанні потерпілим має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено всі обставини та правові підстави, які виключають можливість визнання потерпілим у кримінальному провадженні, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Правова природа оскарження рішень слідчого, прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку вирішення клопотань, а й вмотивованості постановлених рішень, що може випливати із оцінки таких клопотань на предмет можливості і доцільності здійснення відповідних процесуальних дій.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 388 КК України, відноситься XVIII розділу КК України, що стосується злочинів проти правосуддя.

Злочини проти правосуддя мають формальний склад злочину. Основний безпосередній об`єкт злочину - це порядок забезпечення нормальної діяльності огранів державної влади,які виконують судові акти та інші рішення уповноважених органів, а додатковий -власність.

Враховуючи, що кримінальним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 388, яке розслідується у вказаному кримінальному провадженні, та полягає у відчуженні ОСОБА_7 , майна на яке накладено арешт та невиконанні постанови про накладення арешту від 01.06.2021, було порушено порядок забезпечення нормальної діяльності органів, які виконують рішення уповноважених органів. Таким чином, саме у вказаній події відсутня шкода, яка завдана ОСОБА_3 .

Отже, висновки слідчого узгоджуються з положеннями ч. 1, ч. 5 ст. 55 КПК України, зміст постанова слідчого відповідає вимогам ст.110 КПК України, тому відсутні підстави для її скасування.

Згідно ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого слідчим суддею постановляється ухвала про скасування рішення слідчого, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову в задоволенні скарги.

Стаття 307 КПК України не надає слідчому судді повноваження своєю ухвалою зобов`язувати слідчого, дізнавача чи прокурора прийняти певне рішення під час досудового розслідування, в даному випадку повторно розглядати клопотання захисника.

При цьому слідчий суддя бере до уваги, що згідно зі ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій.

Слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст. 40 КПК України).

При цьому слідчий суддя враховує, що слідчим у спірній постанові наведено мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на вимоги кримінально процесуального законодавства України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що постанова старшого слідчого СВ ВП №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 22.06.2025 про відмову у задоволенні клопотання є вмотивованою, обґрунтованою та такою, що відповідає нормам Кримінального процесуального кодексу України.

Окремо слідчий суддя вважає за необхідне зазначити про те, що відповідно до п.18 ч.1ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

За такого, слідчий суддя, розглядаючи подану в порядку п.5 ч.1ст.303 КПК України скаргу на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим має право, відповідно до визначенихст.307 КПК України повноважень, лише скасувати оскаржене рішення слідчого або залишити скаргу без задоволення в залежності від того, чи є таке рішення законним та обґрунтованим та чи допущене при винесенні такого рішення слідчого порушення прав, свобод та інтересів особи в кримінальному провадженні, чи ні. Слідчий суддя при цьому не має повноважень давати оцінку діям чи бездіяльності слідчого або зобов`язувати слідчого провести певні дії, оскільки предметом оскарження за п.5 ч.1ст.303 КПК України може бути виключно рішення слідчого, а не його бездіяльність.

Така позиція також підтверджується аналізом положень ч.5ст.40 КПК України, за якою слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. При цьому, у відповідності до ст.ст.36,39,40 КПК України вказівки слідчому щодо проведення слідчих діймають право надавати лише прокурор чи керівник органу досудового розслідування, що узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 01.12.2022 року по справі №522/7836/21.

За такого, слідчий суддя, виходячи з процитованих вище положень, в межах оскарження рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим не має повноважень надавати вказівки слідчому та не має повноважень зобов`язувати слідчого прийняти конкретне рішення, а тому не може бути задоволена скарга в цій частині.

Крім того, як було вище зазначено, що відповідно до ч.2 ст.55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

При цьому процесуальний закон не обмежує права особи на будь-якій стадії судового провадження звернутися до суду із заявою про визнання її потерпілою.

За такого, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись статями242-244,332,372,375,376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Поновити строк для подання скарги на постанову слідчого СВ ВП №8 Криворізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 22.06.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні № 0000142.

Скаргу залишити без задоволення.

Ухвала є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1