Провадження № 1-кс/522/4816/25
УХВАЛА

04 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого від 11.08.2025, ухваленої в рамках кримінального провадження №0000417 від 18.06.2025 року,

встановив:

До Приморського районного суду м. Одеси надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого від 11.08.2025, ухваленої в рамках кримінального провадження №0000417 від 18.06.2025 року.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, був повідомлений належним чином.

При цьому, слідчим суддею встановлено, що зазначена скарга подана особою, яка не має права на її подання.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України слідчий суддя, суд повертає скаргу, якщо скаргу подала особа, яка немає права подавати скаргу.

Згідно з ст. 50 КПК України, повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються: 1) свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю; 2) ордером, договором або дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Встановлення будь-яких додаткових вимог, крім пред`явлення захисником документа, що посвідчує його особу, або умов для підтвердження повноважень захисника чи для його залучення до участі в кримінальному провадженні не допускається.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що законодавець у ч.1 ст.50 КПК України імперативно закріпив надання адвокатом свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (п. 1 ч. 1 ст. 50 КПК України ) та документа з передбаченого в п.2 ч.1 цієї статті альтернативного переліку документів.

Тобто, законодавець зобов`язав адвоката надати суду свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, а також надав право альтернативного вибору щодо документів, передбачених у п.2 ч.1 ст.50 КПК України, якими може бути підтверджено повноваження захисника у конкретному кримінальному провадженні.

Такий висновок міститься в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18 листопада 2019 року (справа №648/3629/17, провадження №51-9792кмо18).

Окремо також слід відзначити правову позицію, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі № 9901/847/18, відповідно до якої системний аналіз положень статті 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" та пункту 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17.12.2012 № 36, дає підстави для висновку, що законодавець чітко відокремив судові органи як такі, що повинні бути окремо зазначені в ордері на надання правової допомоги, зокрема, в графі "Назва органу, в якому надається правова допомога", з огляду на що вказав, що в ордері на надання правової допомоги має бути зазначено не абстрактний орган державної влади, а конкретна назва такого органу, зокрема конкретного суду.

При цьому до скарги адвокатом ОСОБА_3 долучено копію ордеру про надання правової допомоги ОСОБА_4 в усіх органах державної влади.

Слідчий суддя зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 17 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» систему судоустрою складають: 1) місцеві суди; 2) апеляційні суди; 3) Верховний Суд.

Враховуючи наведене вище, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки адвокатом належним чином не підтверджено слідчому судді повноваження щодо представлення інтересів ОСОБА_4 у Приморському районному суді м. Одеси, у тому числі і на звернення зі скаргою до слідчого судді, то у даному випадку скаргу подано особою, яка не має права на її подання.

В свою чергу, оскільки у даному випадку встановлено, що адвокатом належним чином не підтверджено слідчому судді повноваження щодо представлення інтересів ОСОБА_4 у Приморському районному суді м. Одеси, вже після відкриття провадження за скаргою, то скарга має бути залишена без розгляду.

Разом з цим слідчий суддя роз`яснює, що скаржник не позбавлений права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування постанови слідчого від 11.08.2025, ухваленої в рамках кримінального провадження №0000417 від 18.06.2025 року, залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1