Справа №613/1847/24 Провадження № 1-кс/613/511/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

представника потрепілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Богодухові в режимі відеоконференції заяву представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0000406 від 31 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286-1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

До Богодухівського районного суду Харківської області 03 вересня 2025 року надійшла заява від представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286-1 КК України.

Свою заяву мотивує тим, що 03 вересня 2025 року, будучи законним шляхом викликаний до судового засідання обвинувачений за ч.2 ст.286-1 КК України ОСОБА_8 , в судове засідання вдруге не з`явився без поважної причини, повідомив, що його водій не встиг привезти в судове засідання. Вважає, що таке пояснення є знущанням над потерпілим. 05 серпня 2025 року судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_8 без повідомлення причин не з`явився у судове засідання, призначене на 15 липня 2025 року, будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи. Крім того, в судовому засіданні 21 травня 2025 року стало відомо, що ОСОБА_8 зустрічався зі свідком ОСОБА_9 у м. Харкові, після чого свідок ОСОБА_9 спочатку відмовився давати показання, а потім надав показання, змінивши їх та повідомивши обставини, які не повідомляв під час досудового розслідування, щодо технічного стану транспортного засобу, що свідчить про незаконний вплив обвинуваченого на зазначеного свідка з метою надання свідчень на користь ОСОБА_8 .

Суддя ОСОБА_7 наголошувала на необхідності врахування стороною захисту висновків ухвали слідчого судді від 02 серпня 2024 року, та неухильного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків. При цьому, суддя ОСОБА_7 ігноруючи будь які вимоги приймає рішення про можливість участі в якості обвинуваченого невстановленій особі яка знаходиться поруч з адвокатом ОСОБА_10 , який підключився за допомогою власного обладнання, за системою ВКЗ. Ця особа, нібито обвинувачений не заявляла клопотання про можливість прийняти участь за допомогою системи ВКЗ та не зареєстрована у ВКЗ. Жодних клопотань від ніби - то обвинуваченого не надходило, суддя ОСОБА_7 не ставила на обговорювання це питання, не виносила ухвалу у нарадчій кімнаті з цього приводу. А перейшла до допиту свідків.

Суддя ОСОБА_7 жодним чином не відреагувала на відсутність в залі судового засідання обвинуваченого, хоча у попередньому судовому засіданні особисто його попереджала про відповідальність у випадку повторної неявки в зал судового засідання. Суддя усно визнала явку до суду обвинуваченого раніше судимого, за допомогою відеозв`язку де він не зареєстрований у підсистемі ВКЗ, який не пройшов реєстрацію та ідентифікацію у ВКЗ, не заявив письмового клопотання та не повідомив причини неможливості з`явитися та вже попередженого суддею про наслідки неявки в зал судового засідання. При тому суддя не винесла ухвалу у нарадчій кімнаті з цього приводу. Вказані вище обставини свідчать про упередженість та некомпетентність судді ОСОБА_7 , яка зайняла позицію обвинуваченого та дозволяє йому знущатися з потерпілого, ігнорувати вимоги суду та затягувати судовий розгляд.

Представник потрепілого ОСОБА_5 , в судовому засіданні свою заяву про відвід судді ОСОБА_7 підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в ній. Підтвердив, що дійсно ОСОБА_8 вже неодноразово не з`являвся в судові засідання, чим затягує розгляд справи, він попереджався суддею ОСОБА_7 про наслідки його неявок в судові засідання. 03 вересня 2025 року, обвинувачений знову не з`явився до суду. При цьому, на відеоконференцз`язок вийшов його захисник ОСОБА_4 , біля якого поряд знаходилась особа, яка представилась ОСОБА_8 , але до суду не надходило клопотань від обвинуваченого про його участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, дане питання не обговорювалось та не вирішувалось суддею ОСОБА_7 в нарадчій кімнаті. Суддя усно визнала явку до суду обвинуваченого ОСОБА_8 , за допомогою відеозв`язку , що свідчить про упередженість та некомпетентність судді ОСОБА_7 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні при розгляду заяви покладався на розсуд суду. Пояснив, що 03 вересня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання в Богодухівський районний суд не з`явився, його захисник ОСОБА_4 приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції та з ним поряд була особа, яка представилась, як ОСОБА_8 . Клопотань від ОСОБА_8 про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 03 вересня 2025 року не надходило, тому дане питання не обговорювалось.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засідання заперечив проти задоволення заяви представника потерпілого ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 , оскільки його підзахисний ОСОБА_8 з об`єктивних причин не встигав в судове засідання, оскільки знаходився в м. Харкові, щоб не затягувати розгляд справи, він приєднався до захисника і вони вдвох вийшли на відеозв`язок. Особу обвинуваченого було встановлено в судовому засіданні раніше, тому немає підстав вважати, що у відеоконференції приймала участь інша особа, а не обвинувачений.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні думку свого захисника підтримав в повному обсязі.

Суддя ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилась, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. .

Суд заслухавши учасників судового розгляду та дослідивши матеріали заяви приходить до такого висновку.

Відповідно до ч. 3, ч. 4 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює право на справедливий суд, кожна людина має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Важливою процесуальною гарантією реалізації права кожної людини на справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом у кримінальному провадженні України є інститут відводів професійних суддів і присяжних, який являє собою сукупність процесуальних норм, що передбачають ініціювання та вирішення питання про недопущення судді до участі або усунення його від участі в кримінальному провадженні за наявності обставин, що виключають таку участь.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 43).

В своїй заяві представник потерпілого ОСОБА_5 посилається на те, що суддя ОСОБА_7 не відреагувала на відсутність в залі судового засідання обвинуваченого, усно визнала явку до суду обвинуваченого за допомогою відеозв`язку, де він не зареєстрований у підсистемі ВКЗ, не пройшов реєстрацію та ідентифікацію у ВКЗ, не заявив письмового клопотання та не повідомив причини неможливості з`явитися, не винесла ухвалу у нарадчій кімнаті з цього приводу, що дає підстави вважати наявність підстав, які викликають сумніви у неупередженості та некомпетентності судді.

Статтями 75 та 76 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав для відводу судді.

Згідно з ч. 5 ст. 80 КПК України, відвід повинен бути вмотивованим.

Разом із цим, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Перевіривши матеріали заяви, вислухавши учасників розгляду, суд встановив, що жодної з підстав, які б згідно вимог ст. 75, 76 КПК України перешкоджали участі судді ОСОБА_7 в розгляді справи, заявник не навів.

При цьому, суд зазначає, що процесуальна діяльність судді у кримінальному провадженні не є підставою для відводу судді від розгляду справи.

Обставини, які викликали б сумнів в об`єктивності та неупередженості судді ОСОБА_7 - відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 81 КПК України, у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу.

Представником потерпілого ОСОБА_5 не надано фактів і об`єктивних даних, що вказують на упередженість та необ`єктивність судді ОСОБА_7 при розгляді зазначеного кримінального провадження.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що у заяві про відвід відсутні дані, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що передбачені ст. 75,76 КПК України, а також, що є обставини, що виключають участь судді у кримінальному провадженні та докази, що вказують на упередженість судді і прийняття рішення щодо задоволення заявленого відводу, а тому з урахуванням безпідставності заявленого відводу, суд відмовляє у його задоволенні.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 75, 76, 81, 369-372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника потерпілого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження №0000406 від 31 липня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 286-1 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

СУДДЯ