Справа № 206/3670/25
Провадження № 1-в/206/201/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Дніпро

Самарський районний суд міста Дніпра в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

представника Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Дніпро подання Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, засудженого 22.01.2024 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч.1 ст. 14, ч. 4 ст. 111-1 КК Украни до 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатись діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 10 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на 1 рік, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , про звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строку випробування,

ВСТАНОВИВ:

Вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено за ч.1 ст.14, ч. 4 ст. 111-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатись діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 10 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на 1 рік.

Представник Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала подання та просили його задовольнити. Зауважила, що у період випробувального терміну ОСОБА_5 до Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області не з`являвся. Місце перебування ОСОБА_5 невідоме. Відносно засудженого проводяться розшукові дії, однак документа, який би це підтверджував суду не надано.

Прокурор в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення вищезазначеного подання.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, судом вживались заходи щодо повідомлення ОСОБА_5 про дату та час судового засідання.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Згідно з вимогами п. 9 ч. 1 ст. 537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

У відповідності до п.3 ч.2 ст.539КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9, 13-3 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 7 ст. 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», у разі неможливості здійснення правосуддя судом з об`єктивних причин під час воєнного або надзвичайного стану, у зв`язку зі стихійним лихом, військовими діями, заходами щодо боротьби з тероризмом або іншими надзвичайними обставинами може бути змінено територіальну підсудність судових справ, що розглядаються в такому суді, за рішенням Вищої ради правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Відповідно вимог ч. 2 ст. 65 КВК України, після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Таким чином, як вбачається з системного аналізу вищевказаних положень діючих Кримінального кодексу України та Кримінально-виконавчого кодексу України підставою звільнення засудженого від призначеного покарання, окрім закінчення іспитового строку, також являється встановлення факту виконання ним протягом іспитового строку покладених на нього судом обов`язків та не вчинення нового злочину.

Контроль за поведінкою засуджених осіб, які звільнені від відбування покарання з випробуванням, та його порядок визначений Кримінально-виконавчим Кодексом України.

Відповідно до ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Як вбачається з матеріалів справи, вироком Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 22.01.2024 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було засуджено за ч.1 ст.14, ч. 4 ст. 111-1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатись діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг строком на 10 років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного основного покарання з випробуванням на 1 рік.

Відомостей щодо встановлення місцезнаходження засудженого ОСОБА_5 матеріали подання не містять, а тільки інформацію щодо його місця проживання відповідно до вироку: АДРЕСА_1 .

Відтак, з подання вбачається, що ОСОБА_5 в період іспитового строку не виконувались обов`язки, визначені судом, оскільки з моменту винесення вироку та призначеного строку випробування до Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області засуджений не з`являвся.

Тобто, закінчення іспитового строку не означає, що засуджений визнається звільненим від відбування призначеного покарання, оскільки правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням визначаються поведінкою засудженого протягом іспитового строку, а саме: виконання покладених на нього обов`язків та невчинення нового злочину.

Отже, з встановлених в судовому засіданні обставин, судом вбачається, що фактично ОСОБА_5 не приступив до виконання умов відбуття покарання, оскільки не виконав покладені на нього вироком суду обов`язки.

Відтак, враховуючи вищевикладене та те, що засуджений до теперішнього часу перебуває у розшуку, суд не вбачає підстав для задоволення подання про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.78 КК України, ст. 165 КВК України, ст.ст. 372, 537, 539 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні подання Самарського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області про звільнення від покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляція у Дніпровський апеляційний суд, протягом 7 днів з моменту її проголошення.

Повний текст ухвали складено 07.07.2025.

Суддя ОСОБА_1