ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/255/25 Справа № 711/4050/25 Категорія: ст. 199 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2025 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючоїОСОБА_2
суддівОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря учасники справи прокурор підозрюваний захисник ОСОБА_5 ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2025 року про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, не одруженого, не працюючого, утриманців не має, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України,

в с т а н о в и в:

Заступник начальника відділу СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_9 подав до суду клопотання, в якому просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19 червня 2025 року, без визначення застави.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2025 року клопотання задоволено.

Продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, в межах строку досудового розслідування, тобто до 19.06 2025 року, без визначення розміру застави.

Слідчий суддя мотивував ухвалу тим, що наявність обґрунтованої підозри, існуючі ризики у даному кримінальному провадженні, а також характеризуючі дані про особу підозрюваного в сукупності надають достатні підстави для продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить дієвості даного кримінального провадження та належної процесуальної поведінки підозрюваного на даній стадії досудового розслідування та, на переконання слідчого судді, не буде порушувати баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Також, слідчий суддя вважав за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати підозрюваному альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Не погодившись із ухвалою суду, захисник підозрюваного ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

У разі, якщо суд не дійде переконання, про можливість зміни запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, просить визначить альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням на підозрюваного обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України.

Захисник зазначає, що обґрунтовуючи клопотання про продовження запобіжного заходу ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою прокурор в судовому засіданні, з яким погодився слідчий суддя при ухваленні оскаржуваної ухвали, послався на існування ризиків.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду не підтверджений, оскільки ОСОБА_7 жодних спроб переховування не здійснював, не був затриманий під час чи безпосередньо після вчинення злочину, в розшук не оголошувався. Під час затримання в нього не було вилучено жодних речей, що вказують на його безпосередню причетність до вчинення злочинів.

Ризик незаконного впливу на свідків, експертів не доведений, так як більшість підозрюваних у даному кримінальному провадженні перебувають на волі, тобто мають можливість впливу один на одного, але такого не здійснюють. Прокурор не надав жодної інформації про те, що ОСОБА_7 мав чи має намір або впливав на когось.

Щодо впливу на експертів, це також фактично не є ризиком, оскільки експерти надали свої висновки, які містяться в матеріалах справи.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженні іншим чином також нічим не підтверджено, оскільки сторона обвинувачення при доведенні його існування не надала відповідних підтверджень зазначеному, а обмежилась лише висловленням припущень про можливе перешкоджання підсудним кримінальному провадженню.

Крім того, слідчий суддя не врахував, що станом на момент розгляду клопотання він має батьків та рідного брата, що вказує на наявність сталих соціальних зв`язків.

Суд не звернув увагу на позитивні характеристики ОСОБА_7 з місця попереднього ув`язнення, відсутність стягнень або відкритих адміністративних (кримінальних) проваджень стосовно нього.

Отже, враховуючи встановленні в ході розгляду клопотання обставин та інкриміноване ОСОБА_7 кримінальні правопорушення, слідчий суддя помилково прийшов до висновку, що з урахуванням стадії досудового розслідування у кримінальному провадженні, домашній арешт чи застава, не відповідають тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, та обсягу наданих доказів і не зможуть уберегти від встановлених у цьому кримінальному провадженні ризиків.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000461, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 306, ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

19.03.2025 року ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2, ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21.03.2025 року (справа №711/2328/25, провадження №1-кс/711/671/25) відносно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 17.05.2025 року, без визначення розміру застави.

Постановою першого заступника керівника Черкаської обласної прокуратури від 08.05.2025 року, продовжено строк досудового розслідування в даному кримінальному провадженні до трьох місяців, тобто до 19.06.2025 року.

Зі змісту клопотання вбачається, що закінчити досудове розслідування до 17.02.2025 року неможливо, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а саме: долучити до кримінального провадження висновки дактилоскопічних, наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів та молекулярно-генетичних експертиз; провести огляд речових доказів; розсекретити та долучити до кримінального провадження протоколи про проведення негласних слідчих (розшукових) дій; розсекретити та долучити до кримінального провадження матеріали з організації проведення негласних слідчих (розшукових) дій; виконати вимоги ст.ст. 290-291 КПК України. А тому виникла необхідність у продовженні строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який закінчується 17.05.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, наявність постійного місця роботи або навчання, його репутацію, наявність судимостей та інше.

За змістом ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя врахував, що на даний час є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на інших підозрюваних; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності вказаних в ньому ризиків, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 статті 177 КПК України, тобто про існування обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, що дає підстави для продовження підозрюваному обраного запобіжного заходу.

Так, слідчим суддею під час розгляду клопотання враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , відсутність міцних соціальних зв`язків останнього, а саме підозрюваний не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, що може свідчити, що діяльність з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин є основним джерелом його доходу та він може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальну діяльність у якій підозрюється.

За таких обставин, слідчий суддя обґрунтовано продовжив запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а тому підстав для зміни запобіжного заходу колегія суддів не вбачає.

Даних про те, що підозрюваний ОСОБА_7 за станом здоров`я чи з інших причин не може утримуватися під вартою в умовах Черкаського слідчого ізолятору, судом не встановлено.

Твердження в апеляційній скарзі про відсутність доказів на підтвердження існування ризиків, колегія суддів не бере до уваги, оскільки вони спростовується наявними матеріалами справ.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя під час розгляду клопотання слідчого всебічно з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та прийшов до обґрунтованого висновку про можливість задоволення вказаного клопотання та продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

З урахуванням положень п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку за необхідне при продовженні строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати підозрюваному ОСОБА_7 розмір застави, що слідує із мотивів наведених вище та узгоджується із встановленим законодавцем правом щодо застосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Захисник підозрюваного просив змінити ОСОБА_7 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт або застосувати запобіжний захід у вигляді застави, оскільки відсутні ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

На переконання колегії суддів, обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зокрема у вигляді застави або домашнього арешту, не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки та не усуне встановлених слідчим суддею ризиків.

Доводи захисника про недоведеність існування заявлених у клопотанні про застосування запобіжного заходу ризиків є непереконливими, адже при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу дається оцінка сукупності обставин, які можуть свідчити про існування чи відсутність саме ризиків (можливості) вчинення дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК, а не факту конкретного їх вчинення.

Правових підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашній арешт або заставу (як про це просить сторона захисту), колегія суддів не вбачає і вважає, що продовження строку тримання під вартою без визначення розміру застави щодо ОСОБА_7 здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

Враховуючи наведене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких апелянт просить скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, були предметом розгляду в суді першої інстанції, суттєвими не являються і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого повно та об`єктивно дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та прийшов до обґрунтованого висновку про необхідність продовження ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, та належним чином мотивував своє рішення.

Порушень норм кримінального процесуального законодавства України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 183, 199, 309, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 15 травня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: