Справа № 461/805/25
Провадження № 1-кп/461/313/25
УХВАЛА

02.06.2025 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000265 від 12.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 332 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Галицькому районному суді м. Львова перебуває вказане кримінальне провадження.

Захисником обвинуваченого ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про повернення обвинувального акта. Свої вимоги останній мотивував тим, вказаний обвинувальний акт не відповідає вимогам ч.2 ст.291 КПК, оскільки вказані в ньому анкетні дані обвинуваченого ОСОБА_4 не відповідають дійсності, хоча стороною захисту вони неодноразово надавались стороні обвинувачення. Зокрема, в розділі «анкетні відомості» зазначено, що обвинувачений ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча насправді датою його народження є ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією паспорту громадянина України.

Також, на думку захисника, обвинувальний акт не містить відомостей щодо способу, місця вчинення кримінальних правопорушень, пов`язаних із імовірною організацією незаконного переправлення через державний кордон України осіб ОСОБА_10 ОСОБА_11 , що позбавляє суд можливості визначити чи підсудне кримінальне провадження Галицькому районному суду м. Львова. Вказує, що згідно обвинувального акта, найбільш пізні інкриміновані ОСОБА_4 кримінальні правопорушення датовані періодом з 03.06.2024 року по 08.06.2024 року. Останнім місцем перебування зазначених осіб вказано м. Берегове, Закарпатської області, однак місце закінчення вчинення імовірного злочину, пов`язаного в незаконним переправленням вказаних осіб за кордон, в обвинувальному акті не вказано. Зазначене позбавляє можливості суд під час підготовчого судового засідання визначитись з вирішенням питань, передбачених ч.3 ст.314 КПК України, зокрема щодо підсудності даного кримінального провадження.

Посилаючись на викладені обставини у своїй сукупності, захисник просив повернути обвинувальний акт прокурору для усунення недоліків.

Позиції сторін

Обвинувачені та їхні захисники у підготовчому судовому засіданні підтримали думку про необхідність повернення обвинувального акта прокурору у цьому кримінальному провадженні з підстав зазначених у клопотанні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання захисника, оскільки вважає, що він відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам кримінально-процесуального законодавства, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Зазначив, що у обвинувальному акті дійсно неправильно зазначено дату народження обвинуваченого ОСОБА_4 внаслідок описки. В той же час, внесення неправильних відомості про дату народження обвинуваченого не є достатньою самостійною підставою для повернення обвинувального акта прокурору. Під час встановлення анкетних даних у судовому засіданні суд самостійно може з`ясувати невідповідність інформації, зазначеної в обвинувальному акті. При цьому, помилки прізвища, ім`я, по батькові, дати та місця народження, місця проживання. громадянства не є перешкодою для призначення судового розгляду, так як права учасників кримінального процесу не порушуються. На його думку, вказані недоліки не перешкоджають суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.

Дійсно в ході досудового розслідування не було встановлено місце, час та спосіб перетину ОСОБА_12 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 державного кордону України. Однак, при цьому було встановлено обставини організації такого переправлення та те, що воно відбулося поза межами пункту пропуску, без проходження митного і прикордонного контролю.

Повідомив, що в даному кримінальному провадженні під час здійснення досудового розслідування не встановлено та вичерпано можливості встановити місце закінчення вчинення кримінальних правопорушень, а тому, виходячи з норм ст.32 КПК України, обвинувальний акт скеровано до суду у межах територіальної юрисдикції якого закінчено досудове розслідування. Крім цього, у м. Львові проживають більшість обвинувачених та свідків, допитаних у цьому кримінальному провадженні.

Мотиви суду

Підготовче провадження має завданням процесуальне та організаційне забезпечення судового розгляду, у зв`язку з чим суд у підготовчому судовому засіданні повинен, зокрема, встановити відповідає чи ні вимогам КПК України обвинувальний акт.

Обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 КПК України (ч. 4 ст. 110 КПК України).

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути прокурору обвинувальний акт у разі його невідповідності вимогам КПК України.

Оскільки порушене питання про невідповідність обвинувального акта вимогам закону, суд досліджує дотримання стороною обвинувачення формальних і змістовних вимог до цього процесуального рішення, наявності в ньому таких недоліків, які можуть перешкодити суду проводити судовий розгляд.

Вичерпний перелік обов`язкових вимог до змісту та форми обвинувального акта, а також перелік додатків до нього визначені вимогами ст. 291 КПК України. Будь-яких інших вимог до обвинувального акта норми КПК України не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер (1); анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (2); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство (3); анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство) (3-1); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора (4); виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення (5); обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання (6); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням (7); підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими (7-1); розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування) (8); розмір пропонованої винагороди викривачу (8-1); дату та місце його складення та затвердження (9).

Відповідно до пункту третього частини четвертої статті 291 КПК України до обвинувального акта додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Частиною першою ст. 293 КПК України встановлено, що одночасно з переданням обвинувального акта до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію і копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику.

Виконання прокурором такого обов`язку надає можливість особі, щодо якої здійснюється кримінальне провадження, бути невідкладно повідомленою про сутність і зміст висунутого проти неї обвинувачення і вжити заходів захисту від обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) (справа «Маттоціа проти Італії» від 25.07.2000) зазначено, зокрема, що обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення; а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Водночас обов`язок повідомити обвинуваченого повністю покладається на сторону обвинувачення, і він не може бути дотриманий у пасивний спосіб, зробивши інформацію доступною, але не довівши її до відома захисту. У випадку якщо недотримання цього обов`язку трапилось з вини обвинуваченого, він не може стверджувати про порушення прав сторони захисту (рішення ЄСПЛ у справі Кемпбел та Фелл проти Сполученого Королівства від 28.06.1984).

Судом встановлено, що обвинувальний акт підписаний і слідчим ОСОБА_13 , і прокурором ОСОБА_14 , також підпис прокурора скріплений печаткою Львівської обласної прокуратури, тобто вимоги частин 1, 3 ст. 291 КПК України про те, що обвинувальний акт складає, зокрема, слідчий та затверджує прокурор, та вони ж і підписують обвинувальний акт, дотримані.

Також у обвинувальному акті від 29 січня 2025 року наведені всі передбачені ч. 2 ст. 291 КПК України відомості, які були відомі стороні обвинувачення, з урахуванням фактичних обставин кримінального провадження.

До обвинувального акта додані реєстр матеріалів досудового розслідування та розписки на той час підозрюваних ОСОБА_5 , ОСОБА_4 про отримання копії обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, надані на ім`я прокурора, що передбачено пунктами 1, 3 ч. 4 ст. 291 КПК України.

Зазначено, що підозрювана ОСОБА_6 відмовилась від підписання розписки про отримання обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування, у зв`язку з чим велася відеозйомка зазначеної процесуальної дії, відеозапис було збережено на електронний носій інформації, який долучений до обвинувального акта.

З огляду на вказані норми КПК України та встановлені обставини, на переконання суду, обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 12.03.2024 року за своєю формою та змістом відповідає закріпленим у статті 291 КПК України вимогам.

Щодо допущення в обвинувальному акті помилки у даті народження обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме 16 квітня 1984 року - замість 16 липня 1984 року, суд зазначає, що це не є підставою для повернення обвинувального акта, оскільки, такі відомості можуть бути безпосередньо з`ясовані у судовому засіданні при встановленні особи обвинуваченого. З пояснень прокурора в судовому засіданні вбачається, що помилка є технічною, яка може бути виправлена у ході судового розгляду.

Крім того, суд враховує, що питання дотримання прокурором вимог щодо підсудності розгляду обвинувального акта вже було предметом розгляду Верховним Судом за клопотанням захисника ОСОБА_7 про направлення вказаного кримінального провадження з Галицького районного суду м. Львова до Берегівського районного суду Закарпатської області. Ухвалою Верховного Суду від 26.05.2025 року у задоволенні клопотання було відмовлено.

Оскільки істотних порушень вимог КПК України при складанні обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування судом не встановлено, клопотання захисника ОСОБА_7 , підтримане іншими обвинуваченими та їх захисниками, - не підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 314-317 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_7 про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000265 від 12.03.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 332 КК України та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 332 КК України, - відмовити.

Повний текст ухвали проголошено 06 червня 2025 року, о 15 год. 30 хв.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1