Справа № 572/504/23
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 травня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в м.Сарни в залі суду у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №кп-294/23/572/504/23 0000270) про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, із середньою загальною освітою, одруженого, працюючого водієм ПП «Сварицевицька цегла», в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 16 вересня 2022 року, приблизно о 22 год. 03 хв., в порушення вимог підпункту б) пункту 2.3, підпункту а) пункту 2.9, пункту 12.3, пункту 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним автомобілем марки «ВАЗ 2109», р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області, поблизу міського кладовища, зі сторони вул.Шевченка м.Сарни Рівненської області в напрямку до вул.Ковельська м.Сарни Рівненської області, з увімкнутим ближнім світлом фар, зі швидкістю приблизно 66+5,5км/год., що перевищує допустиму швидкість рух у населеному пункті, яка повинна була становити не більше 50 км/год., проявив неуважність до дорожньої обстановки, неправильно її оцінив, з моменту виявлення перешкоди для руху у вигляді велосипеда марки «АИСТ», під керуванням ОСОБА_7 , яка рухалася попереду автомобіля в попутному напрямку по проїзній частині, який він міг об`єктивно виявити, своєчасно не вжив заходів для зменшення швидкості до швидкості руху велосипеда або об`їзду перешкоди та допустив наїзд автомобіля на велосипедистку, хоча мав технічну можливість рухаючись з фактичною швидкістю уникнути наїзду шляхом зниження керованого ним транспортного засобу до швидкості руху велосипеда або об`їзду перешкоди, при своєчасному прийнятті мір до реагування.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди велосипедистка ОСОБА_7 отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_5 вимог пункту 12.3 Правил дорожнього руху, який вимагає від водія у разі виникнення перешкоди для руху, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, знаходиться у причинному зв`язку зі скоєнням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно небезпечними наслідками, що настали.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.286-1 КК України, а саме : порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого.

Крім того, ОСОБА_5 , 16 вересня 2022 року, приблизно о 22 год. 03 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на вул.Суворова м.Сарни Рівненської області, поблизу міського кладовища, усвідомлюючи, що в результаті наїзду автомобілем марки «ВАЗ 2109», р.н.з. НОМЕР_1 , на велосипед марки «АИСТ», під керуванням ОСОБА_7 , остання залишилася лежати на тротуарі вказаної дороги, перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через свій безпорадний стан, нехтуючи моральними та правовими нормами, які зобов`язовують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані, проявляючи неповагу до прав людини на життя та безпеку, маючи змогу надати потерпілій допомогу, не надав ОСОБА_7 першу медичну допомогу та свідомо залишив її без допомоги, зник з місця дорожньо-транспортної пригоди, не повідомивши про дану дорожньо-транспортну пригоду і наявність потерпілого до жодних державних органів.

Своїми діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК, а саме : завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває у небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Допитаний судом обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих діянь визнав частково : за ч.1 ст.135 КК України визнав повністю, вину за ч.3 ст.286-1 КК України не визнав повністю.

Так, обвинувачений в суді пояснив, що 16 вересня 2022 року перебував на роботі, працює водієм вантажівки, загалом має водійський досвід з 2007 року.

Після роботи із знайомим на ім`я ОСОБА_8 вирішили відпочити, під час чого обвинувачений вживав горілку, випивши приблизно 200 грам. Біля 22 годині на автомобілі марки «ВАЗ» поїхав додому, рухаючись по вул.Суворова (на даний час вул.С.Бандери) м.Сарни Рівненської області.

Обвинувачений пояснив, що рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год., погодні умови були задовільні, дорожнє покриття сухе. Зі слів обвинуваченого після того, як він з`їхав з мосту, побачив, що одночасно в попутному із ним напрямку прямолінійно по тротуару рухався велосипедист , який раптово змінив напрямок руху, виїхавши безпосередньо перед автомобілем обвинуваченого, через що відбулось зіткнення. При чому зіткнення відбулось між передньою правою частиною автомобіля, яким керував ОСОБА_5 та задньою частиною велосипеду.

Після зіткнення обвинувачений злякався, збільшив швидкість керованого ним автомобіля та залишив місце події.

Обвинувачений визнає, що керував транспортним засобом у стані сп`яніння, однак, винною у вчинені дорожньо-транспортної пригоди, а, відтак, у настанні відповідних наслідків у виді смерті потерпілої, вважає саме ОСОБА_7 , яка раптово змінила напрямок руху, виїхавши на дорогу безпосередньо перед автомобілем обвинуваченого.

Наданий стороною обвинувачення витяг з ЄРДР свідчить про те, що 16 вересня 2022 року ГУ НП в Рівненській області зареєстровано повідомлення із правовою кваліфікацією ч.3 ст.286-1 КК України за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 16 вересня 2022 року приблизно о 22 год. 03 хв. за участю водія ОСОБА_5 , який перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи технічно справним транспортним засобом марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області зі сторони вул.Шевченка до вул.Ковельській м.Сарни Рівненської області, зі швидкістю 66 (+-5,5) км/год., що перевищує допустиму швидкість руху на даній ділянці, допустив зіткнення із велосипедом марки «АИСТ» під керуванням ОСОБА_7 , яка рухалась попереду автомобіля в попутному напрямку по проїзній частині, внаслідок чого остання отримала тілесні ушкодження, від яких померла на місці події, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень, а 22 листопада 2022 року за ч.1 ст.135 КК України, за фактом залишення ОСОБА_5 потерпілої, яку він свідомо залишив без допомоги (а.к.п.1-2 т.1).

Із протоколу огляду оптичного диску від 21 жовтня 2022 року встановлено, що на ньому міститься відеозапис з камери, розміщеної на одязі працівника поліції. Вказаний запис зафіксував обстановку на місці події по прибуттю працівників поліції, пізніше обставини, за яких працівники поліції прибули до місця проживання обвинуваченого на АДРЕСА_1 , де виявили безпосередньо ОСОБА_5 , який перебував у будинку. Крім цього, зафіксовано, що на момент прибуття працівників поліції на подвір`ї вказаного господарства знаходився автомобіль марки «ВАЗ 2109» червоного кольору, р.н.з. НОМЕР_1 , на якому наявні механічні пошкодження (а.к.п.1-2 т.4).

Свідок ОСОБА_9 в суді показала, що є працівником патрульної поліції. 16 вересня 2022 року заступила на чергування, під час якого надійшло повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області.

По приїзду на місце події було виявлено потерпілу, яка лежала без ознак життя, також виявлений велосипед.

Вказані вище докази доводять, що обвинувачений залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний.

Крім цього, свідок ОСОБА_10 в суді підтвердив, що після отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду був задіяний до розшуку водія, причетного до вказаної події. Цього ж вечора на подвір`ї за місцем проживання обвинуваченого, який не заперечував факт наїзду на велосипедистку, пояснюючи , що не побачив її, виявили автомобіль марки «ВАЗ» із механічними пошкодженнями.

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_7 є його сестрою. У день події 16 вересня 2022 року, вони разом перебували на городі по вул.Бодашівській м.Сарни, де копали картоплю.

По закінченню робіт ОСОБА_7 поїхала додому велосипедом і мала рухатись вулицею Белгородською, а потім вулицею Суворова, далі вулицею Миру. Зі слів потерпілого він обігнав сестру, яка рухалась проїзною частиною. ОСОБА_7 їхала на велосипеді з рамою по дамському типу, при собі мала два пакети із речами та два пластмасові відра.

Орієнтовно через 30 хв. після того, як ОСОБА_11 обігнав сестру, йому повідомили, що остання потрапила у ДТП.

По приїдзу на місце події потерпілий побачив, що сестра лажить на землі, винуватець ДТП на місці події був відсутній.

ОСОБА_11 пояснив, що ОСОБА_7 алкоголь як у день події, так і взагалі не вживала, так як мала хронічні захворювання.

Крім цього, потерпілий вказав, що сестра завжди їздила додому цією дорогою і постійно слідувала по проїзній частині.

В ході огляду місця події ділянки вулиці Суворова м.Сарни Рівненської області, зі сторони вул.Шевченка до вул.Ковельської, навпроти міського кладовища - встановлено, що ділянка дороги пряма в плані горизонтального профілю, покриття асфальтобетонне, сухе, частково забруднене піском, на правій смузі руху наявні нерівності у виді просідань, напливів. Дорожнє покриття для двох напрямків руху , число смуг для напрямку руху в напрямку огляду дві, назустріч напрямку огляду одна. На проїзній частині нанесена горизонтальна дорожня розмітка 1.14.1, 1.1 (осьова), 1.8 позначає межі смуг руху, призначених для руху в напрямку огляду.

Праворуч та ліворуч до проїзної частини примикає бордюрний камінь, що розділяє проїзну частину та тротуар, який має асфальтобетонне покриття, за тротуаром розміщені ЛЕП опори, ліхтарі на яких на момент огляду увімкнені.

Спосіб регулювання на цій ділянці дорожня розмітка, дорожні знаки (місце пригоди знаходиться у зоні дії дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога» по ходу огляду та в зустрічному напрямку).

На час огляду на правій смузі руху лежить велосипед «АИСТ» синього кольору, який має раму дамського типу, передньою частиною спрямований в напрямку огляду, задньою частиною в напрямку вулиці Шевченка м.Сарни Рівненської області. Велосипед обладнаний світлоповертачами червоного кольору (на задньому крилі) та помаранчевого кольору (на педалях).

Велосипед має механічні пошкодження у вигляді деформації заднього колеса, деформації заднього крила, багажника, деформації рами.

На лівому краї правого тротуара знаходиться труп ОСОБА_7 , який лежить на лівому боці, головою в напрямку огляду, ногами в напрямку вул.Шевченка м.Сарни Рівненської області. Труп вдягнутий в куртку з капюшоном, юбку та колготи чорного кольору, світлоповертаючі елементи на одязі відсутні. На праву ногу трупа вдягнутий черевик червоного кольору, на лівій нозі взуття відсутнє. Одяг замащений брудом та кров?ю. Сліди крові наявні також на обличчі та голові трупа.

Відстань від осі заднього колеса велосипеда до голови трупа становить 51 метр.

Крім цього, на правій смузі руху виявлено фрагменти лакофарбового покриття червоного кольору, на правому тротуарі виявлені фрагменти скла помаранчевого кольору, та пластмасова деталь чорного кольору.

Також, на правій смузі руху на ділянці, забрудненій піском, виявлено поверхневий прямолінійний слід кочення транспортного засобу шириною 0,13 м, довжиною приблизно 1,4 м., на відстані 0,7 м. від правого краю проїзної частини.

Відповідно до вказаного доказу на правому тротуарі виявлено ділянку осипу речей, серед яких : шкарпетка чорного кольору, гумовий чобіт червоного кольору, поліетиленовий пакет із жіночими напівчоботами, спортивна кофта синього кольору, упаковка вологих серветок, жіноча сумочка чорного кольору, пачка туалетного паперу, а також на проїзній частині виявлено металеву частину дзвінка велосипеда та два пластикових відра.

На правій смузі руху виявлено ділянку подряпин на асфальтобетонному покритті, яка закінчується під задньою віссю велосипеда (а.к.п.6-31 т.1).

В ході огляду території господарства, розташованого по АДРЕСА_1 , здійсненого на підставі добровільної письмової згоди власниці - ОСОБА_12 , встановлено, що вхід до господарства здійснюється через металеву хвіртку, в`їзд через металеві двохстворчасті ворота. Територія огороджена металевою сіткою. На території господарства розміщений одноповерховий будинок та господарські приміщення. Також, на території господарства знаходиться автомобіль марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 червоного кольору.

Вказаний вище транспортний засіб на момент огляду має пошкодження переднього вітрового скла справа у вигляді павутиноподібної тріщинки, крім цього, деформована передня права стійка даху з частковим відлущенням лакофарбового покриття. Крім цього, праве переднє крило автомобіляв передній та боковій частині деформоване з частковим відшаруванням лакофарбового покриття, пошкоджено правий передній покажчик повороту помаранчевого кольору, деформована права передня кутова частина переднього капота.

Під час огляду транспортного засобу за допомогою марлевої серветки зроблено змиви з керма, важеля перемикання передач вказаного автомобіля, також, з переднього водійського та пасажирського сидіння автомобіля відібрані сліди одорологічного походження (а.к.п.33-39 т.1).

На підставі письмової заяви обвинуваченого та свідка ОСОБА_13 , відповідно до постанов прокурора від 12 жовтня 2022 року здійснено відбрання крові та букального епітелію у підозрюваного ОСОБА_5 , та свідка ОСОБА_13 , що підтверджено відповідними протоколами від 17 жовтня 2022 року та 19 жовтня 2022 року (а.к.п.33-35, 38, 39, 58-60, 61, 62-63, 64, 46-48, 52-53, 54-68 т.2).

Із висновків експерта №СЕ-19/118-22/10069-БД від 02 листопада 2022 рокута №СЕ-19/118-22/10069-БД від 02 листопада 2022 року судової біологічної експертизи за експертною спеціальністю 9.3 «Імунологічні дослідження» встановлено, що кров ОСОБА_5 відноситься до групи А(ІІ) з ізогемаглютеніном анти-В системи АВ0, кров ОСОБА_13 відноситься до групи В(ІІІ) з ізогемаглютеніном анти-А системи АВ0 (а.к.п.18-22, 27-30 т.3).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/106-22/12371-БД від 30 листопада 2022 року судової одорологічної експертизи на представлених на експертизу абсорбентах, які були вилучені 17 вересня 2022 року з водійського сидіння, з переднього пасажирського сидіння автомобіля марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 наявні запахові сліди одорологічного походження. Дана запахова інформація придатна для подальшого дослідження, в ході якого встановлено, що запахова інформація, вилучена 17 вересня 2022 року з водійського сидіння автомобіля марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 співпадає із запаховою інформацією крові ОСОБА_5 , а з переднього пасажирського сидіння цього ж автомобіля співпадає із запаховою інформацією крові ОСОБА_13 (а.к.п.141-156 т.3).

Протокол огляду від 28 вересня 2022 року, наданий суду стороною обвинувачення, доводить, що в ході перегляду відеозапису з камер зовнішнього відеоспостереження АЗС №11 «Олас» по вул.Ковельській,20 м.Сарни Рівненської області, виявлено, що у період часу з 22:03:16 по 22:03:22 16 вересня 2022 року зафіксовано рух автомобіля, схожого на «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по вул.Суворова, зі сторони вул.Шевченка в напрямку вул.Я.Мудрого м.Сарни Рівненської області (а.к.п.166 т.1).

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що працює на АЗС «Олас». У день події заправляв автомобіль, під час чого почув удар, який буває під час ДТП. Після цього вийшов на дорогу, де побачив що на дорозі лежить велосипед та жінка. Свідок пояснив, що одразу після удару по автодорозі прослідував автомобіль марки «ВАЗ» червоного кольору, який рухався зі швидкістю, що перевищувала 50 км/год.

Інформація, отримана слідчим від оператора телекомунікаційного рухомого (мобільного) зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області (а.к.п.44 т.4), відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 19 січня 2023 року та опису речей і документів, вилучених на підставі вказаної ухвали суду (а.к.п.128, 129 т.4), доводить, що з`єднання абонентського номеру рухомого мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_2 , належного ОСОБА_5 , зафіксовано по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області о 22 год. 09 хв. 16 вересня 2022 року (а.к.п. 133-135 т.4).

Висновок експерта №СЕ-19/118-22/9910-ТР від 24 жовтня 2022 року судової трасологічної експертизи, доводить, що фрагменти скла помаранчевого кольору, габаритними розмірами 20х24х102 мм, 3,6х10х37 мм та 7х18х32,5 мм, які вилучені в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 вересня 2022 року на вул.Суворова м.Сарни Рівненської області та залишки скла переднього правого покажчика повороту автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , до розділення складали одне ціле (а.к.п.37-47 т.3).

Також, згідно із висновком експерта №СЕ-19/118-22/10179-ФХД від 08 грудня 2022 року судової експертизи метеріалів, речовин та виробів за експертною спеціальністю 8.1 «Дослідження лакофарбових матеріалів та покрить» - частинки речовин зовні червоного кольору, вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 вересня 2022 року на вул.Суворова в м.Сарни Рівненської області, є 7-шаровим лакофарбовим покриттям; фрагмент речовини червоно-чорного кольору має ознаки полімеру та до лакофарбового матеріалу чи лакофарбового покриття не відноситься. Зразки лакофарбового покриття зовні червоного кольору, вилучені в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 вересня 2022 року на вул.Суворова в м.Сарни Рівненської області, та зразки лакофарбового покриття червоного кольору, вилучені 17 жовтня 2022 року з переднього лівого та переднього правого крил, правої передньої стійки даху та кришки багажника автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , мають між собою спільну родову і групову належність (а.к.п.125-133 т.3).

Факт вилучення зразків лакофарбового покриття з переднього лівого та переднього правого крил, правої передньої стійки даху та кришки багажника автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , здійсненого в ході огляду автомобіля, доводиться наданим суду стороною обвинувачення протоколом огляду автомобіля від 17 жовтня 2022 року (а.к.п.42, 43-45 т.2).

Крім цього, слід протектору шини транспортного засобу, шириною 118 мм, котрий було виявлено в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 16 вересня 2022 року на вул.Суворова м.Сарни Рівненської області, придатний для проведення порівняльного дослідження з шинами транспортного засобу, та є залишеним таким же типом протектору шин, що і на колесах автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , що доводиться висновком судової трасологічної експертизи за експертною спеціальністю 4.2 «Дослідження знарядь, агрегатів, інструментів і залишених ними слідів, ідентифікація цілого за частинами» №СЕ-19/118-22/10527-ТР від 25 листопада 2022 року (а.к.п.95-103 т.3).

Висновок судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічних досліджень №СЕ-19/118-22/10164-ІТ від 16 листопада 2022 року доводить, що наїзд автомобіля марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 на велосипед «АИСТ» відбувся на правій смузі руху проїзної частини вул.Суворова м.Сарни Рівненської області, перед початком розташування перших частин лакофарбового покриття (відносно руху зі сторони вул.Шевченка у напрямку вул.Ковельська м.Сарни Рівненської області), які зафіксовані у наданій на експертизу копії протоколу огляду місця ДТП від 16 вересня 2022 року та схемі до нього.

Встановити координати місця контактування транспортних засобів в абсолютних величинах не представляється можливим, за причиною відсутності в наданих на експертизу матеріалах достатньої сукупності зафіксованих інформативних ознак. Також, не представляється можливим встановити взаєморозташування автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 та велосипеда «АИСТ» відносно елементів проїзної частини в момент первинного контактування (а.к.п.65-77 т.3).

Отже, наведені вище докази беззаперечно доводять ту обставину, що дорожньо-транспортна пригода, в якій загинула ОСОБА_7 відбулась за участі автомобіля марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 .

Специфіка кримінальних проваджень у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху (ПДР) пов`язана з диспозицією ст.286 КК України, яка сформульована законодавцем як бланкетна, тому для встановлення ознак об`єктивної сторони складу злочину потрібно аналізувати ті нормативно-правові акти, які унормовують правила безпеки дорожнього руху та експлуатації транспортних засобів для з`ясування конкретних порушень. При цьому слід враховувати, що злочин, передбачений ст. 286 КК України, є злочином із матеріальним складом і що обов`язковою його ознакою об`єктивної сторони, яка характеризує вчинення діяння, дії чи бездіяльності, є не будь-які порушення, допущені учасником ДТП, а лише ті з них, що породжують суспільно-небезпечні наслідки, про які йдеться у частинах 13 ст. 286 КК України. Тобто тільки ті порушення ПДР, які є причиною настання цих наслідків, а отже перебувають із ними у причинному зв`язку.

ККС ВС зазначає, що для кваліфікації дій особи за нормою ст. 286 КК України судам слід виходити не лише з висновків експертів, які визначають наявність причинного зв`язку між порушенням водієм ПДР та наслідками, що настали, а й із сукупності всіх обставин, що належать до предмета доказування з огляду на особливості складу злочину, передбаченого зазначеною статтею. Зокрема, оцінюванню підлягає наявність у водія технічної спроможності уникнути наслідків злочину та, відповідно, джерела створення аварійної ситуації.

Порушення Правил дорожнього руху іншим учасником дорожнього руху не виключає кримінальної відповідальність водія транспортного засобу, який порушив ці Правила, маючи технічну можливість уникнути ДТП, та спричинив іншій особі тяжкі тілесні ушкодження. Суспільно-небезпечний наслідок у вигляді заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, який був породжений конкретними діями потерпілого щодо порушення ПДР, містить обов`язкові ознаки об`єктивної сторони складу злочину в діях водія, отже, спричиняє кримінальну відповідальність згідно з ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/118-22/9911-ІТ від 15 листопада 2022 року судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» - на момент експертного дослідження робоча гальмівна система, система рульового керування, система зовнішнього освітлення автомобіля марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 знаходилась в працездатному стані (а.к.п.53-60 т.3).

Отже, транспортний засіб був у належному для його експлуатації стані.

Відповідно до інформації Рівненського обласного центру з гідрометеорології (Рівненський ЦГМ), наданої за №9917-2-10115/9917-04 від 09 грудня 2022 року за даними репрезентативної до території м.Сарни (в т.ч. вул.Суворова) Рівненської області метеостанції Сарни 16 вересня 2022 року в період 21 год. 00 хв. 24 год. 00 хв. зафіксовано погодні умови : малохмарно, температура повітря 13-9 градусів тепла, опадів та інших атмосферних явищ не спостерігалось, метеорологічна дальність видимості не погіршувалась (10 км); 16 вересня 2022 року в Рівненській області сонце зайшло о 19 год. 29 хв., повна темрява настала о 20 год. 01 хв. (а.к.п.188 т.1).

В той же час, відповідно до повідомлення КП «Екосервіс» Сарненської міської ради №1507/22 від 13 жовтня 2022 року ділянка вул.Суворова м.Сарни (між вул.Шевченка та вул.Ковельська) обладнана ліхтарями вуличного освітлення в кількості 6 ліхтарів, які розміщені з правої сторони по напрямку руху зі сторони вул.Шевченка до вул.Ковельська, які закріплені на опорах вуличного освітлення. Вказані ліхтарі обладнані датчиками освітлення «день-ніч», які забезпечують автоматичне включення світильника при зниженні інтенсивності природного світла та його відключенні при підвищенні показника. Орієнтовно ліхтарі вуличного освітлення на вказаній ділянці 16 вересня 2022 року увімкнулись не пізніше 20 год. 30 хв. (а.к.п.163 т.1).

Таким чином, судом не встановлено жодних зовнішніх чинників, що могли б спричинити дорожньо-транспортну пригоду за участю обвинуваченого та потерпілої.

Відповідно до п.п. б) п.2.3, п.п.а) п.2.9, п.12.3, п.12.4 Правил дорожнього руху,затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року №1306 - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Крім цього, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За інформацією Служби автомобільних доріг у Рівненській області №8/2128 від 20 грудня 2022 року ділянка дороги між вулицями Шевченка та Ковельська відноситься до національної автомобільної дороги загального користування державного значення Н-25 Городище-Рівне-Старокостянтинів, км 65+130; схема організації дорожнього руху на даній ділянці дороги відсутня; максимально допустиме значення швидкості руху на даній ділянці дороги становить 50 км/год в обох напрямках руху; в місці скоєння ДТП наявні дорожні знаки 5.38.1, 5.38.2 (а.кп.196 т.1).

Із висновку експерта №КСЕ-19/118-22/10745 від 18 листопада 2022 року комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транаспортної пригоди за спеціальностями 6.1 «Дослідження фотозображень та технічних засобів їх виготовлення» та 10.1 «Дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди» встановлено, що за наданим на експертизу відеозаписом «ch07_0000.mp4» швидкість руху автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 на встановленій ділянці становила 66+-5,5 км/год. (а.к.п.83-89 т.3).

Доказів на спростування вказаного висновку експерта та на доведення позиції обвинуваченого щодо суттєвого збільшення ним швидкості руху транспортного засобу вже після зіткнення із велосипедом, в ході судового провадження не здобуто.

Так, допитаний судом свідок ОСОБА_13 , який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у салоні автомобіля «ВАЗ 2109» в якості пасажира, повідомив, що внаслідок вживання ним у день події алкогольних напоїв, він не слідкував за дорожньою обстановкою, не бачив момент зіткнення транспортного засобу, яким керував ОСОБА_5 , із велосипедом, а частинки скла побачив на власному одязі вже після того, як вийшов із автомобіля на вул.Я.Мудрого. Однак, свідок підтвердив, що перед тим, як сісти за кермо ОСОБА_5 разом із свідком вживали алкогольні напої.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №64 від 16 вересня 2022 року, доводить, що станом на 23 год. 30 хв. 16 вересня 2022 року ОСОБА_5 перебуває у стані алкогольного сп?яніння (а.к.п.40, 178 т.1).

Фотознімок технічного засобу, яким здійснювалось обстеження обвинуваченого, свідчить про те, що вказаний прилад зафіксував алкогольне сп`яніння (показник 1,71 проміле) (а.к.п.144 т.1).

Підставою для освідчення ОСОБА_5 на стан сп`яніння у медичному закладі є направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виданого слідчим щодо обвинуваченого 16 вересня 2022 року у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою із потерпілими (а.к.п.176 т.1).

Крім цього, результати токсикологічного дослідження №429, №427 від 22 вересня 2022 року, доводять, що у крові та сечі обвинуваченого виявлено етанол концентрацією, відповідно, 2,33 та 3,3 проміле (а.к.п.174, 175 т.1).

Повноваження та кваліфікація працівників КП «РОЦПЗН» підтверджені наданою стороною обвинувачення інформацією із відповідними посвідченнями та сертифікатами про проходження навчання та підвищення кваліфікації (а.к.п.26-34 т.5).

Згідно із висновком експерта №01 від 10 січня 2023 року проведеної в межах даного провадження судово-медичної експертизи на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди (16 вересня 2022 року приблизно о 22 год. 00 хв.) ОСОБА_5 перебував в стані алкогольного сп`яніння в стадії елімінації (ступінь сп`яніння могла бути на межі середньої та важкої, а саме орієнтовно 2,59 проміле. Ймовірне вживання ОСОБА_5 між 22 годиною та 22 годиною 45 хвилин 16 вересня 2022 року деякої кількості алкогольних напоїв (тобто, після ДТП), на що він вказує у протоколі допиту від 18 вересня 2022 року, в даному випадку суттєво не вплинуло на стан алкогольного сп`яніння, а могло тільки його усугубити (а.к.п.114-117 т.3).

Вказані вище докази доводять, що обвинувачений під час керування транспортним засобом по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області рухався з перевищенням встановленої на цій ділянці швидкості руху, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Під час проведеного із свідком ОСОБА_15 слідчого експерименту, остання підтвердила, що умови освітлення, погодні та метеорологічні умови на вказаній ділянці відповідають тим, які були на момент її прибуття на місце дорожньо-транспортної події приблизно о 22 год. 16 вересня 2022 року (а.к.п.141-143 т.2).

В ході слідчого експерименту, проведеного із потерпілим ОСОБА_11 , останній повідомив відомі йому обставини події, вказав, що потерпіла, яка є його сетрою, з поля, де вони працювали, поїхала додому на велосипеді. На місце події прибув після повідомлення йому про дорожньо-транспортну пригоду. В ході слідчого експерименту ОСОБА_11 продемонстрував яким саме чином на велосипеді потерпілої розташовувались речі, вказав про відповідність погодних умов, умов освітлення та стану дорожнього покриття тим, які були на момент його приїзду на місце події. В ході даної слідчої дії експериментально визначено швидкість руху велосипедистки ОСОБА_7 на той момент, коли ОСОБА_11 бачив її в останній раз, а саме : 2,75 м/с, а також видимість велосипедиста з робочого місця автомобіля марки ВАЗ 2109 р.н.з. НОМЕР_1 , яка становить 77,75 м. (а.к.п.144-157 т.2).

В ході судового провадження захисник просив визнати вказаний доказ, а саме : протокол слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_11 недопустимим доказом, оскільки він, на думку сторони кримінального провадження, отриманий із порушеннями вимог чинного законодавства.

Так, захисник посилається на ті обставини, що під час слідчого експерименту незаконно використовувався автомобіля марки ВАЗ 2109 р.н.з. НОМЕР_1 , на який на той момент ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2022 року був накладений арешт, що підтвердив документально.

Крім цього, зазначає, що такої слідчої дії взагалі не проводилось, про що свідчить відсутність крейдяних позначок на дорожному покритті по завершенню вказаної дії.

З огляду на ці обставини, вважає, що слід визнати також недопустимими доказами висновок експерта №СЕ-19/118-22/12075-ІТ від 18 січня 2023 року судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, який ґрунтуються на даних, отриманих в ході слідчого експерименту, проведеного із потерпілим ОСОБА_11 .

Стаття 87 КПК України визначає, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: 1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов;

2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження;

3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит.

Сторона захисту вважає, що слідчий здійснив процесуальну дію провів слідчий експеримент за участю ОСОБА_11 , не отримавши попередньо дозволу суду на використання автомобіля «ВАЗ2109», шляхом скасування арешту на це майно.

Чинний КПК не передбачає отримання дозволу суду на проведення такої слідчої дії, як слідчий експеримент.

Підстави для скасування арешту майна визначені у статті 174 КПК України, якою встановлено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Отже, норма права, що регламентує питання скасування арешту майна не передбачає такої можливості з метою використання арештованого майна під час слідчих дій.

Не у всіх випадках порушення навіть фундаментальних прав і свобод особи під час кримінального провадження має прямий вплив на дотримання гарантій справедливого судового розгляду, зокрема й на допустимість доказів. На цьому наголосив Касаційний кримінальний суд ВС у постанові по справі 204/6541/16-к. Таким чином, для вирішення питання, чи може порушення певних основоположних прав і свобод особи стати підставою для визнання доказів недопустимими, необхідно взяти до уваги не лише сам факт такого порушення, але й встановити його вплив на процес і характер отримання доказів.

В справі №344/2995/15-к ВС вказав, що не будь-яке формальне недотримання вимог кримінального процесуального закону при отриманні доказу автоматично тягне необхідність визнання його недопустимим.

Сторона захисту не вказала які саме фундаментальні права обвинуваченого бути порушені внаслідок використання під час слідчого експерименту автомобіля, що був учасником ДТП.

Таким чином, суд вважає аргументи сторони захисту в цій частині необґрунтованими.

Крім цього, сторона захисту вказує, що на проїзній частині по закінченню слідчого експерименту із ОСОБА_11 були відсутні крейдяні позначки, що свідчить про те, що така слідча дія взагалі не проводилась.

Так, сторона захисту вказує, що протокол слідчого експерименту містить інформацію про певні крейдяні позначки, які робились під час слідчого експерименту із ОСОБА_11 на дорожньому покритті з метою визначення певних відстаней, які під час вказаної дії не наносились.

В обгрунтування своєї позиції сторона захисту звертає увагу на фотознімки, долучені слідчим в якості додатків до протоколів вказаної слідчої дії.

Судом враховано, що жодних заперечень щодо цього стороною захисту до тексту протоколу слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_5 по закінченню попереднього слідчого експерименту, не вносились.

Обвинувачений та захисник не були учасниками інших слідчих експериментів, через що їх позиція щодо обставин проведення такої слідчої дії є виключно припущеннями.

Окремо слід зауважити, що по закінченню слідчого експерименту із ОСОБА_11 та до початку слідчого експерименту із ОСОБА_5 автомобільний рух на ділянці дороги не припинявся.

Захисник вважає, що на дорожньому покритті, відповідно до протоколу слідчого експерименту, проведеного із потерпілим, мали залишатись крейдяні відмітки, а саме :написи «МН», «Фініш», а також цифрові позначки.

Однак, в протоколі вказано, про наявність лінії «МН», «Фініш», однак, про нанесення саме таких літер інформація відсутня.

Із яких міркувань виходила сторона захисту, зазначаючи, що на дорожньому покритті мали залишитись саме такі позначки, є незрозумілим.

Крім цього, судом допитані безпосередні учасники слідчої дії слідчого експерименту, що проводився із ОСОБА_11 .

Так, допитаний судом потерпілий ОСОБА_11 повідомив, що слідчий експеримент із ним не проводився, однак, в подальшому пояснив, що така дія дійсно мала місце, однак, він є необізнаним у юридичній термінології, через що не зрозумів питання.

Вказані обставини підтверджені протоколом такої дії, достовірність якого ОСОБА_11 в суді не заперечував.

Свідок ОСОБА_16 в суді підтвердила, що була залучена слідчим до двох слідчих дій в даному кримінальному провадженні приймала участь в якості статиста під час слідчих експериментів, які проводились із ОСОБА_11 , а в подальшому із ОСОБА_5 .

Свідок пояснила, що кожного разу вона проїжджала кілька разів на велосипеді певні ділянки, під час чого слідчий визначав швидкість руху, крім цього, під час другого слідчого експерименту вона віддалялась на прохання слідчого із аркушем паперу.

ОСОБА_16 підтвердила достовірність даних, внесених до протоколів, складних слідчим за наслідками проведення слідчих дій, в яких вона приймала участь.

Вказпані обставини підтвердив у суді свідок ОСОБА_17 , який залучався до участі у слідчих експериментах за участю ОСОБА_11 та ОСОБА_5 в якості понятого.

Свідок пояснив, що йому були зрозумілі його обов`язки як понятого, в зв`язку із чим він ознайомлювався із протоколами слідчих дій, в яких приймав участь. Інформація, відображена в цих документах відповідала дійсності.

Свідок пояснив, що під час слідчого експерименту із ОСОБА_11 залучалась статист, за допомогою якої визначалась швидкість велосипедистки, крім цього, визначалась видимість велосипедиста з робочого місця водія транспортного засобу, оскільки особисто він віддалявся із аркушем паперу білого кольору від транспортного засобу.

Крім цього, свідок пояснив, що слідчим ставились крейдяні позначки на дорожньому покритті під час слідчих експериментів.

Аналогічні покази дав в суді свідок ОСОБА_18 , який підтвердив свою участь в даному кримінальному провадженні у кількох слідчих діях в якості понятого.

Свідок пояснив, що в ході слідчої дії жінка кілька різів проїжджала велосипедом певні відстані, які відмірялись слідчим за допомогою рулетки та вносились до протоколу. На думку свідка ця жінка імітувала рух потерпілої під час ДТП. Свідок вказав, що на дорожньому покритті під час цієї слідчої дії дійсно робились крейдяні позначки.

ОСОБА_18 підтвердив, що по закінченню слідчих дій йому надавався слідчим протокол, складений за наслідками цих дій, до якого була внесена достовірна інформація.

Допитаний судом спеціаліст-криміналіст Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_19 пояснив, що приймав участь у даному кримінальному провадженні за посадою, під час огляду місця події та під час слідчого експерименту, який проводився із ОСОБА_5 .

ОСОБА_19 підтвердив, що під час цих дій усі обставини вносились слідчим до протоколів.

Що стосується наявності або відсутності крейдяних позначок на дорожньому покритті пояснень дати не може, оскільки такі обставини не пам`ятає.

За клопотанням сторони захисту судом також допитана дружина обвинуваченого ОСОБА_20 , яка пояснила, що її чоловік ОСОБА_5 у день події після 6 год. поїхав на роботу, повернувся ввечері, нічого не відповідав, був сильно схвильований, дістав спиртову настоянку та випив.

Пізніше приїхав брат чоловіка з працівниками поліції, які на запитання свідка повідомили, що сталась ДТП. Чоловік повідомив, що він дійсно збив велосепидиста, яка виїхала з тротуара на проїзну частину.

Крім цього, свідок підтвердила, що за власною ініціативою була присутня під час проведення двох слідчих експериментів.

Приїхали на місце проведення цих слідчих дій о 18 год., на той час ОСОБА_8 на місці ще не було. Після приїзду ОСОБА_8 слідчий сфотографував учасників, слідчий намалював крейдою лінію і двоє чоловіків щось відміряли рулеткою.

Потім була жінка з велосипедом, яка кілька разів проїжджала.

Прокурор також була присутня.

Машина не рухалась та ніким не переміщалась до приїзду ОСОБА_8 .

Жодних позначок на асфальті не малювали, лише слідчий робив одну позначку на початку.

До приїзду ОСОБА_5 ніхто позначок не стирав, бо їх не було.

На сидіння водія автомобіля ВАЗ сідав лише слідчий, який робив кілька фото, потерпілий за кермо цього автомобіля не сідав.

Свідок не заперечує, що під час першого слідчого експерименту тричі робились заміри рулеткою, однак, вона на той момент вважала, що ці дії є підготовкою до слідчого експерименту, який має проводитись із обвинуваченим.

Слід зауважити, що свідок не була учасником вказаної слідчої дії, перебувала на значній відстані від учасників слідчого експерименту, що доводиться записом вказаної слідчої дії, дослідженої судом під час судового провадження (оскільки свідок не зафіксована на місці події), крім цього, слідча дія проводилась у темну пору доби, що ставить під сумнів достовірність її показів. Також, відповідно до пояснень свідка вона не є обізнаною у порядку проведення такої слідчої дії, як слідчий експеримент, ніколи не була раніше присутньою при таких діях, однак, стверджувала про певні неточності у його проведенні за участю потерпілого.

Суд вважає, що свідок є зацікавленою у результатах розгляду даного провадження, оскільки є дружиною обвинуваченого.

З огляду на наведене, в даному випадку суд надає перевагу показам інших свідків, які не є зацікавленими у результаті розгляду даної справи, та безпосередньо приймали участь у слідчих експериментах.

Наданий суду стороною обвинувачення висновок експерта №СЕ-19/118-22/12075-ІТ від 18 січня 2023 року судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, доводить, що в дорожній обстановці, яка наведена в наданих на експертизу вихідних даних, при видимості дороги в напрямку руху 48,5 м, максимально допустима швидкість руху автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , становить 78-81 км/год.

В дорожній обстановці, яка наведена в наданих експерту вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , з технічної точки зору, повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.2, п.12.4 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме рухатися не перевищуючи допустимої швидкості, а з моменту виникнення перешкоди для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості руху керованого ним транспортного засобу, аж до швидкості руху велосипеда або безпечного для інших учасників руху об`їзду велосипеда.

В дорожній обстановці, яка наведена в наданих експерту вихідних даних, велосипедистка ОСОБА_7 , з технічної точки зору, повинна була діяти відповідно до вимог п.6.2, п.6.6, п.11.14 Правил дорожнього руху України, а саме рухатись якомога правіше до правого краю проїзної частини, велосипедом з обладнаним звуковим сигналом та світлоповертачами : спереду білого кольору, по боках оранжевого, позаду червоного кольору, з встановленим та увімкненим ліхтарем (фарою). Отже, в діях велосипедистки ОСОБА_7 невідповідностей вкащаним вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, не вбачається.

Одночасно, в дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, водій автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 у момент виникнення перешкоди для руху, мав технічну можливість уникнути наїзду на велосипедиста при швидкості руху 66 км/год., а, відповідно, мав таку можливість і при русі з максимально допустимою швидкістю руху на даній ділянці дороги 50 км/год.

В дорожній обстановці, яка наведена у наданих на експертизу вихідних даних, дії водія автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , не відповідали вимогам п.12.3 та п.12.4 Правил дорожнього руху України, а невідповідність його дій вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України, з технічної точки зору, знаходиться у причинному зв?язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди (а.к.п.204-214 т.3).

Сторона захисту заперечувала достовірність зазначеного вище висновку експерта, вказуючи, що до вихідних даних, на підставі яких здійснювалось експертне дослідження, слідчим внесені спотворені дані. Так, у вихідних даних вказано про те, що ділянка дороги в місці зіткнення має асфальтобетонне покриття, яке на момент ДТП перебувало в сухому стані, в той час як покриття мало нашарування піску, через що коефіцієнт щеплення шин із дорожнім покриттям буде іншим, а тому і результати експертизи мали б бути іншими.

Допитаний судом експерт ОСОБА_21 пояснив, що ним здійснювалось вказане експерне дослідження. Дослдіження здійснювалось на підставі наданих йому слідчим матеріалів кримінального провадження, яких було цілком достатньо для проведення експертизи.

Експерт вказує, що при здійсненні розрахунків ним врахована середня швидкість транспортного засобу, обчислена за наявними в наданих для здійснення дослідження матеріалах. Крім цього, експерт вказував, що незначна похибка у швидкості транспортного засобу (+-5 км/год) не могла вплинути на результати експертизи.

Експерт пояснив, що нашарування піску на частині дорожнього покриття не впливає на щеплення шин із дорожнім покриттям, так як в даному випадку цією ділянкою (ділянкою, вкритою нашаруванням піску), рухались лише два колеса, а тому похибка в зв`язку із цим є незначною, а тому не впливає на загальний результат.

В ході проведеного із обвинуваченим слідчого експерименту, останній на місці події розказав та продемонстрував обставини дорожньо-транспортної події, а саме : траєкторію руху керованого ним автомобіля, траєкторію, боковий інтервал та темп руху велосипеда, пояснивши яким саме чином велосипедистка змінювала рух, зазначивши траєкторію рузху останньої. Крім цього, в ході вказаної слідчої дії визначено місце наїзду автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 на велосипедиста, яким є місце на правій смузі руху вул.С.Бандери м.Сарни Рівненської області (відносно руху зі сторони вул.Шевченка м.Сарни Рівненської області в напрямку до вул.Ковельської м.Сарни Рівненської області ) на відстані 1,2 м. від правого краю проїзної частини, на відстані 95,7 м. від перехрестя з вул.Шевченка м.Сарни Рівненської області, а також загальна видимість велосипедистки ОСОБА_7 з робочого місця водія автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , яка становить 49 м., та середню швидкість, із якою рухалась потерпіла 3,68 м/с (а.к.п.167-189 т.2).

На спростування обставин, вказаних в обвинувальному акті, стороною захисту надано висновок №01/22 від 14 грудня 2022 року судової авто технічної експертизи, відповідно до якого дії водія автомобіля «ВАЗ-2109» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 в конкретній дорожньо-транспортній ситуації повинні були відповідати вимогам ПДР України, а саме : п.12.3, що зобов`язують його у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, негайно вжити заходів для зменшення швидкості, аж до зупинки транспортного засобу.

Водій велосипеда «АИСТ» ОСОБА_7 перед початком виїзду на проїзну частину вулиці повинна була діяти згідно вимог п.п.9.3 та 10.1 ПДР України, а саме : п.9.3 у разі початку руху від правого краю проїзної частини або перестроюванням на смугу руху ліворуч подати попереджувальний сигнал лівою рукою, витягнутою вбік, або правою рукою, витягнутою вбік і зігнутою у лікті під прямим кутом угору; п.10.1 перд початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкоди або небезпеки іншим учасникам руху.

В даному випадку, на думку експерта, моментом виникнення небезпеки для руху слід вважати момент, коли водій легкового автомобіля «ВАЗ-2109» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 , що рухається в правому крайньому ряду, отримує об`єктивну можливість встановити, що велосипедист починає виїзд з тротуару на проїзну частину і вже не може бути зупинений на безпечній відстані від смуги безпеки керованого ним автомобіля. Відповідно, моментом виникнення небезпеки, з технічної точки зор, слід вважати перетин водієм велосипеда правої межі проїзної частини вулиці, фактично в момент знаходження на відстані 4,5 м. до місця контактування об`єктів.

Виходячи з наданих вихідних даних у водія автомобіля «ВАЗ-2109» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 відсутня технічна можливість уникнути наїзду на велосипедиста шляхом застосування екстреного гальмування. Враховуючи, що в момент виникнення небезпеки для руху велосипедист рухався під ккутом до вісі легкового автомобіля і водій не міг бути впевнений , що напрямок руху буде змінено відповідно застосування маневру об`їзду не забезпечувало безпеку руху і з технічної точки зору не може бути рекомендованим.

В діях водія автомобіля «ВАЗ-2109» р.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_5 відсутні невідповідності вимогам ПДР, які б могли знаходитись в причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому в його діях не вбачається причинно-наслідкового зв`язку з виникненням даної ДТП.

Так як в результаті проведеного дослідження встановлено, що водій велосипеда «АИСТ» ОСОБА_7 своїми діями створила аварійну ситуацію, в якій у водія автомобіля «ВАЗ-2109» р.н.з. НОМЕР_1 відсутня технічна можливість уникнути зіткнення, то слід зробити висновок про те, що з технічної точки зору дії велосипедиста являються причиною виникнення даної ДТП (а.к.п.15-20 т.4).

Вказаний висновок виготовлений на замовлення сторони захисту експертом ОСОБА_22 , на підтвердження повноважень якого надано копію свідоцтва про присвоєння йому кваліфікації судового експерта з правом проведення інженерно-транспортних експертиз за спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод.

Статтею 9 Закону України «Про судову експертизу» визначено, що атестовані відповідно до цього Закону судові експерти включаються до державного Реєстру атестованих судових експертів, ведення якого покладається на Міністерство юстиції України. Особа або орган, які призначають або замовляють судову експертизу, можуть доручити її проведення тим судовим експертам, яких внесено до державного Реєстру атестованих судових експертів, або іншим фахівцям з відповідних галузей знань, якщо інше не встановлено законом.

Оскільки, згідно із ч.2 ст.84 КПК України до процесуальних джерел доказів відносять саме висновок експерта, який має бути наданий виключно експертом (ч.1 ст.242 КПК України) такий експерт має бути внесений до державного Реєстру атестованих судових експертів.

На вимогу слідчого надано інформацію про включення експерта ОСОБА_22 до Реєстру атестованих судових експертів.

Вказану інформацію досліджено судом в ході судового провадження за клопотанням сторони захисту.

Однак, для здійснення дослідження стоорною захисту надано вихідні дані, серед яких також дані, отримані зі слів обвинуваченого, а саме : ОСОБА_5 рухався зі швидкістю приблизно 50 км/год, із ближнім світлом фар, з боковим інтервалом 0,68 м до правого краю проїзної частини, помітив на правому тротуарі велосипедиста, який рухався прямолінійно в попутному напрямку на відстані 0,44 м праворуч від правого краю проїзної частини. В один із моментів часу велосипедист змінив напрямок руху і почав зміщуватись ліворуч і виїжджати через «розрив» між бордюрними камінням з правого тротуару на проїзну частину. Виїхавши на праву смугу руху велосипедист почав вирівнювати свій велосипед прямо, однак, саме в цей момент відбулось контактування правої передньої частини автомобіля «ВАЗ-2109» р.н.з. НОМЕР_1 із задньою частиною велосипеда.

Зазначені обставини не знайшли підтвердження як в ході досудового, так і судового провадження, через що наданий стороною захисту висновок експерта не грунтується на достовірних даних, через що перевага в даному випадку судом надається саме висновку експерта №СЕ-19/118-22/12075-ІТ від 18 січня 2023 року судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди.

За версією сторони захисту потерпіла здійснювала рух правим тротуаром по вул.Суворова м.Сарни Рівненської області, зі сторони вул.Шевченка в напрямку вул.Ковельської, здійснивши з`їзд на проїзну частину у місці, де відсутня частина бордюра.

З метою з`ясування цих обставин судом за клопотанням сторони захисту досліджені під час судового провадження фотознімки (а.к.п.80-85 т.2, 71-84 т.2).

В ході досудового розслідування здійснено додатковий огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, в ході якого зафіксовані дефекти як дорожнього покриття на вказаній ділянці дороги, так і часткова відсутність бордюр них каменів, що розділяють тротуар із проїзною частиною (а.к.п.165-233 т.4).

До вказаного протоколу долучені фотознімки частини тротуара поряд із ділянкою, де відбулась дорожньо-транспортна пригода.

При дослідженні вказаних фотознімків встановлено, що шлях потерпілої проходив з мосту, через перехрестя вулиць Суворова та Шевченка, за яким, відповідно до версії сторони захисту, потерпіла продовжувала рух тротуаром.

Сторона захисту вказує на часткову відсутність бордюрних каменів, де потерпіла і здійснила з`їзд з тротуару.

Однак, в такому випадку ОСОБА_7 мала заїхати на тротуар після вказаного вище перехрестя, що є неможливим без додаткової зупинки (як вбачається із фотознімків початок тротуару не має місця заїзду, так як облаштований бордюрним каменем).

Таких дій потерпіла не вчиняла, а в ході судового провадження версія сторони захисту спростована іншими дослідженими судом доказами.

Так, допитана судом свідок ОСОБА_23 пояснила, що потерпіла ОСОБА_7 є її тіткою. Востаннє потерпілу свідок бачила на мосту, коли та з`їжджала велосипедом, рухаючись у бік перехрестя вул.Суворова та вул.Шевченка. Зі слів свідка вони із чоловіком рухались на автомобілі у зустрічному потерпілій напрямку. Свідок вказує, що потерпілу вони бачили при проїзді нею перехрестя, за яким вона продовжувала рух узбіччям дороги.

Аналогічні покази дав у суді свідок ОСОБА_24 , який є чоловіком ОСОБА_23 , підтвердивши, що прослідкував за потерпілою у дзеркало заднього виду та побачив, що остання велосипедом перетнула перехрестя та продовжувала рух поряд із заокругленням тротуару.

Отже, надані суду докази беззаперечно вказують на те, що потерпіла під час руху напрямок не змінювала.

Протокол слідчого експерименту, проведеного із ОСОБА_5 містить зауваження понятих щодо того, що захисником обвинуваченому давались певні знаки, а саме вказувалось місце ймовірного виїзду велосипеду з тротуару на проїзну частину.

Вказані обставини підтвердили свідки і в ході судового провадження.

Висновок експерта №СЕ-19/114-22/22370-ПС від 10 січня 2023 року судової психологічної експертизи доводить, що комунікативна діяльність ОСОБА_5 у процесі відтворення ним 01 грудня 2022 року обставин вчинення дорожньо-транспортної пригоди та проведення за його участю слідчого експерименту з застосуванням відеозапису, характеризується наявністю логічних взаємозв`язків у судженнях, значним контролем за своєю комунікативною поведінкою, статичністю лексичного стереотипу, слабкою комунікативною ініціативністю, наявністю змістовної єдності відповідей та усталеністю викладу алгоритму події, невербальний стереотип статичний за винятком періодичних пауз та повторів слів, розповідь слабо збалансована, зміст повідомлень логічно узгоджений і пояснюється його індивідуальними особливостями викладу інформації, проте не достатньо ознак, щоб констатувати наявність цілісного сюжету реконструйованих подій.

Невербальні прояви комунікативної діяльності ОСОБА_5 не є властивими для стану пригніченості психічної діяльності та змушеної спонуки до комунікації та виконують функцію смислового навантаження. Варто зауважити, що в епізоді, який стосується просторового відтворення траєкторії руху велосипеда ОСОБА_5 за допомогою крейди малює лінію, поміж тим, важливо зазначити, що поруч знаходився захисник ОСОБА_5 , що ймовірно використав жест-ілюстратор початку руху велосипеда. Тож, неможливо виключити опосередкований вплив невербального засобу спілкування на відповідь ОСОБА_5 , але не видається за можливе однозначно констатувати, що вказана відповідь, не відповідає його пережитому досвіду.

Одночасно, при проведенні за участю ОСОБА_5 слідчого експерименту 01 грудня 2022 року із застосуванням відеозапису, суттєвих ознак психологічного впливу на нього з боку осіб, які брали участь у проведенні даних слідчих дій, в основному, не виявлено (а.к.п.221-233 т.3).

Захисником заявлено клопотання про визнання вказаного висновку експерта едопустимим доказом.

Частиною 1 ст.86 КПК України визначено, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.

В обґрунтування заявленого клопотання захисник вказує про свою незгоду із висновками, викладеними експертом, що не є підставою для визнання такого доказу недопустимим.

Крім цього, захисник просив визнати недопустимим доказом постанову слідчого про призначення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди від 21 грудня 2022 року.

За змістом ст.86 КПК України визнати недопустимим можливо виключно доказ у кримінальному провадженні.

В сенсі статті 84 КПК України, якою визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів постанова слідчого не є доказом, а є лише процесуальним документом слідчого, який не можна визнавати недопустимим доказом.

Із висновку експерта № 163 від 30 жовтня 2022 року, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 , вбачається, що на тілі трупа мали місце тілесні ушкодження у вигляді : 1.1. саден обличчя (лобової, щічно-підборідкової ділянки справа, носогубноїділянки зліва), ранки з осадженням верхньої повіки правого ока; 1.2.крововиливу в м`які тканини голови в межах потиличної ділянки, множинного перелому потиличної кістки, з переходом на кісткові структури основи черепа в межах задніх, середніх черпних ямок (лінійного характеру), з частковим роздрібненням речовини головного мозку в потиличних частках обох гемісфер, з масивними крововиливами під м`які мозкові оболонки, в речовину головного мозку (в межах основи), в структури мозочку та в тканину стовбуру мозку; розриву атланто-окципітального зчленування, надриву між хребцевого диску між 5 та 6 шийними хребцями з надривом речовини спинного мозку на цьому рівні, зі зміщенням верхнього кісткового фрагменту у спинномозковий канал з масивними крововиливами в м`які тканини шиї; синця переднє-зовнішньої поверхні верхньої третини правого стегна; 1.3.переломів непрямого характеру 1-9 ребер справа (в межах середнє-ключичної лінії з ушкодженням хрящових проміжків), переломів непрямого характеру 3-7 ребер справа (по лопатковій лінії), з розривами пристінкової плеври, з розривами легеневої тканини правої легені по зовнішніх її сегментах з правобічною внутрішньо плевральною кровотечею, з масивними крововиливами в тканину правої легені; переломів непрямого характеру 1-7 ребер зліва по середнє-ключичній лінії непрямого характеру, з крупно-вогнищевими, насиченими крововиливами під легеневу плевру, в тканину лівої легені; крововиливів в клітківку середостіння, крововиливів суцільного та масивного характеру, темно-червоного насиченого кольору в м`які тканини грудної клітки під пристінкову плевру, в м`язи грудної клітки, кровиливів в тканину брижі тонкої кишки; 1.4. садна зовнішньої поверхні лівого передпліччя, саден тильних поверхонь обох кистей, вивіху лівого ліктьового суглобу, вивихів 2-3 пальців лівої кисті; 1.5. закритого поперечного перелому обох кісток в межах нижньої та середньої третин лівої гомілки, з насиченими крововиливами в м`які тканини в межах кісткового зламу; 1.6. обширного осадження передньої поверхні правого колінного суглобу та нижнє-середньої третин переднє-внутрішньої поверхні правого стегна, садна передньої поверхні лівого колінного суглобу.

Вказані ушкодження виникли внаслідок травматичних дій твердими предметами (при співударах з такими) в швидкій послідовності одне за одним. Могли виникнути за таких умов : при первинному контактуванні тіла людини, яка знаходилась у вертикальному (близько до такого положенні тіла, в тому числі і під час руху на велосипеді), з виступаючими частинами рухаю чого механічного транспортного засобу, з подальшим відкиданням тіла людини, співударом, травмуванням, скользінням о тверде шляхове покриття, без ознак переїзду через тіло людини колесами транспортного засобу, без ознак «волочіння» тіла потерпілої частинами транспортного засобу (моторного), при цьому ушкодження в ділянці шиї, могло виникнути в момент первинного контактування, при так званому, різкому перерозгінанні шиї (подібне ушкодження в ділянці шийного відділу хребта виникає при різкому пере розгинанні хребта дозаду, в момент надання тілу людини значного прискорення ззовні); ушкодження, що зазначені в п.п.1.4, 1.5, 1.6 могли виникнути внаслідок дії частин велосипеда (при додатковому контактуванні тіла людини з частинами масивного транспортного засобу, з подальшим інерційним відкиданням тіла людини).

Ці ушкодження є прижиттєвими, виникли в короткий проміжок часу, попередньо моменту настання смерті. Щодо живих осіб ці ушкодження (в своїй сукупності) мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент їх заподіяння і знаходяться (в своєму комплексі) в прямому причинному зв`язку з фактом настання смерті.

Локалізація, характер ушкоджень в ділянці голови, шиї, грудної клітки, кінцівок можуть свідчити про те, що вони могли бути отримані внаслідок дорожньо-транспортної травми, а саме : під час травмування людини, яка знаходилася під час руху на велосипеді при зіткненні з іншим механічним транспортним засобом, тощо, з подальшим падінням тіла людини, співударом її о тверде шляхове вкриття та додатковим травмуванням тіла. При цьому : переломи кісток лівої гомілки, вивихи пальців лівої кисті, вивих структур в лівому ліктьовому суглобі, могли бути заподіяні внаслідок травматичної дії частин велосипеда.

Судово-медичних даних для конкретного визначення первинного контактування тіла людини з виступаючими частинами рухаючого механічного засобу недостатньо.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 явилася важка тупа, поєднана краніо-спінальна травма : множинний перелом кісток черепа, ушкодження шийного відділу хребта, з масивними крововиливами під м`які мозкові оболонки, в речовину головного мозку ( в межах основи), в структури мозочку та в тканину стовбуру мозку, з частковим роздрібненням речовини головного мозку в межах потиличних часток, з ушкодженням речовини спинного мозку (на рівні ушкодження шийних хребців). Ушкодження в ділянках грудної клітки також є небезпечним для життя людини і в своїй сукупності (в своєму перебігу) також могли призвести до смертельного наслідку.

Враховуючи ступінь вираженості трупних явищ (трупні плями синюшно-фіолетові, розташовані по задньо-бокових поверхнях тіла, при натисканні на них в поперековій ділянці бліднуть та відновлюються через 7 хвилин; трупне заклякання однаково інтенсивно виражене в усіх, звичайно досліджуємих групах м`язів, крім м`язів правого плечового пояса; трупне охолодження рівномірне на всіх ділянках тіла, ознаків гниття на трупі не виявлено) можна сказати, що смерть ОСОБА_7 настала приблизно за 8-16 годин до початку експертизи її трупа (а.к.п.4-13 т.3).

Вказаний висновок свідчить про те, що смерть ОСОБА_7 настала саме внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок експерта №163(Д) додаткової судово-медичної експертизи від 12 грудня 2022 року, доводить, що згідно даних експертизи трупа ОСОБА_7 мали місце ушкодження у вигляді : крововиливу в м`які тканини голови в межах потиличної ділянки, множинного перелому потиличної кістки, з переходом на кісткові структури основи черепа в межах задніх, середніх черпних ямок (лінійного характеру), з частковим роздрібненням речовини головного мозку в потиличних частках обох гемісфер, з масивними крововиливами під м`які мозкові оболонки, в речовину головного мозку (в межах основи), в структури мозочку та в тканину стовбуру мозку; розриву атланто-окципітального зчленування, надриву між хребцевого диску між 5 та 6 шийними хребцями з надривом речовини спинного мозку на цьому рівні, зі зміщенням верхнього кісткового фрагменту у спинномозковий канал з масивними крововиливами в м`які тканини шиї.

Так як в ділянці стовбуру мозку знаходяться центри дихання, серцебиття, ковтання, рухових функцій, інших життєво важливих функцій, то ушкодження структур центральної нервової системи (стовбур, спинний мозок на рівні шийного відділу хребта), як правило, протягом найкоротшого проміжку часу (щро може вимірюватися приблизно, декількома хвилинами), тягне за собою припинення функцій центральної нервової системи, зупинку серцевої діяльності та дихання.

Враховуючи наявні у ОСОБА_7 ушкодження у вигляді важкої краніо-спінальної травми, експерт вважає, що навіть своєчасне надання кваліфікованої медичної допомоги, в даному випадку не мало б позитивних результатів (а.к.п.163-170 т.3).

Дії водія, який вчинив ДТП, поставивши потерпілого у небезпечний для життя стан, після чого з місця події втік, підлягають кваліфікації за ст.135 КК незалежно від того, чи могла своєчасно надана допомога потерпілому відвернути настання шкоди для його життя чи здоров`я. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду при розгляді справи № 711/798/18.

Під час судового провадження сторона захисту вказувала, що вважає, що дорожньо-транспортна пригода сталась виключно з вини потерпілої ОСОБА_7 , яка перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння раптово змінила напрямок руху, виїхавши з тротуара на проїзну частину перед автомобілем, яким керував обвинувачений.

Відповідно до висновку експерта № 163 від 30 жовтня 2022 року, проведеної у даному кримінальному провадженні судово-медичної експертизи відносно ОСОБА_7 в крові останньої знайдений етиловий спирт в концентрації 0,28 проміле. Така концентрація алкоголю в крові відносно живих осіб є фізіологічною та відповідає допустимому рівню алкоголя в організмі людини.

Крім цього, досліджений судом висновок судової інженерно-транспортної експертизи з транспортно-трасологічних досліджень №СЕ-19/118-22/10164-ІТ від 16 листопада 2022 року доводить, що під час даної дорожньо-транспортної пригоди мало місце контактування передньої правої частини автомобіля «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 (права частина переднього бампера, передня права частина капота, передній правий покажчик поворотів, переднє праве крило) з задньою частиною наданого на експертизу велосипеда «АИСТ» (щиток заднього колеса, заднє колесо, задній багажник), на відстані 0-17 см від правого бокового габариту кузова автомобіля, при цьому поздовжні вісі транспортних засобів розташовувалися під кутом приблизно о(+- 5) гадусів (а.к.п.65-77 т.3).

Отже, характер зафіксованих пошкоджень та висновок експерта вказують на те, що зіткнення автомобіля, яким керував обвинувачений, відбулось у задню частину велосипеда, на якому рухалась потерпіла, що спростовує версію сторони захисту щодо зміни останньою напрямку руху безпосередньо перед пригодою.

Дослідивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень при викладених у вироку обставинах, оскільки його вина повністю доводиться доказами, дослідженими в ході судового розгляду, які, відповідно до ст.ст.85,86 КПК України, судом визнаються належними та допустимими.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться, відповідно, до нетяжких та тяжких злочинів.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченого, відповідно до ст.66 КК України, як в ході досудового, так і в ході судового провадження не встановлено.

Сторона захисту вказувала на наявність щирого каяття з боку обвинуваченого.

В даному випадку щире розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження (Постанова ВС/ККС №166/1065/18 від 18 вересня 2019 року).

В даному випадку таких обставин судом не вбачається, оскільки під час судового провадження обвинувачений дійсно висловлював формальний жаль з приводу скоєного, однак, намагався перекласти вину на потерпілу, шкоду не відшкодував.

Суд звернув увагу на ту обставину, що під час судового провадження потерпілий ОСОБА_25 вказував, що він дійсно відмовляється від будь-яких претензій до обвинуваченого, оскільки на нього чинився певний тиск з боку сім`ї обвинуваченого, оскільки вони неодноразово тиснули на нього як безпосередньо, так і шляхом звернення до членів церкви, яку відвідує потерпілий.

Враховуючи наведене, суд вважає, що з боку обвинуваченого відсутнє щире каяття, через що таку обставину суд не враховує як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст.67 КК України, є вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.135 КК України, у стані алкогольного сп`яніння.

Стороною захисту під час досудового провадження та в ході судового провадження надавались письмові заяви потерпілого ОСОБА_11 , відповідно до яких останній не має жодних претензій до обвинуваченого, просить закрити кримінальне провадження в частині обвинувачення за ч.1 ст.135 КК України в зв`язку із примиренням (а.к.п.4 т.5).

Вказані обставини спростовуються заявою потерпілого, поданою ним 22 листопада 2022 року, в якій він просив притягнути ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності (а.к.п.126-127 т.2).

Судом також враховано, що вказану заяву подано через поштове відділення дружиною обвинуваченого, про що свідчить опис вкладення, який містить дані про відправника.

Отже, суд вважає, що підстави для задоволення такого клопотання відсутні (з урахуванням, в тому числі, вимог п.1.ч.1.ст.477 КПК України, якою визначено, що кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є провадження, яке може бути розпочате слідчим, дізнавачем, прокурором лише на підставі заяви потерпілого щодо кримінальних правопорушень, передбачених: частиною першою статті 135 (залишення в небезпеці без обтяжуючих обставин) однак, в даному випадку наявні обтяжуючі обставини.

Одночасно, статтею 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки : 2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.135 КК України відноситься до нетяжких злочинів, санкція частини цієї статті передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до двох років або позбавленням волі на той самий строк.

З моменту вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.135 КК України 16 вересня 2022 року, минуло більше трьох років.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Оскільки в даному випадку суд вважає, що вина обвинуваченого за ч.1 ст.135 КК України є доведеною, однак, закінчились строки давності є необхідним звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності в цій частині обвинувачення на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження, що розглядається судом, за ч.1 ст.135 КК України закрити.

ОСОБА_5 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, в силу ст.89 КК України вважається таким, що не має судимості (а.к.п.43 т.5, а.к.п.238-239 т.4).

По місцю роботи ПП «Сварицевицька цегла» обвинувачений характеризується виключно позитивно (а.к.п.65 т.5).

Відповідно до довідки №13/05-232 від 19 вересня 2022 року, виданої Сарненською міською радою, ОСОБА_12 проживає у АДРЕСА_3 . Сім`я останньої складається із слідуючих осіб : син ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка ОСОБА_27 , 2018 року народження, дочка ОСОБА_28 , 2021 року народження (а.к.п.61 т.4).

Судом не приймається до уваги надана суду характеристика з місця роботи обвинуваченого, оскільки за матеріалами справи останній працевлаштований на ПП «Сварицевицька цегла» 20 вересня 2022 року, випробувальний термін на цьому ж підприємстві проходив з 12 вересня 2022 року (а.к.п.63 т.4).

Отже, обвинувачений був працевлаштований після його затримання в межах даного кримінального провадження, а відтак, не міг відвідувати підприємство та виконувати відповідну роботу, про яку вказано у характеристиці.

По місцю проживання, Сарненською міською радою, обвинувачений характеризується посередньо як особа, скарг та заяв громадян, матеріалів про адміністративне правопорушення відносно якого до адміністративної комісії ради не надходило (а.к.п.243 т.4).

За висновком органу пробації, викладеному у досудовій доповіді, ризик вчинення обвинуваченим повторного кримінального правопорушення та ризик його небезпеки для суспільства оцінюється як середній.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України - особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні покарання обвинуваченому суд враховує ті обставини, що ОСОБА_5 вчинено тяжкий злочин, який має наслідки у вигляді заподіяння смерті потерпілої, а тому, з урахуванням даних про особу винного, який посередньо характеризується по місцю проживання, вважається несудимим, має на утриманні неповнолітніх дітей, з огляду на наявність обтяжуючої покарання та відсутність пом`якшуючих покарання обставин - суд вважає за необхідне обрати обвинуваченому покарання в межах санкції частини статті, за якою останнього притягнуто до відповідальності у виді позбавлення волі, із призначенням додаткового покарання у виді позбавлення спеціального права (в даному випадку суд приймає до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим в стані сп`яніння).

Суд вважає, що призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

На підставі ст.124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, які документально доводяться квитанціями, наданими стороною обвинувачення.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.135, ч.3 ст.286-1 КК України, призначивши покарання :

за ч.3 ст.286-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 8 років.

Строк покарання за цим вироком обчислювати з 09 травня 2025 року, зарахувавши у строк покарання термін перебування під вартою з 19 вересня 2022 року, та два дні затримання 17 та 18 вересня 2022 року, із розрахунку : один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, відповідно до ст.72 КК України.

Обраний щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, залишити до набрання вироком законної сили, але не довше, аніж до 08 липня 2025 року.

Звільнити ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.135 КК України на підставі ст.49 КК України в зв`язку із закінченням строків давності, кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 в частині обвинувачення за ч.1 ст.135 КК України закрити.

Стягнути на підставі ст.124 КПК України з ОСОБА_6 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта у сумі 31007 грн. 40 коп.

Речові докази : автомобіль марки «ВАЗ 2109» р.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на території спец майданчика ГУ НП в Рівненській області - повернути обвинуваченому, велосипед марки «АИСТ» - повернути потерпілому ОСОБА_11 , осип лакофарбового покриття червоного кольору, фрагменти скла помаранчевого кольору та пластмасові деталі чорного кольору, які знаходяться на зберіганні у Сарненському РВП ГУ НП в Рівненській області знищити, скасувавши арешт, накладений на вказане майно та транспортний засіб ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 26 вересня 2022 року; гумовий чобіт червоного кольору, поліетиленовий пакет із парою жіночих напівчобіт, спортивну кофту синього кольору, упаковку вологих серветок, жіночу сумку чорного кольору, пачку туалетного паперу, прозорий поліетиленовий пакет , в який упакована тканина синього кольору, які знаходяться на зберіганні у Сарненському РВП ГУ НП в Рівненській області повернути потерпілому ОСОБА_11 ; оптичний диск Verbatium CD-R, оптичний диск DVD-R, залишити в матеріалах справи; стерильні марлеві серветки, марлеві серветки зі зразками крові ОСОБА_5 і ОСОБА_13 , одну стерильну серветку із висушеним зразком крові ОСОБА_13 , одну стерильну серветку із висушеним зразком крові ОСОБА_5 , які передані на зберігання до Сарненського РВП ГУ НП в Рівненській області - знищити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя