Справа № 337/1090/25
Номер провадження 1-кп/337/351/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 травня 2025 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

у складі головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченої- ОСОБА_5

потерпілої (законного представника малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ) - ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя кримінальне провадження, внесене до ЄРДР№ 0000070 від 21 січня 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Запоріжжя, громадянки України, яка має повну середню освіту, не заміжньої, що має на утриманні малолітню дитину, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

за 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», будучи особою, яка раніше притягувалась до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за ст. 173-2 КУпАП, в період часу з 14.02.2024 по 25.11.2024, знаходячись за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , у ході конфліктів зі своєю сестрою ОСОБА_7 , обмежено усвідомлюючи фактичний характер своїх дій та обмежено керуючи ними, систематично вчиняла відносно останньої психологічне та фізичне насильство.

Так, 14.02.2024 о 21:00 год. ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї сестри ОСОБА_7 , а саме: висловлювалася нецензурною лайкою, штовхала. Відповідно до постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 26.03.2024 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 01.11.2024 о 20:00 год., знаходячись за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство психологічного характеру, а саме вчинила сварку з сестрою ОСОБА_7 , висловлювалась нецензурною лайкою та кидалась битися в присутності малолітньої доньки ОСОБА_6 . Відповідно до постанови Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2024 визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, 25.11.2024 приблизно о 13:00 год. ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинила фізичне та психологічне насильство стосовно своєї сестри ОСОБА_7 , з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме висловлювала словесні образи, штовхала, виражалась нецензурною лайкою, що призвело до роздратованості, зневіри, злості, емоційної залежності, змін у фізичному здоров`ї та відчуття погіршення якості життя потерпілої

Дії ОСОБА_5 кваліфікуються за ст.126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні суду була надана угода про примирення від 15 травня 2025 року, укладена між потерпілою ( яка також є законим представником малолітньої потерпілої) ОСОБА_7 та обвинуваченою ОСОБА_5 , складеною в присутності захисника ОСОБА_4 , згідно умов якої:

- обвинувачена беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні за викладених вище обставин інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за обставин, які викладено у обвинувальному акті та п. 1 вказаної угоди і під час підписання угоди про примирення підтверджує факт беззаперечного визнання вини

- сторони узгоджують вид і міру покарання за ст. 126-1 КК України у вигляді одного року пробаційного нагляду.

Угода містить посилання сторін на усвідомлення ними наслідків укладення і затвердження угоди, передбачених ст. 473 КПК України, а також наслідків невиконання угоди про примирення, що передбачені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 просить затвердити угоду, в якій вона беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні вище вказаного кримінального правопорушення, повідомила про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про примирення, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди про примирення, просила вказану угоду з потерпілою затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання, згода пройти пробаційну програму та амбулаторне лікування.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка була на досудовому слідстві визнана законним представником малолітньої потерпілої ОСОБА_6 , суду зазначила, що її воля при укладанні угоди була добровільною, без жодного примусу, претензій до обвинуваченої не має, просить затвердити угоду та призначити обвинуваченій узгоджене покарання та пройти курс лікування амбулаторно.

Наслідки укладення та затвердження даної угоди обвинуваченій та потерпілій (законному представнику) роз`яснені судом та зрозумілі.

Прокурор та захисник просять суд ухвалити вирок на підставі досягнутої угоди про примирення між обвинуваченою та потерпілою (законним представником малолітньої потерпілої).

Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, в скоєнні якого обвинувачена беззаперечно визнала себе винуватою, згідно вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином.

Щире каяття згідно ст. 66 КК України, судом визнається як обставина, яка пом`якшує покарання.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, суд не встановил.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 Кримінального процесуального кодексу України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Ознайомившись із змістом угоди, перевіривши виконання вимог ст. 471 КПК України, вислухавши думку учасників кримінального провадження, переконавшись у добровільності волевиявлення сторін на укладення угоди, суд вбачає всі підстави для затвердження угоди, та не вбачає процесуальних перешкод для її затвердження, оскільки її умови не суперечать вимогам кримінального та кримінального процесуального закону, не посягають на інтереси суспільства, не порушують нічиї права, свободи та інтереси, у суду немає підстав припускати неможливість її виконання обвинуваченою, наявні фактичні підстави для примирення, узгоджені сторонами вид та міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановленим кримінальним законом.

Перед затвердженням угоди про примирення суд переконався в тому, що обвинувачена та потерпіла розуміють положення ч.5 ст. 474 КПК України та укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому, згідно висновку судово-психіатричного експерта № 42 від 05.02.2025 року ОСОБА_5 під час скоєння кримінального правопорушення виявляла та виявляє на теперішній час ознаки психічного розладу у вигляді легкої розумової відсталості (помірної дебільності згідно МКХ-9), з порушеннями поведінки. Ступень психічних порушень був таким, що вона не була здатна повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час вона також не повною мірою (обмежено) може усвідомлювати фактичних характер своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги у примусовому порядку.

Отже ОСОБА_5 підпадає під дію ст. 20 КК України (обмежена осудна) та потребує амбулаторної психіатричної допомоги.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочини у стані обмеженої осудності.

На підставі викладеного, враховуючи висновок судово-психіатричної експертизи, суд вважає за можливе призначити обвинуваченій ОСОБА_5 узгоджене покарання та враховуючи її обмежену осудність застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Клопотань про обрання запобіжного заходу не надійшло.

Речові докази відсутні.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 468, 469, 471, 474, 475 КПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Затвердити угоду про примирення, укладену 15 травня 2025 року між потерпілою ОСОБА_7 (яка також є законим представником малолітньої потерпілої ОСОБА_6 ) та обвинуваченою ОСОБА_5 , за участю захисника обвинуваченої ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, на підставі чого та відповідно до вказаної вище угоди призначити їй покарання у вигляді одного року пробаційного нагляду.

У відповідності до ст. 59-1 КК України покласти на засуджену ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальний захід та направити її для проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», строком на три місяці.

На підставі ст. ст. 20, 93, 94 КК України застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем мешкання .

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подання через Хортицький районний суд м. Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1