Провадження № 11-сс/811/1159/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 травня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові у режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року, якою у кримінальному провадженні № 0000008 від 10.01.2024 застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного за ч. 4 ст. 425 КК України, запобіжний захід у вигляді застави,

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

встановила:

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого старшого слідчого в ОВС другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові ОСОБА_9 , погоджене прокурором Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 , про застосування запобіжного заходу у вигляді застави до підозрюваного ОСОБА_6 .

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави.

Визначено підозрюваному ОСОБА_6 заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн. (дев`ятсот вісім тисяч чотириста гривень) 00 копійок.

Роз`яснено підозрюваному ОСОБА_6 , що не пізніше п`яти днів з дня застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави він зобов`язаний внести кошти на відповідний рахунок або забезпечити їх внесення заставодавцем та надати документ, що це підтверджує, слідчому, прокурору, суду.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки, передбачені ст.194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні, зокрема ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ;

- здати на зберігання уповноваженому органу свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали в частині покладених обов`язків становить 02 місяці: з моменту проголошення ухвали суду 17.04.2025 року до 17.06.2025 року включно.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та ухвалити нову, якою застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Захисник, не оскаржуючи на даний час обґрунтованості підозри, звертає увагу на те, що вина в інкримінованому правопорушенні лише припускається і є недоведеною.

Вважає, що визначений слідчим суддею розмір застави не відповідає обставинам кримінального правопорушення, особі ОСОБА_6 та його матеріальним можливостям.

На думку апелянта, слідчий суддя не мотивував належним чином, у чому визначається виключність випадку та чому передбачений КПК України розмір застави у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб не може забезпечити належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 . Також, визначаючи такий непомірний розмір застави, слідчий суддя не врахував, що інкримінований ОСОБА_6 злочин не є корисливим чи корупційним, до того ж вчинений з необережності.

Не погоджується із заявленими стороною обвинувачення ризиками, а також з тим, що більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків.

Звертає увагу, що ОСОБА_6 є військовослужбовцем, учасником бойових дій, постійно знаходиться на території військової частини, та не може покинути своє місце розташування без дозволю керівництва, що нівелює ризик переховування від органів досудового розслідування та суду.

Вважає, що оскільки стороною обвинувачення усі документи, якими останні будуть відстоювати свою позицію, вилучені, то вказане виключає ризик знищення, ховання або спотворення речей чи документів чи можливість перешкодити кримінальному провадженню в такий спосіб.

Також, апелянт зауважує, що досудове розслідування триває уже 1,5 роки, а у матеріалах справи відсутні будь-які докази існування незаконного впливу на свідків зі сторони ОСОБА_6 .

Окрім цього просить взяти до уваги, що ОСОБА_6 раніше не судимий, має сім`ю, постійне місце проживання, а також те, що ОСОБА_6 є бойовим офіцером, військовослужбовцем, учасником бойових дій.

Будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду підозрюваний ОСОБА_6 у судова засідання апеляційного суду не прибув. Скерував на адресу апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі, оскільки перебуває на військовій службі. Апеляційну скаргу захисника підтримує у повному обсязі просить таку задовольнити.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисника ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора щодо законності судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи й перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

У провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) перебуває кримінальне провадження № 0000008 від 10.01.2024 щодо ОСОБА_6 за ч.4 ст. 425 КК України.

17 квітня 2024 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 425 КК України.

Судове рішення про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 182, 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

За змістом п.3 ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, зокрема, про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З урахуванням зазначених вимог закону слідчий суддя дійшов обґрунтованого й правильного висновку про можливість застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних громадян, що становить 908 400,00 грн.

На підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів слідчий суддя оцінив у сукупності всі обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення; ступінь його тяжкості; наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків; особу підозрюваного, його майновий та сімейний стан.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді, що запобіжний захід у вигляді застави у вищезазначеному розмірі є достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинення дій, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, слідчий суддя правильно встановив та врахував, що тяжкість покарання яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винним - до восьми років позбавлення волі, стане підставою для можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, що узгоджується із позицією ЄСПЛ у справі "Ілійков проти Болгарії", що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Так, у рішенні ЄСПЛ по справі "Бессієв проти Молдови" суд вказав, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти. Отже ризик втечі існує, проте у мінімальному вигляді. Розмір заявлених збитків від злочину істотно збільшує ризик невиконання покладених на нього обов`язків. Вказане може не забезпечити належного виконання підозрюваним його процесуальних обов`язків. Обізнаність про місце роботи свідків та відстоювання власної правової позиції створює підґрунтя для незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні. Аналогічним чином ОСОБА_6 може використовувати свої зв`язки для не законного впливу на експертів, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть дати вигідні для нього неправдиві показання.

Таким чином, встановлено, що на даний час існують ризики визначені ч. 1 ст. 177 КПК України, а досудове розслідування неможливо завершити, у зв`язку із необхідністю провести низку слідчих та процесуальних дій, у проведенні яких виникне необхідність.

Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що особисте зобов`язання не може бути застосовано щодо ОСОБА_6 у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину та наслідкам, які були завдані вчиненням злочину, а відтак правових підстав для скасування ухвали та застосування до ОСОБА_16 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання як про це просить сторона захисту, колегія суддів не вбачає і вважає, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави здійснене з дотриманням вимог закону та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.

Ухвала слідчого судді про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

постановила :

Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 17 квітня 2025 року, якою застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді застави, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: