КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2025 залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_7 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв., в межах строку досудового розслідування, до 29.06.2025, та покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, а також _____________________________________________________________________________

Справа № 757/19814/25-к Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/3776/2025 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

прокурора та суду за першою вимогою; не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період з 22 год. 00 хв. по 06 год. 00 хв.; повідомляти слідчого, прокурора, суду про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, апелянт зазначав, що при розгляді клопотання слідчим суддею не враховано наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В органу досудового розслідування є підстави вважати, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи суворість покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється, може ухилятися від органу досудового розслідування.

Зокрема, підозрюваний з метою уникнення кримінальної відповідальності може намагатися перетнути кордон України, оскільки останній є громадянином іншої держави - Республіки Азербайджану.

Крім того, зібрані у ході досудового розслідування докази є вагомими та підтверджують причетність ОСОБА_7 до вчинення ним інкримінованого кримінального правопорушення.

На думку апелянта, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, у разі визнання його винуватим, є достатньою для застосування до нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Заслухавши доповідь судді, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який підтримав апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку підозрюваного ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_6 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Як убачається із матеріалів клопотання, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001296, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 11.08.2020 за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, а також за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 та ч. 3 ст. 197-1, ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 366 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Дружба Народів СНД», будучи службовою особою, відповідальною за організацію та результати діяльності Товариства, діючи умисно, ухилився від виконання ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 01.10.2021 у справі № 752/9946/21, яка набрала законної сили 12.10.2021, про накладання арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :82:096:0011, площею 0,1 га, яка зареєстрована на праві приватної власності (розміри часток та ) за ТОВ «Дружба Народів СНД» (), шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування вказаних майном, в тому числі шляхом заборони проведення будь-яких будівельних робіт на об`єкті будівництва «Будівництво апартамент-готелю, знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Курганівська, 7», що знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :82:096:0011 за адресою: м. Київ, вул. Курганівська, 7.

У межах вказаного кримінального провадження 29.04.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру в умисному невиконанні ухвали суду, що набрала законної сили, вчиненому службовою особою, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 2 ст. 382 КК України.

30.04.2025 слідчий в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 , про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту в нічний час доби до підозрюваного ОСОБА_7 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30.04.2025 залишено без задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_7 .

З таким висновком колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Згідно п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України, застосування запобіжного заходу є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 КПК, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

На переконання колегії суддів, при розгляді клопотання слідчий суддя дійшов вірного висновку, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Разом з тим, колегія суддів не погоджується із висновком слідчого судді про недоведеність наявності у кримінальному провадженні ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, на який посилався слідчий у клопотанні.

Ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного ОСОБА_7 переховуватись від органу досудового розслідування та суду, колегія суддів встановила, що такі доводи є обґрунтованими, зважаючи на покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, та дані про особу підозрюваного, який є громадянином Республіки Азербайджан, та може перетнути кордон України з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Таким чином, дійшовши висновку про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_7 жодного запобіжного заходу у даному кримінальному провадженні, слідчий суддя не в повній мірі врахував дані про особу підозрюваного та конкретні обставини кримінального провадження, унаслідок чого дійшов помилкового висновку про недоведеність наявності обставини, передбаченої п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України та безпідставно відмовив в застосуванні щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу.

Разом з тим, встановивши обгрунтованість доводів слідчого про можливість переховування ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та суду, колегія суддів не погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо того, що запобігти встановленому у кримінальному провадженні ризику здатен лише запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У ході апеляційного перегляду ухвали слідчого судді, колегією суддів встановлено, що належних доказів, які б свідчили про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім домашнього арешту, у клопотанні слідчого не вказано та прокурором в судовому засіданні не доведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Беручи до уваги ті обставини, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, раніше не судимий, є громадянином іншої держави, зареєстрований у Республіці Азербайджан, та має місце проживання на території України, враховуючи конкретні обставини інкримінованого підозрюваному злочину, колегія суддів приходить до висновку, що співмірний з існуючим ризиком та даними про особу підозрюваного є запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Саме такий вид запобіжного заходу є достатнім стримуючим засобом неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_7 .

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, не свідчить про неможливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

За таких обставин, виходячи з положень п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, та застосування щодо підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у межах строку досудового розслідування - до 29.06.2025.

Керуючись ст. ст. 176-178, 179, 193, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 30 квітня 2025 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором першого відділу другого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 ,- задовольнити частково.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, а також прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися з м. Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Визначити строк дії покладених на підозрюваного обов`язків в межах строку досудового розслідування - до 29 червня 2025року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3