ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-п/803/1277/25 Справа № 182/4855/22 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 року м.Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі Дніпропетровської області подання голови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 про визначення підсудності матеріалів кримінального провадження внесене до ЄРДР № 0000331 від 19.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

До Дніпровського апеляційного суду надійшло подання голови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 про визначення підсудності матеріалів кримінального провадження внесене до ЄРДР № 0000331 від 19.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та направлення до суду в межах територіальної юрисдикції.

Згідно подання 30.07.2025 року до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження внесене до ЄРДР № 0000331 від 19.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

В обґрунтування подання вказано, що в Нікопольському міськрайонному судді Дніпропетровської області встановлено спеціалізацію з розгляду кримінальних та цивільних справ.

Зборами суддів Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області обрано чотири судді з розгляду кримінальних справ: 31.01.2023 року головуючий суддя ОСОБА_5 заявив самовідвід; суддя ОСОБА_7 у відпустці з 23.07.2025 по 05.08.2025, суддя ОСОБА_8 у відпустці з 22.07.2025 по 25.08.2025 та слухала справу відносно якої Дніпровський апеляційним судом призначено новий розгляд, суддя ОСОБА_9 у відпустці з 05.07.2025 по 04.08.2025.

Згідно протоколу від 16.07.2025 року, щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями, призначення не відбулося, не вистачає потрібної кількості слідчих суддів для розгляду справи, що підтверджується Звітом про неможливість розподілу справи між суддями, який додано до подання.

Просять визначити підсудність матеріалів кримінального провадження внесене до ЄРДР № 0000331 від 19.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та направити матеріали кримінального провадження до ішого суду для здійснення розгляду по суті.

Учасники судового провадження, належним чином повідомлені про час та місце розгляду питання про визначення підсудності, до суду апеляційної інстанції не прибули, клопотань про відкладення розгляду справи та про бажання приймати участь у розгляді не надійшло, що відповідно до ч.4 ст.34 КПК України не перешкоджає розгляду питання.

За ч.2 ст.34 КПК України питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за клопотанням сторін або за поданням місцевого суду.

Судом апеляційної інстанції встановлено, фактично в Нікопольському міськрайонного суду Дніпропетровської області здійснює правосуддя 6 суддів: суддя ОСОБА_5 задоволено самовідвід; суддя ОСОБА_8 відключенна від автоматизованого розподілу у зв`язку з тим, що слухала поєднану справу та знаходиться у відпустці; судді ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відключені від автоматизованого розподілу у зв`язку з перебуванням у відпустці, судді ОСОБА_10 та ОСОБА_11 відсутня спеціалізація.

Як вбачається із матеріалів подання, в Нікопольському міськрайонному суді Дніпропетровської області утворення складу суду неможливо через поділ спеціалізації та у зв`язку з відпусткою суддів.

Відповідно до ст. 34 КПК України кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо:

1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності;

2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для судового розгляду;

3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження;

4) ліквідовано суд, який здійснював судове провадження.

Разом з тим, до подання не додано відповідних документів, які б підтверджували, що інші судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області, відповідно до вимог ст.75 КПК України, не можуть брати участь у вказаному кримінальному провадженні або заявили самовідвід з передбачених ст.80 КПК України підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 ЗУ «Про судоустрій та статус суддів» у випадках, визначених законом, а також за рішенням зборів суддів відповідного суду може запроваджуватися спеціалізація суддів з розгляду конкретних категорій справ.

Верховний Суд у листі від 17.04.2020р. № 997/0/2-20на на звернення голови Дніпровського апеляційного суду зазначив, що статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено можливість запровадження спеціалізації суддів у судах у разі необхідності оптимізації роботи суду щодо розгляду конкретних категорій справ. Натомість, обов`язкове запровадження спеціалізації суддів у місцевих загальних судах визначено лише для розгляду кримінальних проваджень щодо неповнолітніх. При цьому, судді з такою спеціалізацією не звільняються від виконання обов`язків судді відповідної інстанції, проте, здійснення ними таких повноважень ураховується при розподілі судових справ та має пріоритетне значення.

При цьому, судді однієї спеціалізації не обмежені розглядати лише конкретні категорії справ.

Верховний Суд також наголосив, що відповідно до ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Зокрема, ст.ст. 32, 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Отже, додержання принципу територіальності є невід`ємною складовою забезпечення розумних строків розгляду справи судом як однієї з основних засад судочинства, передбаченої пунктом 7 частини другої статті 129 Конституції України.

Таким чином, запровадження в місцевих загальних судах спеціалізації суддів не може перешкоджати здійсненню кримінального провадження судом, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, та бути підставою для передачі кримінальних проваджень до інших місцевих загальних судів.

Також, колегія суддів звертає увагу, що наведені у поданні причини неможливості проведення автоматизованого розподілу кримінального провадження є тимчасовими та не можуть слугувати перешкодою для утворення нового складу суду. Більше того, вже на час розгляду подання судом апеляційної інстанції відпустка суддів ОСОБА_7 та ОСОБА_9 закінчиться, а отже підстави неможливості утворення складу суду відпали.

Обґрунтованих підстав для направлення провадження до іншого суду відповідно до вимог кримінального процесуального закону у поданні не наведено.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відпустка судді не є передбаченою законом підставою для направлення кримінального провадження з одного суду до іншого і не повинна порушувати права громадян, передбачені ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», в якій зазначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Надання відпусток у суді першої інстанції має здійснюватись таким чином, аби не створювати ситуацій повної неможливості розгляду судових справ внаслідок тривалої одночасної відсутності всіх суддів на робочих місцях.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

У справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві, особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

За таких обставин, подання про визначення підсудності є необґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Керуючись вимогами ст.34 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Подання голови Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_5 про визначення підсудності - залишити без задоволення.

Матеріали кримінального провадження внесене до ЄРДР № 0000331 від 19.07.2022 року за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України повернути до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області для розгляду по суті.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді