ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 619/1965/25 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження апел.суду №11-кп/818/1281/25 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 121 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова матеріали за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

До Харківського апеляційного суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_6 , який просив скасувати ухвали суддів Дергачівського районного суду Харківської області ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , посилаючись на те, що він не визнає процесуальний статус «обвинувачений». У доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_6 зазначає, що суддя мала вирішити питання про повернення обвинувального акта, та вказав, що претензій до рішення про продовження тримання під вартою не має, але одночасно просить скасувати ухвалу суду від 16.04.2025 та направити справу на досудове слідство. Апеляційну скаргу ОСОБА_6 було призначено до розгляду, однак у судовому засіданні ОСОБА_6 пояснив суду апеляційної інстанції, що він оскаржує лише ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення ОСОБА_6 та думку його захисника адвоката ОСОБА_7 , перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді. Процедура перегляду судових рішень регламентована Розділом V КПК України та встановлює розумні обмеження щодо оскарження певної категорії судових рішень. Такої ж позиції притримується Конституційний Суд України, відповідно до якої обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (абзац шостий пп. 3 п. 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009). Проте, що доступ до правосуддя не є абсолютним указується у практиці Європейського суду з прав людини і національним законодавством може обмежуватися, зокрема для дотримання правил судової процедури. Положеннями статті 392 КПК визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених КПК. Ухвали, постановлені під час судового провадження у суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті. Отже, чинним КПК України не передбачено окремого оскарження в апеляційному порядку ухвали суду про відмову у задоволенні заяви про відвід суддів. Відповідно до частини 4 статті 399 КПК України апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку. Разом з тим, якщо після відкриття апеляційного провадження (у випадку оскарження ухвали слідчого судді - після призначення судового засідання) буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, апеляційний суд має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження. Такий висновок щодо застосування норм права, сформульовано в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 19 лютого 2019 року у справі № 569/17036/18. Враховуючи, що ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на судове рішення, яке не підлягає апеляційному оскарженню, що з урахуванням пояснень ОСОБА_6 було встановлено безпосередньо під час судового засідання, суд апеляційної інстанції приходить висновку про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді.

Керуючись частиною 4 статті 399 КПК України, -

п о с т а н о в и л а:

Закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 16 квітня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_6 про відвід судді.

Ухвала суду апеляційної інстанції може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, у той самий строк з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий:

Судді: