Справа № 442/5889/25
Провадження № 1-в/442/303/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич, подання заступник начальника Хустського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 ,-

встановив:

04.08.2025 заступник начальника Хустського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулась до суду з поданням, в якому просить призначити покарання за наявності кількох вироків, відповідно до положень п.11 ч.1 ст.537 КПК України.

В обґрунтування подання покликається на те, що 28 лютого 2024 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшов супровідний лист від 15 лютого 2024 року разом з розпорядженням про виконання вироку суду, що набрав законної сили та копія вироку Хустського районного суду від 03 червня 2021 року за №309/270/21, відносно засудженого ОСОБА_4 . На вищевказаний вирок, було подано апеляційну скаргу та ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 22 січня 2024 року за №309/270/21, вирок залишено без змін. Згідно вимоги про судимість, наданою Хустським РУП ГУНП в Закарпатській області, стало відомо, що відносно засудженого ОСОБА_4 , було відкрите кримінальне провадження за №0000158 від 07 травня 2022 року за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, яке було вчинене ним під час іспитового строку, який почався з 03 червня 2021 року.

Вироком Хустського районного суду від 10 лютого 2023 року за №309/1403/21 ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання за вироком Хустського районного суду від 03 червня 2021 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяців.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06 грудня 2023 року за №309/1403/21, змінено вищевказаний вирок Хустського районного суду від 10 лютого 2023 року та визнано винуватим засудженого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та засуджено до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки, та визначено вирок Хустського районного суду Закарпатської області від 03 червня 2021 року за №309/270/21, яким обвинуваченого ОСОБА_4 засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки, на підставі ч.4 ст.70 КК України остаточно до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць, і на підставі ст.104 КК України звільненого від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він протягом іспитового строку, який суд визначив у 2 (два) роки, виконає покладені на нього процесуальні обов?язки - виконувати самостійно. Із резолютивної частини вироку Хустського районного суду Закарпатської області від 10 лютого 2023 року виключити посилання на застосування положень ч.4 ст.70 КК України при призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання.

Вироком Хустського районного суду від 15 червня 2023 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України (кримінальне провадження за №0000158 від 07.05.2022 р.) до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано покарання за вироком Хустського районного суду від 10 лютого 2023 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років 1 (одного) місяця.

Вироком Хустського районного суду від 23 листопада 2023 року ОСОБА_4 засуджений за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 3 (три) місяці та на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання за вироком Хустського районного суду від 20 листопада 2023 року у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п?ять) років 3 (три) місяці.

11 березня 2024 року до уповноваженого органу з питань пробації надійшло повідомлення з Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області, про те, що засуджений ОСОБА_4 з 03 червня 2021 року до адміністративної відповідальності не притягувався. 29.04.2025 року органом пробації направлено подання до Хустського районного суду про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку щодо ОСОБА_4 за вироком Хустського районного суду від 03.06.2021 року за №309/270/21. 30.07.2025 року до органу пробації надійшла ухвала Хустського районного суду Закарпатської області, відповідно до якої судом відмовлено у задоволені подання про звільнення від кримінального покарання ОСОБА_4 .

08.08.2025 заступник начальника Хустського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 подала клопотання, в якому просить розгляд подання проводити без її участі.

Прокурор ОСОБА_5 подав заяву про розгляд подання без його участі. Просить відмовити у поданні.

Дослідивши матеріали клопотання, доходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд. Виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду.

Згідно зі ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Слід зазначити, що відповідно до ст.1 КК України та ст.2 КПК України завданням Кримінального кодексу України та кримінального провадження є захист особи, охорона її прав, свобод та законних інтересів.

У відповідності до ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України, 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Приписами ст. 537 КПК України передбачено перелік питань, які вирішуються судом під час виконання вироків, серед якого значиться повноваження місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, вирішувати питання щодо застосування покарання за наявності кількох вироків. Проте, у місцевого суду відсутні повноваження змінювати міру покарання, яка визначена у судовому рішенні, яке набрало законної сили.

У п.25 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2003 року №7 "Про практику призначення судами кримінального покарання" зазначено, що питання визначення порядку застосування покарання за наявності декількох вироків можуть вирішуватися на стадії виконання вироку у випадках, якщо стосовно засудженого є не звернений до виконання вирок, про який не було відомо суду, що постановив останній за часом вирок.

Проте, із матеріалів подання вбачається, що вищезазначені вироки відносно ОСОБА_4 набрали законної сили та усі направлені на виконання.

При цьому, при призначенні покарання за сукупністю злочинів та за сукупністю вироків слід забезпечити недопущення порушення конституційних прав засудженого та виконання постановлених відносно нього вироків, а також недопустити погіршення становища засудженого під час вирішення питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, як то передбачено нормами ст. ст. 70, 71 КК України.

Зі змісту ст 6 параграфу 1 Конвенції з прав людини та основоположних свобод 1950 року слідує, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної певності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Правова певність передбачає дотримання принципу res judicata (вирішена справа), тобто принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Відповідно до цього принципу жодна сторона не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи. Повторний перегляд порушеного питання не може розглядатися як прихована апеляція, і сама можливість двох поглядів на один предмет не є підставою для повторного розгляду, (п.91 у справі «Науменко проти України» №41984/98, рішення від 09.11.2004).

Таким чином, у місцевого суду відсутні повноваження змінювати суть вироку та міру покарання, яка визначена у судовому рішенні, яке набрало законної сили.

Крім того, подання заступника начальника Хустського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 є невмотивованим. З тексту подання неможливо визначити з яким саме проханням звертається заступник начальника Хустського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що у задоволенні подання заступника начальника Хустського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 слід відмовити.

Керуючись ст.336 КПК України,-

постановив:

В задоволенні поданнязаступника начальника Хустського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування покарання за наявності кількох вироків відносно ОСОБА_4 - відмовити.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1