Справа № 450/1748/25 Провадження № 1-кс/450/378/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року слідчий суддя Пустомитівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна,-

в с т а н о в и в:

17.06.2025 року слідчий СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 звернувся з клопотанням, в якому просив накласти арешт на частку об`єкту нерухомого майна 1/10 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить, ОСОБА_5 , свідоцтво про народження, IV- НОМЕР_1 , 19.11.1988, загальною площею 64,8 м/кв. Заборонити на термін накладення арешту відчуження, розпорядження фізичним особам вказаної частки вище вказаного об`єкту нерухомого майна до прийняття законного рішення у кримінальному провадженні.

В обґрунтування клопотання покликається на те, що, ОСОБА_5 , діючи умисно, всупереч положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення, за рахунок збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 28.04.2025, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме метадон, масою 0,0665 грам, який зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його збуту та особистого незаконного збагачення у такий спосіб.

В подальшому, 28.04.2025 приблизно о 13:00год. ОСОБА_5 , діючи умисно, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, перебуваючи по місцю свого проживання, з метою отримання незаконного прибутку, від збуту наркотичного засобу, збув метадон, масою 0,0665 грам, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за що отримав грошову винагороду в розмірі 300 гривень.

Крім цього діючи умисно, повторно, ОСОБА_5 , всупереч положень Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 15.02.1995 із наступними змінами та доповненнями, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на незаконне збагачення, за рахунок збуту наркотичних засобів, усвідомлюючи суспільну небезпечність та протиправність своїх дій, тобто діючи з прямим умислом, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , діючи умисно, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах та у невстановлений досудовим розслідуванням час, проте не пізніше 10.06.2025, придбав у невстановленої досудовим розслідуванням особи особливо небезпечний наркотичний засіб, а саме метадон, масою 0,0803 грам, який зберігав по місцю свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою його збуту та особистого незаконного збагачення у такий спосіб.

В подальшому, 10.06.2025 приблизно о 16:00год. ОСОБА_5 , діючи умисно, чітко усвідомлюючи, що здійснює діяльність, пов`язану з незаконним обігом наркотичних засобів, перебуваючи по місцю свого проживання, з метою отримання незаконного прибутку, від збуту наркотичного засобу, збув метадон, масою 0,0803 грам, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за що отримав грошову винагороду в розмірі 300 гривень.

З огляду на вказане, з метою недопущення відчуження власником чи іншими особами речового доказу, який в подальшому може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, просила клопотання задовольнити.

В судове засідання 18.06.2025 року прокурор Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 та слідчий СВ ВП № 2 ЛРУП № 3 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 не з`явилися, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили, однак останнім подано заяву, у якій просив клопотання задовольнити, а його розгляд проводити у її відсутності.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Розглянувши матеріали клопотання з доданими до нього письмовими доказами та процесуальними документами, приходжу до наступних висновків.

Статтею 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, спеціальної конфіскації, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді визначено необхідність арешту майна.

Згідно вимог ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися слідчий за погодженням з прокурором. У клопотанні слідчого про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, перелік і види майна, що належить арештувати, документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання. Клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст. 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Вимогами ст. 172 КПК України визначено, шо клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, якщо клопотання подано ним, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання. Під час розгляду клопотання про арешт майна слідчий суддя має право за клопотанням учасників розгляду або за власною ініціативою заслухати будь-якого свідка чи дослідити будь-які матеріали, що мають значення для вирішення питання про арешт майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб. У разі задоволення клопотання слідчий суддя постановляє ухвалу, в якій зазначає перелік майна, на яке накладено арешт, підстави застосування арешту майна, перелік тимчасово вилученого майна, яке підлягає поверненню особі, у разі прийняття такого рішення, порядок виконання ухвали із зазначенням способу інформування заінтересованих осіб. Ухвалу про арешт тимчасово вилученого майна слідчий суддя постановляє не пізніше сімдесяти двох годин із дня находження до суду клопотання, інакше таке майно повертається особі, у якої його було вилучено. Копія ухвали негайно після її постановлення вручається слідчому, прокурору, а також присутнім під час оголошення ухвали. У разі відсутності таких осіб під час оголошення ухвали копія ухвали надсилається їм не пізніше наступного робочого дня після її постановлення. Підозрюваний, обвинувачений, треті особи мають право на захисника, право оскаржити судове рішення щодо арешту майна.

Згідно з п. 4 ч. 5 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Витягом з ЄРДР від 08.04.2025 року стверджується, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, внесли до реєстру 08 квітня 2025 року за № 0000301.

Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності 1/10, ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 , національний паспорт іноземця, НОМЕР_3 , 05.01.2000, на праві приватної спільної часткової власності 1/10, ОСОБА_5 , свідоцтво про народження, IV- НОМЕР_1 , 19.11.1988, на праві приватної спільної часткової власності 1/5, ОСОБА_8 , РНОКПП: НОМЕР_4 , паспорт громадянина України, НОМЕР_5 , 03.10.2001.

Враховуючи правову підставу для арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна, приходжу до висновку, що клопотання слід задовольнити та накласти арешт на згаданий житловий будинок шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

Керуючись ст.ст. 26, 40, 100, 170-173, 175, 309, 370-372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області ОСОБА_4 про арешт майна, - задовольнити.

Накласти арешт на частку об`єкту нерухомого майна 1/10 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить ОСОБА_5 шляхом заборони його відчуження та розпорядження.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1