1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/4020/25 1-кп/335/649/2025
20 травня 2025 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, яка має вищу освіту, одружений, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, військовослужбовця у військовому званні старший матрос, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України
11 грудня 2024 року, приблизно о 20 годині 10 хвилин, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи військовослужбовцем, керуючи автомобілем «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух в межах лівої смуги руху проїзної частини вул. Незалежної України зі сторони пл. Профспілок в напрямку вул. Якова Новицького в м. Запоріжжі.
В цей же час, на нерегульований пішохідний перехід, що позначений дорожньою розміткою 1.14.2 (Пішохідний перехід) та дорожнім знаком 5.38.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху, та розташований в районі буд. 57-в по вул. Незалежної України в м.Запоріжжі, вийшов пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який почав перетинати проїзну частину вул. Незалежної України, зліва-направо відносно напрямку руху автомобіля «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Під час наближення до пішохідного переходу по якому рухався пішохід ОСОБА_4 , водій ОСОБА_5 , діючи зі злочинною недбалістю, в порушення вимог Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, а саме п.п. 12.4, 12.9 (б), 18.1 ПДР, відповідно до яких:
п. 12.4 «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.»;
п. 12.9 «Водієві забороняється
б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил».
п. 18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека»,
маючи об`єктивну можливість своєчасно виявити нерегульований пішохідний перехід та пішохода ОСОБА_4 , який рухався по ньому, не зменшив швидкість свого руху аж до зупинки транспортного засобу, та, не надавши перевагу в русі останньому, виїхав на пішохідний перехід, де передньою частиною кузова керованого ним автомобіля «Skoda Felicia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , скоїв наїзд на нього.
Порушення водієм ОСОБА_5 вимог п. 18.1 Правил дорожнього руху, з технічної точки зору знаходяться у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді: «Закритого перелому лівої ключиці, закритого перелому IV ребра ліворуч по лопатковій лінії; закритого перелому лівої виличної кістки з саднами в ділянці голови; закритого перелому бічного виростку правої великогомілкової кістки та перелому горбистості правої великогомілкової кістки, які кваліфікуються як тілесні ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
13.05.2025 року від захисника обвинуваченого надійшло клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого у зв`язку з примиренням з потерпілим. В обґрунтування поданого клопотання, захисник зазначає, що свою вину ОСОБА_5 визнав повністю, щиро розкаявся. Після скоєння кримінального правопорушення, розуміючи свою відповідальність за вчинення протиправних дій, передбачених ст. 286 КК України, ОСОБА_5 до початку судового розгляду відшкодував спричинену моральну шкоду в повному обсязі. Потерпілий ОСОБА_4 будь-яких претензій саме до обвинуваченого не має та не бажає притягнення його до кримінальної відповідальності. ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше вчинив нетяжкий злочин, примирився з потерпілим і відшкодував спричинену шкоду, розкаявся у скоєному кримінальному правопорушенні, у зв`язку з чим, на думку захисника наявні підстави для звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із примиренням з потерпілим. Разом з цим, захисник просить суд закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та скасувати арешт з транспортного засобу «Skoda Felicia» реєстраційний номер НОМЕР_1 , накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 16.12.2024 року.
13.05.2025 року від потерпілого ОСОБА_4 надійшла заява про підтримку клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого. Зі змісту поданої заяви вбачається, що потерпілий ОСОБА_4 просить суд звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України у зв`язку із примиренням потерпілого з обвинуваченим. Разом з цим, потерпілий просить суд кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити.
У підготовчому судовому засіданні судом поставлено на обговорення клопотання захисника обвинуваченого та обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та клопотання потерпілого про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням.
В судовому засіданні ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 підтримали клопотання та просили звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав заяву про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності у зв`язку з їх примиренням.
Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 у зв`язку з примиренням винного з потерпілим на підставі ст. 46 КК України.
Заслухавши думку прокурора, потерпілого, захисника, обвинувачену, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.
Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Згідно ст. 44 КК України, особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
У даному кримінальному провадженні дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності до ст. 12 КК України є нетяжким злочином.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, є злочином з необережною формою вини.
У судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що останній проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.
Також суд приймає до уваги й те, що ОСОБА_5 несудимий, є військовослужбовцем, за даними наявної документації під наглядом лікаря-нарколога не перебуває, за медичною допомогою не звертався, що свідчить про його осудність, а також на те, що потерпілий у судовому засіданні підтвердив, що вони з обвинуваченим дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу ні на обвинуваченого, ні на потерпілого здійснено не було.
В результаті кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій особі була спричинена шкода.
Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
В підготовчому судовому засіданні надано заяву, в якій потерпілий вказав, що заподіяна потерпілому ОСОБА_4 шкода, обвинуваченим була відшкодована, у зв`язку з чим, він просить суд звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням сторін. Разом з цим, потерпілий ОСОБА_4 також не заперечував щодо закриття кримінального провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. За наявності передбачених у ст. 46 КК України підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.
Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він своїми необережними діями, які виразилися у порушенні Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, спричинив потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вказане діяння кваліфікується за ч. 1 ст. 286 КК України, яке відповідно до ст. ст. 12, 25 КК України відноситься до нетяжкого злочину з необережною формою вини і не є корупційним, свою провину обвинувачений повністю визнав, відшкодував заподіяні потерпілому збитки та примирився з ним, що підтверджено письмовою заявою потерпілого, при цьому, під час вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не перебував під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, внаслідок чого у суду є підстави для закриття кримінального провадження за примиренням - за ст. 46 КК України, у відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 4 ст. 286 КПК України.
При закритті провадження по справі з вказаної підстави, питання щодо встановлення вини особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, судом не вирішується. Така правова позиція узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.
За таких обставин кримінальне провадження необхідно закрити, а обвинуваченого - звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винного з потерпілим.
Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються із витрат на правову допомогу; витрат, пов`язаних із прибуттям до місця досудового розслідування або судового провадження; витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів; витрат, пов`язаних із зберіганням і пересиланням речей і документів.
Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.
Відповідно до правового висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 (справа № 598/1781/17), Кримінальний процесуальний кодекс України не обмежує процесуальну форму вирішення питання щодо розподілу процесуальних витрат виключно обвинувальним вироком. Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.
Разом з цим, як встановлено судом, у ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим суддею були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.
Вказаний арешт підлягає скасуванню, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, оскільки у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у даному кримінальному проваджені не застосовано. Цивільний позов потерпілим не заявлено.
Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 100, 124, 126, 174, 284, 286, 288, 369-372, 376 КПК України, суд,
Клопотання захисника про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - задовольнити.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з його примиренням з потерпілим.
Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 16.12.2024 року на автомобіль «Skoda Felicia», р.н. НОМЕР_2 скасувати.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження технічного стану транспортного засобу, згідно довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-25/540-ІТ від 20.01.2025 у розмірі 4775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової фототехнічної експертизи, згідно довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-25/1680-ФП від 07.02.2025 у розмірі 6367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод, згідно довідки про витрати на проведення експертизи №СЕ-19/108-25/5659-ІТ від 14.03.2025 у розмірі 4 775 (чотири тисячі сімсот сімдесят п`ять) грн. 40 коп.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги .

Повний текст ухвали складено 23.05.2025 року.

Суддя ОСОБА_1