Справа № 756/9491/25
Провадження № 1-кс/756/1800/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 червня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

підозрюваного - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Оболонського районного суду міста Києва клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, -

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянина України, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , поданого у межах кримінального провадження №0001277, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 8 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 369-2 Кримінального кодексу України.

УСТАНОВИВ:

Слідчим звернувся до Оболонського районного суду м. Києва із клопотанням про продовження строку тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0001277 від 8 травня 2025 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 369-2 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Суть клопотання

У клопотанні слідчий просить обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та покладанням обов`язків передбачених частиною 5 статті 194 Кримінально процесуального кодексу України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення прокурором визначена згідно з частиною 4 статті 296 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та зазначив, що продовження застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є обґрунтованим, і відповідає меті такого заходу. Також уточнив клопотання щодо ризиків, а саме, що існують ризики передбачені пунктами 1, 2, 3 та 5 частини 1 статті 177 Кримінально процесуального кодексу України, тому просив суд задовольнити клопотання.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 , у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив про те, що підозрюваний одружений, тому сім`ю утримує тільки дружина,.

Підозрюваний ОСОБА_8 у судовому засіданні підтримав свого захисника та просив застосувати менш суворий запобіжний захід. Надав характеристику з місця проживання, а також зазначив, що він є фізичною особою - підприємцем, а оскільки у разі застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового арешту він не зможе працювати та утримувати родину.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення учасників судового провадження, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, дійшов такого висновку.

Встановлені обставини

Згідно Витягу від 8 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальні правопорушення, передбачених частиною 5 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 369-2 КК України №0001277.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 1 травня 2025 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи зупинений працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 та доставлений до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичного центру» Оболонського району м. Києва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Йорданська 26, для проходження військово-лікарської комісії, звернувся до свого знайомого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з проханням допомогти йому в оформленні офіційних документів, які дають право для звільнення його від мобілізації, на що ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_9 звернутись до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з даного питання.

Цього ж дня, ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_3 , та повідомив про факт доставки ОСОБА_9 до лікарні для проходження військово-лікарської комісії та прохання останнього у наданні йому допомоги в оформленні офіційних документів, які наддадуть право для звільнення його від мобілізації, у цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, спрямований на одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами та за пособництва ОСОБА_8 , поєднаного з вимаганням такої вигоди.

Діючи з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_3 , звернувся до свого знайомого ОСОБА_10 , з яким вони домовились про те, що через власні особисті стосунки повпливають спочатку на уповноважених на виконання функцій держави посадових осіб військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , а в подальшому і на начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 , з метою виготовлення за неправомірну вигоду офіційних документів, які надають право на відстрочку від мобілізації військовозобов`язаного ОСОБА_9

2 травня 2025 року, приблизно о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 під час телефонної розмови з ОСОБА_9 повідомив, що він повпливав на необхідну посадову особу військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка в свою чергу посприяла тому, що ОСОБА_9 не проставили відмітку про проходження лікаря - хірурга, тим самим надавши можливість відтермінувати подальшу мобілізацію.

Після цього, 5 червня 2025 року, приблизно о 12 год. 00 хв., перебуваючи у приміщенні ТРЦ «Квадрат», що за адресою: м. Київ, вул. Оноре де Бальзака, 91/29А, ОСОБА_3 разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою, повідомив ОСОБА_9 , що у нього є декілька варіантів вирішення питання щодо оформлення документів для уникнення подальшої мобілізації через необхідних посадових осіб ТЦК та СП і ВЛК, при цьому, висунув безальтернативну вимогу про надання неправомірної вигоди, в сумі 1600 доларів США, нібито за подальшу співпрацю і оскільки він уже вирішив питання щодо неповного проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_9 , що в свою чергу надасть ОСОБА_9 додатковий час для обрання варіанту вирішення питання щодо уникнення мобілізації.

7 червня 2025 року ОСОБА_9 , діючи на виконання висунутої вимоги, зустрівся з останнім поряд із ТЦ «Блокбастер», що за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери, 36. Під час розмови, ОСОБА_3 , отримав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди в сумі 600 доларів США, а ОСОБА_3 підтвердив дійсність своїх намірів та повідомив, що після отримання другої частини неправомірної вигоди у сумі 1000 доларів США, посприяє в отриманні ОСОБА_9 чергової повістки ІНФОРМАЦІЯ_6 із датою наступної явки через півтора - два місяці, що надасть можливість підготувати документи про непридатність ОСОБА_9 для проходження військової служби взагалі.

10 червня 2025 року діючи з метою реалізації описаного злочинного умислу, попередньою узгодивши свої дії з ОСОБА_10 , ОСОБА_3 зустрівся з ОСОБА_9 у приміщенні ТЦ «Блокбастер», що знаходиться за адресою: м. Київ, просп. Степана Бандери 36, приблизно о 15 год. 00 хв. Під час розмови, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_9 частину неправомірної вигоди у розмірі 1000 доларів США, а також повідомив останньому, що має можливість забронювати його від проходження військової служби, шляхом працевлаштування на підприємство (критичної інфраструктури), за грошові кошти від 9000 доларів США, (орієнтовний термін підготовки документів та працевлаштування становив 2-3 тижні) або аналогічним чином, але з можливістю виїзду за кордон під час дії воєнного стану, вартість якого становила від 12000 доларів США (орієнтовний термін підготовки документів та працевлаштування також 2-3 тижні) і нібито саме для цього потрібна чергова повістка та ще 1000 доларів США. Окрім того, ОСОБА_3 запевнив, що повістка буде готова до 12 червня 2025 року або 13 червня 2025 року, після чого ОСОБА_9 передав ОСОБА_3 другу частину неправомірної вигоди в сумі 1000 доларів США. Одночасно, ОСОБА_3 попросив ОСОБА_9 надіслати йому у месенджер фото наявної уже повістки ІНФОРМАЦІЯ_6 на 12 червня 2025 року.

У подальшому 19 червня 2025 року, ОСОБА_3 , продовжуючи свої злочинні дії, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_10 , домовились про вплив «потрібних» осіб, уповноважених на виконання функцій держави - посадових осіб військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також про необхідність запевнити ОСОБА_9 про можливість організації ними повторного проходження останнім військово-лікарської комісії, підготовки документів, які нададуть можливість не бути мобілізованим строком ще на один місяць, або, у крайньому випадку отримати повістку ІНФОРМАЦІЯ_6 , за підписом начальника. ОСОБА_10 вказав ОСОБА_11 , що такі послуги будуть коштувати не менше 2000 доларів США, а тому він повинен зателефонувати ОСОБА_9 і висунути додаткову вимогу у надані неправомірної вигоди в сумі 2000 доларів США, після надання якої ОСОБА_10 та ОСОБА_3 , шляхом зловживання впливом, посприяють у проходженні повторного ВЛК, отриманні документів з відстрочкою на місяць, з можливістю подальшого оформлення бронювання. Цього ж дня, відразу зателефонував ОСОБА_9 та в телефонній розмові повідомив усю вказану ОСОБА_10 інформацію та умови, на що ОСОБА_9 , не маючи виходу, погодився.

23 червня 2025 року діючи на виконання спільного з ОСОБА_10 умислом, що виник раніше, а також з метою конспірації власних незаконних дій, ОСОБА_3 вирішив залучити для отримання неправомірної вигоди від ОСОБА_9 , їх спільного знайомого - ОСОБА_8 , який повинен посприяти їм у вчиненні злочину. ОСОБА_3 повідомив ОСОБА_8 , що йому необхідно зідзвонитись з ОСОБА_9 , після чого зустрітись та отримати від нього грошові кошти за відстрочку від мобілізації, а грошові кошти привезти особисто ОСОБА_3 . За це ОСОБА_3 пообіцяв ОСОБА_8 надати винагороду в розмірі 100-200 доларів США, а ОСОБА_8 надав згоду посприяти у вчиненні злочину.

Звершуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_8 , діючи як пособник, усвідомлюючи власну роль та протиправність вчинюваних ним дій, 26 червня 2025 року, приблизно о 13 год. 00 хв., згідно попередньої домовленості зустрівся з ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , де отримав від останнього неправомірну вигоду у розмірі 1000 доларів США для подальшої передачі ОСОБА_3 , після чого відразу затриманий працівниками правоохоронних органів.

У судовому засіданні встановлено, що підозрюваний має стійкі соціальні зв`язки. Однак сам підозрюваний зазначив, що він неофіційно працює в таксі, зустрічається з жінкою, яка має неповнолітню дитину, та якій він допомагає її утримувати.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_8 кримінального правопорушення, а саме: заявою про вчинене кримінальне правопорушення від 2 травня 2025 року; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 9 травня 2025 року; постановою про залучення особи до конфіденційного співробітництва та проведення інших негласних слідчих (розшукових) дій від 9 травня 2025 року; протоколами оглядів та вручення грошових коштів від 7 червня 2025 року, 10 червня 2025 року; протоколом додаткового допиту свідка від 10 червня 2025 року; протоколом додаткового допиту свідка від 10 червня 2025 року; довідкою №430872621 від 11 червня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; протоколами додаткових допитів свідка ОСОБА_9 від 17 червня 2025 року, 26 червня 2025 року, 20 червня 2025 року; довідкою №432622528 від 24 червня 2025 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 від 26 червня 2025 року; постановами про приєднання до кримінального провадження предметів як речових доказів від 26 червня 2025 року, 27 червня 2025 року; протоколами огляду від 26 червня 2025 року; протоколом огляду речей і документів від 26 червня 2025 року; ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 17 червня 2025 року; протоколами обшуків від 26 червня 2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_3 від 26 червня 2025 року; протоколами оглядів від 26 червня 2025 року; протоколом обшуку від 27 червня 2025 року; протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_10 від 27 червня 2025 року; протоколом огляду речей від 27 червня 2025 року; протколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії за кримінальним провадження №0001277 від 10 червня 2025 року, 17 червня 2025 року, 18 червня 2025 року, 19 червня 2025 року, 24 червня 2025 року, 26 червня 2025 року; проткоолами за результатами виконання постанови про контроль за вчиненням злочину №55-206т від 21 травня 2025 року в рамках кримінального провадження №0001277 від 10 червня 2025 року

Таким чином, ОСОБА_3 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 369-2 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднаному з вимаганням такої вигоди, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить і положення закону, якими керується

Відповідно до статті 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі щодо верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Частиною 1 статті 131 КПК України визначено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Пункт 9 частини другої статті 131 КПК України встановлює, що заходами забезпечення кримінального провадження є , зокрема запобіжні заходи.

Згідно зі пункту 4 частини першої статті 176 КПК України запобіжними заходами є, у тому числі, домашній арешт.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, у судовому засіданні не підтверджений.

Водночас слідча суддя приймає до уваги доводи захисника та підозрюваного, що щирого каяття ОСОБА_3 у скоєному кримінальному правопорушенні та бажання співпрацювати зі слідством. Отже, враховуючи наявність міцних соціальних зв`язків, слідчий суддя вважає цілком обґрунтованими посилання адвоката на те, що підозрюваний жодним чином не ухилятиметься від слідства чи суду та виконуватиме усі покладені судом обов`язки, у разі застосування запобіжного заходу у вигляді нічого домашнього арешту.

Також слідча суддя враховує, що підозрюваний має постійний неофіційний дохід та утримує свою дівчину з її неповнолітньою дитиною.

Частина 2 статті 177 КПК України встановлює, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Беручи до уваги, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві, але, на думку слідчого судді, обґрунтованість підозри повинна бути встановлена враховуючи положення статті 94 КПК України, а саме, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Відповідно до статті 178 КПК України слідчий суддя, оцінюючи клопотання слідчого, враховує також тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованих злочинів, оскільки санкція частини 2 статті 309 КК України передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до трьох років.

Досліджуючи матеріали клопотання, надані докази, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення підозрюваного, слідчий суддя відхиляє доводи прокурора про наявність ризику переховуватись від органів досудового розслідування, суду, оскільки підозрюваний постійно мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Крім цього, прокурором не надано доказів щодо спроб підозрюваного переховуватись від органів досудового слідства під час досудового розслідування, перешкоджанню кримінальному провадженню та ймовірності настання ризику продовження чи повторення протиправної поведінки.

Крім того, продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих, інших підозрюваних у кримінальному провадженні, оскільки з іншими підозрюваними він мав стійкі зв`язки, а також йому відомо особисті дані, місце проживання свідків.

Частинами 1 та 2 статті 181 КПК України визначено, що домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно з частини 1 та 3 статті 196 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Наведені обставини свідчать, що в судовому засіданні прокурор довів обставини, передбачені пунктом 3 частини 1 статті 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого правопорушення, як і обставини, передбачені пунктами 2, 3 зазначеної Статті та наявність ризику, передбаченого пунктом 3 частини 1 статті 177 КПК України.

Водночас запобіжний захід не може перевишувати строку досудового розслідування, оскільки із закінченням строку досудового розслідування, кримінальне провадження має бути закритим. Тож, з метою недопущення порушень прав підозрюваного, у випадку закінчення строків досудового розслідування та не спрямування обвинувального акту до суду, слід визначити строк дії ухвали із таким застереженням.

Керуючись статтями 7, 31, 131, 132, 176-178, 181, 183, 186, 193-197, 309, 331, 350, 369-372, 376, 395 Кримінально процесуального кодексу України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити частково клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах кримінального провадження №0001277, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 8 травня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 28, частиною 3 статті 369-2 Кримінального кодексу України.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001277, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування 8 травня 2025 року, запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, за місцем проживання: АДРЕСА_1 , строком на 60 днів до 00 год. 00 хв. 25 серпня 2025 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- не залишати цілодобово приміщення квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - строком до 00 год. 00 хв. 25 серпня 2025 року включно;

- не відлучатися без дозволу слідчого, прокурора чи суду за межі м. Києва;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання або реєстрації;

- прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними, зокрема, ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 у межах вказаного кримінального провадження;

- здати на зберігання, за наявності, до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

В решті клопотання відмовити.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що в разі невиконання вказаних обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід, пов`язаний з триманням під вартою.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_3 , що відповідно до частини 5 статті 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нею зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з моменту проголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

СУДДЯ ОСОБА_1