Справа№ 553/6326/22
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" червня 2025 р.

Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 (в режимі ВКЗ),

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальні провадження № 000100 від 07.05.2022 та № 0000441 від 18.08.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий: 31.01.2025 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 360 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

Епізод 1

06.05.2022 у денний час, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не представилось за можливе, ОСОБА_5 діючи умисно, повторно, реалізуючи заздалегідь виниклий прямий умисел, спрямований на придбання та зберігання психотропної речовини, обіг якої обмежено - PVP, для власного вживання без мети збуту, через всесвітню мережу Інтернет, а саме через Telegram-бот, замовив один пакунок з психотропною речовиною - PVP.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_5 за допомогою сервісу оплати і переводу грошей перевів невстановленій особі грошові кошти в сумі 600 гривень, після чого Telegram-бот підтвердив покупку та надіслав ОСОБА_7 інформацію про місцезнаходження психотропної речовини, а саме за адресою: м. Харків, вул. Кочубеївська, буд. 1.

Після чого, ОСОБА_5 забрав за вищевказаною адресою закладку з психотропною речовиною - PVP, поклав її до кишені свого одягу та став зберігати її при собі для власного вживання, без мети збуту

Отже, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цієї статтею.

Епізод 2

14.03.2025 приблизно о 19:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , перебував біля будинку № 86 по вул. Н. Ужвій у м. Харкові, де у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 зайшов до підвального приміщення будинку № 86 по вул. Н. Ужвій у м. Харкові, яке використовується як укриття та вхід до якого є вільним. Діючи умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022, та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_8 № 26/2025 від 14.01.2025 року на всій території України, достовірно знаючи про його введення, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, перебуваючи у підвальному приміщенні за вищевказаною адресою, за допомогою заздалегідь підготовлених ножиць та кусачок, шляхом перерізання, таємно викрав належне АТ "Укртелеком" майно, на загальну суму 5 766,52 гривень, вартість якого була визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 4310/4311/4312 від 28.03.2025, а саме: кабель ТПП 100х2х0,4, довжиною15 м, вартістю 3 211,32 гривень та ТПП 30х2х0,4 довжиною 40 м, вартістю 2 555,20 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив АТ "Укртелеком" матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Отже, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

Епізод 3

16.03.2025 приблизно о 11:18 год., ОСОБА_5 перебував біля будинку № 86 по вул. Н. Ужвій в м. Харкові, де у нього повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 зайшов до підвального приміщення будинку № 86 по вул. Н. Ужвій у м. Харкові, яке використовується як укриття та вхід до якого є вільним. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022, та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_8 №26/2025 від 14.01.2025 року на всій території України, достовірно знаючи про його введення, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, перебуваючи у підвальному приміщенні за вищевказаною адресою, за допомогою заздалегідь підготовлених ножиць та кусачок, шляхом перерізання, таємно викрав належне АТ "Укртелеком" майно, вартість якого була визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 4310/4311/4312 від 28.03.2025, а саме: кабель ТПП 50х2х0,4, довжиною 110 м, вартістю 12 180,96 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення втік, обернувши викрадене майно на свою користь та розпорядився ним у подальшому на власний розсуд, чим спричинив АТ "Укртелеком" матеріальну шкоду на вищевказану суму.

Отже, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, в умовах воєнного стану.

16.03.2025 приблизно о 11:18 год., ОСОБА_5 шляхом вільного доступу зайшов до підвального приміщення будинку № 86 по вул. Н. Ужвій у м. Харкові, яке використовується як укриття.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на пошкодження кабельної лінії зв`язку АТ "Укртелеком", з метою подальшого таємного викрадення телефонного мідного кабелю, ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи, що вказаний кабель використовується АТ "Укртелеком" для здійснення зв`язку, перебуваючи у підвалі другого під`їзду за вищевказаною адресою в той же день приблизно о 11:18, за допомогою предметів, які заздалегідь заготовлені для вчинення злочину, а саме ножиць та кусачок, умисно перерізав кабель ТПП 50х2х0,4, привівши зазначену лінію зв`язку в непридатний за її цільовим призначенням стан, внаслідок чого відбулося тимчасове припинення зв`язку для 2 абонентів основного телефонного апарату (ОТА), тобто послуги телефонного зв`язку за вищевказаною адресою, через що користувачі до моменту відновлення такого зв`язку втратили можливість, у тому числі і здійснення міжміського зв`язку через неможливість використання пошкоджених у результаті вчинення кримінального правопорушення кабельних ліній, а АТ "Укртелеком", в свою чергу втратило можливість надання телекомунікаційних послуг зв`язку.

Отже, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 360 КК України, а саме: умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Епізод 4

21.03.2025 приблизно о 22:11 год., ОСОБА_5 , перебував біля будинку № 78 по вул. Н. Ужвій у м. Харкові, де у нього повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

Реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 через вентиляційний отвір проник до підвального приміщення будинку № 78 по вул. Н. Ужвій у м. Харкові. Діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, введеного в дію Указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022, та неодноразово продовженого, останній раз Указом Президента України ОСОБА_8 № 26/2025 від 14.01.2025 року на всій території України, достовірно знаючи про його введення, з метою збагатитися за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переконавшись, що за його протиправними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна, ніхто не спостерігає, перебуваючи у підвальному приміщенні за вищевказаною адресою, за допомогою заздалегідь підготовлених ножиць та кусачок, шляхом перерізання таємно викрав належне АТ "Укртелеком" майно, на загальну суму 4 732,66 гривень, вартість якого була визначена висновком судово-товарознавчої експертизи № 4305-4309 від 28.03.2025, а саме: ТПП 200х2х0,5 довжиною 1,5 м, вартістю 884,84 гривень, ТПП 100х2х0,5 довжиною 3,5 м, вартістю 1080,97 гривень; ТПП 50х2х0,5 довжиною 3,0 м, вартістю 477,07 гривень; ТПП 30х2х0,5 довжиною 5,0 м, вартістю 579,08 гривень; ТПП 200х2х0,5 2,9 м, вартістю 1 710,70 гривень.

Викрадене майно ОСОБА_5 склав до сумки, яка була при ньому та через вентиляційний отвір покинув приміщення підвалу.

Отже, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднана з проникненням і інше приміщення вчинене в умовах воєнного стану.

Підстави доведеності винуватості поза розумним сумнівом.

Позиції сторони обвинувачення та захисту.

Прокурор ( ОСОБА_4 )у судовому засіданні зазначив, що під час судового розгляду достеменно встановлено, що інкриміноване протиправне діяння вчинене обвинуваченим, тому просить суд визнати ОСОБА_5 винним та призначити йому покарання, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді одного року шість місяців позбавлення волі і на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2025, призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки; визнати винним за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, та призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, а за ч. 1 ст. 360 КК України обмеження волі строком на 1 (один) рік, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років; на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 та покарання, призначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років три місяці. Прокурор ( ОСОБА_3 ) підтримав указану позицію.

Захисник обвинуваченого просила врахувати під час ухвалення вироку особу обвинуваченого, визнання ним вини, щире каяття. Стосовно цивільного позову вказала про наявність завданої шкоди обвинуваченим.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 360 КК України, визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся, підтвердивши обставини, а саме: час, місце та спосіб вчинення інкримінованих йому органом досудового розслідування злочину, підтвердивши та пояснивши про обставини, викладені в обвинувальному акті. При призначенні покарання просив застосування найменш можливе покарання. Щодо цивільного позову погодився з думкою захисника, зазначив, що усвідомлює факт нанесення збитків.

Представник потерпілого у судове засідання не з`явився, просив проводити судове засідання за його відсутності, щодо визначення доцільним дослідження доказів щодо таких обставин, які ніким не оспорюються, що передбачено ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечує, про що подав до суду відповідне клопотання.

Підстави, за яких суд не досліджує докази сторони обвинувачення та захисту, а також вважає доведеною винуватість поза розумним сумнівом.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 360 КК України, визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся та дав показання, які відповідають обставинам вчинення кримінальних правопорушень, встановленим як досудовим розслідуванням, так і судовим розглядом.

Показання ОСОБА_5 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб і інші обставини скоєння правопорушень обвинуваченим, а також форму вини і спрямованість умислу; мотиви правопорушень, їх наслідки; обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого; інші обставини, які характеризують особу обвинувачуваного, визнає їх доведеними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин кримінальних проваджень, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України обмежившись допитом обвинувачуваного та вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, суд з`ясував, що сторони кримінального провадження, зокрема, обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав особливо небезпечну речовину, без мети збуту, вчинено протягом року після засудження за цією статтею, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України (епізод 1); таємно викрав чуже майно в умовах воєнного стану, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України (епізод 2); повторно таємно викрав чуже майно з проникненням і інше приміщення в умовах воєнного стану, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України (епізод 3); умисно пошкодив телекомунікаційну мережу, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 360 КК України (епізод 3); повторно таємно викрав чуже майно з проникненням і інше приміщення в умовах воєнного стану, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України (епізод 4).

Вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського суду з прав людини щодо їх застосування, згідно з яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінальних проваджень, що характеризують особистість обвинуваченого, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованих злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ч. 1 ст. 360 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинено повторно, в умовах воєнного стану; таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднана з проникненням і інше приміщення вчинене в умовах воєнного стану; незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цієї статтею; умисне пошкодження телекомунікаційної мережі, що спричинило припинення надання телекомунікаційних послуг.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючі обставини це встановлені судом різні відомості, що свідчать про менший ступінь небезпечності особи винного та вчиненого ним злочину й дають підстави для застосування до нього менш суворого покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання належать як зазначені, так і не зазначені в законі, але встановлені судом за конкретною справою об`єктивні та суб`єктивні чинники, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, проте свідчать про занижений ступінь суспільної небезпеки вчиненого діяння і (або) особи винного і тим самим надають суду право для пом`якшення покарання.

Щире каяття це певний психічний стан особи винного, коли він засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, і це об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям усіх обставин справи, вчиненням дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину або відшкодуванню завданих збитків чи усуненню заподіяної шкоди.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 23.01.2024 у справі №283/2169/19, розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Щире каяття це не формальна вказівка на визнання свої вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину, що має підтверджуватися конкретними діями, спрямованими на виправлення зумовленої кримінальним правопорушенням ситуації. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення у матеріалах кримінального провадження.

Про щирість каяття особи свідчить і поведінка засудженого після вчинення злочину. Якщо особа сприяє розкриттю вчиненого нею злочину (викриває співучасників, видає знаряддя та засоби вчинення злочину, видає або допомагає у розшуку майна здобутого злочинним шляхом, надає інші докази тощо), добровільно відшкодовує завдані збитки або усуває завдану шкоду, такі дії об`єктивно підтверджують щире каяття особи.

Крім того, системний аналіз кримінального закону свідчить, що щире каяття особи можливе на будь-якій стадії кримінального процесу, як до внесення відомостей до ЄРКП (наприклад, при з`явленні із зізнанням), так і після їх внесення, на досудовому розслідуванні або під час розгляду справи у суді. Для визнання щирого каяття обставиною, яка пом`якшує покарання, не має значення, на якій стадії воно відбулося, головне встановити фактори, які б свідчили про справжність, щирість каяття.

Тож, при встановленні обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що у судовому засіданні останній свою винуватість у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю (за всіма чотирма епізодами), у вчиненому кається, засудив свою протиправну поведінку.

Щодо обставин, що обтяжують покарання, то суд враховує таке.

Обставини, що обтяжують покарання, це вичерпно перелічені в законі та встановлені судом різного роду чинники об`єктивного або суб`єктивного характеру, що не є ознаками конкретного складу злочину і не впливають на його кваліфікацію, однак підвищують ступінь суспільної небезпечності винної особи і (або) вчиненого нею кримінального правопорушення і у зв`язку з цим є підставою для призначення більш суворого покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України при призначенні покарання обставиною, яка його обтяжує, визнається, крім інших, рецидив злочинів.

Згідно зі ст. 34 КК України рецидивом кримінальних правопорушень визнається вчинення нового умисного кримінального правопорушення особою, яка має судимість за умисне кримінальне правопорушення.

31.01.2025 Московський районний суд м. Харкова вироком визнав винним ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 309 КК України та призначив йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі і застосував ст. 75 КК України та звільнив засудженого від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю два роки. Вирок суду набрав законної сили 04.03.2025.

Отже, враховуючи, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України є умисним кримінальним правопорушенням, а правопорушення (епізоди 2, 3, 4) вчиненні після набрання вироком від 30.01.2025 законної сили і також є умисними, то вчинення таких є рецидивом кримінальних правопорушень.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд визнає рецидив злочинів.

Мотиви призначення покарання

Призначаючи покарання обвинуваченому у відповідності до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , встановлено, що він раніше судимий 16.08.2021 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 31.01.2025 Московським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки; офіційно не працевлаштований; не одружений; не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення (вчинення злочину за ч. 2 ст. 309 КК України протягом року після засудження за цією жстаттею); викрадення майна з проникненням в інше приміщення, наявність трьох епізодів, повторність тотожних правопорушень за ч. 4 ст. 185 КК України; вартість викрадено майна (наявність матеріальної шкоди); даних про особу обвинуваченого (раніше судимий за ч. 1 ст. 309 та ч. 2 ст. 309 КК України; не має на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку; на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває), наявність пом`якшуючої обставини (щире каяття) (за епізодом 1) та пом`якшуючу (щире каяття) і обтяжуючуобставини (рецидив злочинів) (за епізодами 2, 3 ,4).

Крім того, суд під час призначення покарання враховує перебіг (специфіку) моментів вчинення правопорушень у цій справі (епізоди 1, 2, 3, 4) по відношенню до двох попередніх вироків щодо обвинуваченого та вважає за необхідне застосувати алгоритм призначення покарання, визначений у постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду таким чином.

Хід вчинених правопорушень та ухвалених вироків стосовно обвинуваченого

16.08.2021 Київський районний суд м. Харкова (справа № 953/15339/21) вироком (перший попередній вирок) визнав винним ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначив покарання у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік.

Згідно з наданими суду документами ОСОБА_5 змінив прізвище на " ОСОБА_10 " після одруження в російській федерації, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 20.05.2000 (серії НОМЕР_1 ) та отримав паспорт громадянина рф 17.10.2007 (надано копію), під час розгляду справи № 953/15339/21 надав паспорт громадянина рф. Указані обставини ОСОБА_5 підтвердив у судовому засіданні, що узгоджується з наданими суду доказами. Крім того, вказана обставина встановлена в ухвалі Київського районного суду м. Харкова від 10.04.2025 у справі № 953/15339/21.

Київський районний суд м. Харкова ухвалою від 03.10.2022 у справі № 953/15339/21 звільнив обвинуваченого ОСОБА_9 від покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2021.

10.04.2025 Київський районний суд м. Харкова (справа № 953/15339/21) ухвалою скасував ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 03.10.2022 про звільнення ОСОБА_9 від призначеного вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 покарання.

06.05.2022 ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України (епізод 1 у цій справі). Тобто вчинив правопорушення, яке є предметом розгляду цього кримінального провадження, під час іспитового строку, встановленого вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2021.

31.01.2025 Московський районний суд м. Харкова вироком (другий попередній вирок) у справі № 643/4358/25 визнав ОСОБА_5 винним за ч. 2 ст. 309 КК України та призначив йому покарання у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнив від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки.

14.03.2025 ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України (епізод 2 у цій справі).

16.03.2025 ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України (епізод 3 у цій справі) та правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 360 КК України (епізод 3 у цій справі).

21.03.2025 ОСОБА_5 вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України (епізод 4 у цій справі).

Алгоритм призначення покарання

Суд враховує, що кримінальне правопорушення (епізод 1) вчинене 06.05.2022, тобто після ухвалення вироку Київським районним судом м. Харкова від 16.08.2021 у справі № 953/15339/21 (перший попередній вирок) та під час іспитового строку, встановленого вказаним вироком, і до ухвалення вироку Московським районним судом м. Харкова від 31.01.2025 у справі № 643/4358/25 (другого попереднього вироку). А решта кримінальних правопорушень (епізоди 2, 3, 4), які також є предметом розгляду цього кримінального провадження вчинені після ухвалення другого попереднього вироку від 31.01.2025.

Крок 1:

Суд призначає покарання за правопорушення вчинене 06.05.2022 (епізод 1) і вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік шість місяців з урахуванням наявності пом`якшуючої обставини та з урахуванням положень ст. 66, 69-1 КК України.

Крок 2:

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2025, ОСОБА_5 слід призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк два роки.

Такий алгоритм призначення покарання (крок 1, 2) повністю узгоджується з висновками Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеними у постановах від 25.06.2018 у справі № 511/37/16-к, від 22.01.2024 у справі № 236/4167/20.

Крок 3:

Суд призначає покарання за кримінальні правопорушення (епізоди 2, 3 4), вчинені після ухвалення другого попереднього вироку (31.01.2025 Московським районним судом м. Харкова). Суд враховує, що частина правопорушень (епізоди 2, 3, 4) кваліфіковані за однією частиною статті КК України (ч. 4 ст. 185), а один з епізодів (3) додатково кваліфіковано за ч. 1 ст. 360 КК України

Суд враховує, що в діях особи має місце повторність кримінальних правопорушень, передбачена ч. 1 ст. 32 КК України, і ця особа засуджується за вчинення кількох тотожних кримінальних правопорушень, а тому кваліфікує зазначені кримінальні правопорушення (епізоди 2, 3, 4) за однією частиною статті Особливої частини КК України (ч. 4 ст. 185) та призначає покарання, передбачене її санкцією, а саме у виді позбавлення волі строком на 5 років (висновок Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 08.02.2021 у справі № 390/235/19). Також суд враховує, що один з епізодів (3) додатково кваліфіковано за ч. 1 ст. 360 КК України і призначає покарання за таке правопорушення у межах санкції наведеної статті у виді одного року обмеження волі та призначає покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і остаточно призначає покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.01.2024 у справі № 236/4167/20).

Крок 4:

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за кримінальні правопорушення (епізоди 2, 3, 4), вчинені після постановлення другого попереднього вироку (31.01.2025 Московським районним судом м. Харкова), необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного в порядку ч. 4 ст. 70 КК України за цим вироком (епізод 1 і другий попередній вирок) та за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 із застосуванням ст. 72 КК України (оскільки ОСОБА_5 у період іспитового строку вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України, то у справі склалась кримінально-правова ситуація, коли вчинення нового кримінального правопорушення в період іспитового строку стає фактичною підставою для визнання (скасування) призначеного за попереднім вироком покарання у виді обмеження волі, від відбування якого звільнялась особа, таким що належить відбувати реально, що не суперечить загальним засадам призначення покарання та відповідає висновку Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 14.06.2021у справі № 443/806/19). Наведене повністю узгоджується із алгоритмом призначення покарання за подібних обставин, викладеними в постановах Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 25.06.2018 у справі № 511/37/16-к, від 22.01.2024 у справі № 236/4167/20).

За таких обставин, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 за цим вироком (епізоди 2, 3, 4), слід частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 та покарання, призначене на підставі ч. 4 ст. 70 КК України (вирок Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2025 та епізоду 1)та призначити остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк п`ять років шість місяців.

Такий алгоритм призначення покарання, з урахуванням конкретних обставин справи (моментів вчинення правопорушень та ухвалення попередніх вироків) також повністю узгоджується із загальним правилом застосування ст. 70, 71 КК України (спочатку за правилами ст. 70 КК України за сукупністю злочинів і остаточно за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків).

Таке покарання, на переконання суду, відповідає положенням статей 65 67, 69-1, 70, 71 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, відповідатиме особистості обвинуваченого та є достатнім для досягнення, відповідно до ст. 50 КК України, мети покарання.

Визначене покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи).

Підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду

Представником потерпілого Акціонерного товариства "Укртелеком" ОСОБА_11 , який визнаний цивільним позивачем заявлено цивільний позов до обвинуваченого, який визнаний цивільним відповідачем про відшкодування майнової шкоди у розмірі 28 083,06 грн.

Позов мотивований таким:

- 14.03.2024. при обстеженні кабельної лінії зв`язку після спрацювання охоронної сигналізації було виявлено крадіжку кабелю електрозв`язку ТПП 100х2х0,4-15м, ТПП30х2х0,4-40м за адресою: м. Харків, вул. Н.Ужвій,86. Згідно з Довідкою про вартість викраденого (пошкодженого майна) від 17.03.2025, вартість пошкодженого кабелю 7459,16 грн;

- 17.03.2025 при обстеженні кабельної лінії зв`язку після спрацювання охоронної сигналізації було виявлено крадіжку кабелю електрозв`язку ТПП 50х2х0,4-110м, за адресою: м. Харків, вул. Н.Ужвій,86. Згідно з Довідкою про вартість викраденого (пошкодженого майна) від 17.03.2025, вартість пошкодженого кабелю 15183,17 грн;

- 21.03.2025 при обстеженні кабельної лінії зв`язку після спрацювання охоронної сигналізації було виявлено крадіжку кабелю електрозв`язку ТПП 200х2х0,5-1,5м, ТПП100х2х0,5-3,5м, ТПП50х2х0,5-3м, ТПП30х2х0,5-5м за адресою: м. Харків, вул. Н.Ужвій,78. Згідно з Довідкою про вартість викраденого (пошкодженого майна) від 24.03.2024, вартість пошкодженого кабелю 4149,16 грн;

- 21.03.2025 при обстеженні кабельної лінії зв`язку після спрацювання охоронної сигналізації було виявлено крадіжку кабелю електрозв`язку ТПП 200х2х0,5-2,9м, за адресою: м. Харків, вул. Н.Ужвій,78. Згідно з Довідкою про вартість викраденого (пошкодженого майна) від 24.03.2024, вартість пошкодженого кабелю 1291,57 грн. Загальна вартість матеріальної шкоди 7459,16 + 15183,17 + 4149,16 + 1291,57 = 28083,06 грн;

- вартість викраденого кабелю, заявлена позивачем, не відповідає розміру збитків, встановлених експертом за результатами експертизи саме викрадених відрізків кабелю, оскільки він вже є металобрухтом і його особливості, наприклад, розмір амортизації вже не має значення.

Згідно з ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України).

Розмір відшкодування збитків є предметом позовних вимог у межах заявленого цивільного позову, доводиться цивільним позивачем (потерпілим) самостійно за правилами цивільного судочинства з дотриманням приписів ч. 5 ст.128 КПК.

В матеріалах справи наявні довідки про вартість викраденого (пошкодженого) майна, на які посилається потерпілий - АТ "Укртелеком", як на підтвердження завданих збитків. Так, відповідно до довідки № 203-0325-335ЛДМД1-Х від 17.03.2025 ринкова вартість кабелю зв`язку марки ТПП 100х2х0,4 протяжністю 15 метрів, ТПП 30*2*0,4 протяжністю 40 метрів, які було виявлено викраденими 17 березня 2025 року з підвалу будинку, за адресою: м. Харків, вул. Н. Ужвій, 86, складає 7459,16 з ПДВ на час скоєння злочину. Відповідно до довідки № 204-0325-335ЛДМД1-Х від 17.03.2025 ринкова вартість кабелю зв`язку марки ТПП 50х2х0,4 протяжністю 110 метрів, який було виявлено викраденим 17 березня 2025 року з підвалу будинку, за адресою: м. Харків, вул. Н. Ужвій, 86, складає 15183,17 грн. з ПДВ на час скоєння злочину. Відповідно до довідки № 205-0325-335ЛДМД1-Х ринкова вартість кабелю зв`язку марки ТПП 30х2х0,5 протяжністю 5 метрів, ТПП 50х2х0,5 протяжністю 3 метри, ТПП 100х2х0,5 протяжністю 3,5 метри, ТІ 200х2х0,5 протяжністю 1,5 метри, які було виявлено викраденими 24 березня 2025 року з підвалу будинку, за адресою: м. Харків, вул. Н. Ужвій, 78, складає 4149,16 грн. з ПДВ на час скоєння злочину.

Тобто згідно з вказаними довідками загальна вартість викраденого майна складає 26 791,49 грн.

Однак, суд зазначає, що довідки АТ "Укртелеком" є внутрішніми документами товариства, і не є належними доказами, які б підтверджували дійсний розмір завданих матеріальних збитків. Заявник не надав доказів, на підставі яких було встановлено відповідну вартість майна (договір купівлі-продажу, акти виконаних робіт, висновок експерта тощо). А тому суд не може їх визнати належним доказом на підтвердження суми завданих збитків.

Водночас матеріальна шкода, спричинена потерпілому АТ "Укртелеком" (цивільному позивачу) підтверджується висновками судово-товарознавчих експертиз: № 4310/4311/4312 від 28.03.2025 вартість кабелів: ТПП 50х2х0,4 довжиною 110 м складає 12 180,96 грн, ТПП 100х2х0,4 довжиною 15 м складає 3 211,32 грн, ТПП 30х2х0,4 довжиною 40 м складає 2 555,20 грн; № 4305-4309 від 28.03.2025 вартість кабелів: ТПП 200х2х0,5 довжиною 1,5 м складає 884,84 гривень, ТПП 100х2х0,5 довжиною 3,5 м складає 1 080,97 грн, ТПП 50х2х0,5 довжиною 3,0 м складає 477,07 грн, ТПП 30х2х0,5 довжиною 5,0 м складає 579,08 грн, ТПП 200х2х0,5 довжиною 2,9 м складає 1 710,70 грн.

Тобто загальна вартість викраденого майна відповідно до висновків експертиз складає 22 680,14 грн.

Висновки експертиз є належним та допустимим доказом, що підтверджує розмір матеріальної шкоди, яка завдана потерпілому. Будь-яких інших належних доказів на підтвердження завданих збитків в іншому розмірі, ніж вказані у висновках, зокрема, чеки, квитанції, товарні накладні або інші висновки експертів, з урахуванням розміру амортизації, тощо цивільним позивачем не надано.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що розмір заявлених до стягнення збитків підтверджується частково, а тому з обвинуваченого підлягає відшкодуванню майнова шкода у розмірі 22 680,14 грн, відповідно, цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Арешт майна.

Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.05.2022 на полімерний пакет з невідомою речовиною в середині, що поміщений до конверту білого кольору. Вилучене під час огляду місця події 01.02.2022 за адресою: м. Харків, вул. Кочубеївська буд.1, належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 накладено арешт на тимчасово вилучене майно 21.03.2025 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Н. Ужвій, 74, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 18 відрізків кабелів із дротами з кольорових металів всередині, та ножиці по пластмасі червоного кольору «ТУРЕ 1-5/8», кусачки червоно-чорного кольору з написом: «HMBR SINO-USA TUV CS», ножиці по залізу з чорно-жовтими ручками, без маркування.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Суд скасовує арешти, накладені ухвалами суду від10.05.2022 та 25.03.2025.

Речові докази.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати.

Згідно зі ст. 118, 122, 124 КПК України суд стягує з ОСОБА_5 на користь держави підтверджені витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-22/5166-НЗПРАП від 08.07.2022 у розмірі 1 132,68 грн; витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4310/4311/4312 від 28.03.2025 у розмірі 4240,80 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7804-Д від 04.04.2025 у розмірі 3979,50 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7801-Д від 03.04.2025 у розмірі 3979,50 грн; витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4305-4309 від 28.03.2025 у розмірі 4240,80 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7802-Д від 03.04.2025 у розмірі 3979,50 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7805-Д від 04.04.2025 у розмір 3979,50 грн; витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-25/7820-ТР від 29.04.2025 у розмірі 24 959,20 грн; витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-25/7821-ТР від 30.04.2025 у розмірі 6 239,80 грн.

Запобіжний захід.

Відносно ОСОБА_5 ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 03.04.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Враховуючи обраний вид покарання, наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд, приймаючи до уваги обставини, визначені пунктами 2 4 ст. 178 КПК України, вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін обраний обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст. 7, 100, 124, 127, 128, 129, 349, 368 370, 373, 374, 376, 394, 395, 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік і 6 (шість) місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням покарання за вироком Московського районного суду м. Харкова від 31.01.2025, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 360 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч. 4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років;

- за ч. 1 ст. 360 КК України у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів (за ч. 4 ст. 185 та ч. 1 ст. 360 КК України) шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Харкова від 16.08.2021 та покарання, призначеного на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з переведенням покарання у виді обмеження волі відповідно до вимог пп. б п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, та призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.

Строк відбування призначеного ОСОБА_5 покарання рахувати з дня проголошення вироку 18.06.2025.

Зарахувати в строк відбування покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк попереднього ув`язнення з 03.04.2025 до 18.06.2025 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до набрання вироком законної сили - у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи "Харківський слідчий ізолятор" залишити без змін, у разі розгляду в суді апеляційної інстанції до вирішення питання про зміну або скасування запобіжного заходу судом апеляційної інстанції.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Харкова від 10.05.2022 на полімерний пакет з невідомою речовиною в середині, що поміщений до конверту білого кольору. Вилучене під час огляду місця події 01.02.2022 за адресою: м. Харків, вул. Кочубеївська буд.1, належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.03.2025 на тимчасово вилучене майно 21.03.2025 в ході огляду місця події за адресою: м. Харків, вул. Н. Ужвій, 74, у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: 18 відрізків кабелів із дротами з кольорових металів всередині, та ножиці по пластмасі червоного кольору "ТУРЕ 1-5/8", кусачки червоно-чорного кольору з написом: "HMBR SINO-USA TUV CS", ножиці по залізу з чорно-жовтими ручками, без маркування.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

конверт білого кольору, в якому знаходиться речовина невідомого походження (КП №000100 від 07.05.2022); ножиці по пластмасі червоного кольору "ТУРЕ 1-5/8"; кусачки червоно-чорного кольору з написом: "HMBR SINO-USA TUV CS"; ножиці по залізу з чорно-жовтими ручками, без маркування знищити;

два відрізки кабелю із дротами з кольорових металів всередині, вилучені 24.03.2025 року в ході ОМП за адресою: м. Харків, вул. Н. Ужвій, буд. 78; 18 відрізків кабелів із дротами з кольорових металів всередині, різної форми та довжини - повернути АТ "Укртеллеком".

Процесуальні витрати на проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/121-22/5166-НЗПРАП від 08.07.2022 у розмірі 1 132,68 грн; витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4310/4311/4312 від 28.03.2025 у розмірі 4 240,80 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7804-Д від 04.04.2025 у розмірі 3 979,50 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7801-Д від 03.04.2025 у розмірі 3 979,50 грн; витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи № 4305-4309 від 28.03.2025 у розмірі 4 240,80 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7802-Д від 03.04.2025 у розмірі 3 979,50 грн; витрати на проведення судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-25/7805-Д від 04.04.2025 у розмір 3 979,50 грн; витрати на проведення експертизи № СЕ-19/121-25/7820-ТР від 29.04.2025 у розмірі 24 959,20 грн; витрати на проведення експетризи № СЕ-19/121-25/7821-ТР від 30.04.2025 у розмірі 6 239,80 грн стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Цивільний позов Акціонерного товариства "Укртелеком" до ОСОБА_5 про відшкодування матеріальної шкоду задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Акціонерного товариства "Укртелеком" матеріальну шкоду у розмірі 22 680 (двадцять дві тисячі шістсот вісімдесят) гривень 14 копійки.

В інші частині вимог відмовити.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд міста Харкова протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України цей вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після спливу закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору в порядку, визначеному ст. 376 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_12