УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000757 від 02.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що наразі слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження внесеного до ЄРДР №0000757 від 02.07.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до матеріалів, які надійшли з Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією в м Одеса) 2 управління ГУ ВБ СБУ, з яких вбачається, що група осіб, організувала корупційну схему ухилення від мобілізації в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів, повісток та інших довідок військовозобов`язаним, з метою одержання неправомірної вигоди для себе та третіх осіб уповноважених на виконання функцій держави за вплив на прийняття відповідних рішень, чим фактично перешкоджають законній діяльності ЗС України, тим самим сприяють зриву мобілізації та послаблення обороноздатності України.

В ході проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який під час однієї з зустрічей з особою, яку було залучено до конфіденційного співробітництва у кримінальному провадженні, запропонував підшукувати осіб, яким він може допомогти з виготовленням фіктивних медичних документів за грошову винагороду в розмірі 4 000 доларів США, що надавали б підстави отримання відстрочки від мобілізації в особливий період. За попередньою інформацією, отримані грошові кошти, ОСОБА_4 передає ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в свою чергу здійснює вплив на посадових осіб одного з ІНФОРМАЦІЯ_3 , щодо оформлення відстрочки військовозобов`язаним по отриманим фіктивним медичним документам.

Окрім того, під час проведення досудового розслідування було встановлено, що до вчинення вказаної злочинної діяльності причетний ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , лікар-травматолог приватної лікарні ТОВ «Мед&Арт», , який за попередньою змовою з іншими лікарями, здійснює виготовлення фіктивних медичних документів та організовує проведення операцій з хірургічним втручанням, без будь-якої необхідності їх проведення. В подальшому вказані медичні документи, які містять завідомо неправдиві відомості, стають підставою оформлення відстрочки від призову військовозобов`язаним.

Отже, наразі в кримінальному провадженні встановлено групу осіб, яка займається вищезазначеною злочинною діяльністю, чим перешкоджають законній діяльності ЗС України, сприяючи зриву мобілізації та послаблення обороноздатності України.

Проведеними слідчими діями та негласними слідчими (розшуковими) діями встановлено, що до вчинення вказаних кримінальних правопорушень причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

30.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду

м. Одеса проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого виявлено та вилучено:

1)грошові кошти в розмірі 2700 євро (54 купюри номіналом по 50 євро) та 300 доларів США (3 купюри номіналом 100 доларів США);

2)військово-обліковий документ №4 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

3)банківську картку, імітовану банком «monobank» № НОМЕР_1 ;

4)жетон Національної поліції України;

5)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

6)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

7)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

8)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

9)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

10)посвідчення помічника юриста на ім`я ОСОБА_7 від 15.07.2025;

11)посвідчення помічника юриста на ім`я ОСОБА_11 від 15.07.2025.

30.07.2025 на підставі постанови слідчого вищевказане майно було визнано речовими доказами в рамках даного кримінального провадження.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що вищезазначене майно має значення для подальшого здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим потребує детального огляду та досліджень.

З урахуванням чого, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Слідчий на адресу суду скерував заяву про розгляд клопотання за його відсутності, в якій також зазанчив, що клопотання підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_12 на адресу суду звернувся із письмовими запереченнями, згідно яких останній зазначає наступне. У доданих до клопотання матеріалах немає жодного належного та допустимого доказу причетності ОСОБА_7 до будь-якого злочину, про підозру йому не повідомлялось. Грошові кошти, виулчені за місцем проживання ОСОБА_7 законно набуті оскільки були отримані ним у борг від громадянина ОСОБА_13 , що підтверджується відповідною розпискою. Жодні докази, що вказані кошти набуті злочнним шляхом або від незаконної діяльності відсутні. Також і вилучені банківські картки, окрім номеру банківської картки та особи, яка нею володіє, не містить іншої інформації, а їх вилучення заблокувало моживість використовувати свої кошти, що знаходяться на банківських рахунках. Вилучені посвідчення не мають будь-якого відношення до кримінального провадження, не були ані знаряддям злочину, не несуть на собі будь-якої інформації, що має значення для досудового розслідування. Адвокат ОСОБА_12 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора та здійснювати розгляд такого клопотання без участю ОСОБА_7 та його представника.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяву слідчого,а також письмові заперечення представника власника майна, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 369-2 КК України.

Слідчий суддя зазначає, як вбачається з рапорту начальника Представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією у м. Одеса) Головного управління внутрішньої безпеки СБУ (а.к. 90-92), що до корупційної схеми ухилення від мобілізації в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів, повісток та інших довідок військовозобов`язаним, у тому числі, може бути причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Таким чином, слідчий суддя, враховуючи специфіку кримінальних праовопорушень, які є предметом досудового розслідування, а також те, що наразі органом досудового розслідування здійснюються процесуальні заходи щодо встановлення осіб, які можуть бути причетні до корупційної схеми ухилення від мобілізації в особливий період, шляхом виготовлення фіктивних медичних документів, повісток та інших довідок військовозобов`язаним, метою якою було отримання неправомірної вигоди, вважає, що грошові кошти, вилучені за місцем мешкання ОСОБА_7 , можуть мати кримінально-протиправне походження. При цьому, слідчий суддя критично оцінює доводи представника ОСОБА_7 щодо законності походження вилучених грошових коштів, а саме отримання їх у борг, оскільки долучена адвокатом ОСОБА_12 копія боргової розписки не містить унікальних ідентифікаційних номерів купюр, що надало б можливість встановити їх відповідність номерам купюр грошових коштів, вилученим під час обшуку.

Крім того, слідчий суддя вважає, що банківська картка може містити інформацію про рух грошових коштів, які також могли бути отримані внаслідок кримінально-протиправної діяльності за обставинами даного кримінального провадження, а тому підлягає детальному дослідженню органом досудового розслідування.

Також слідчий суддя вважає, що вилучений військово-обліковий документ ОСОБА_7 також є об`єктом дослідження в рамках даного кримінального провадження, оскільки досудове розслідування у тому числі зводиться до здійснення процесуальних заходів щодо встановлення службових підробок документів військовозобов`язаним. Аналогічного переконання слідчий суддя приходить й щодо вилученого жетона Національної поліції України, оскільки за наявних у слідчого судді матеріалів відсутні відомості, що власник такого майна ОСОБА_7 є співробітником Національної поліції України, а тому необхідним є дослідити обставини набуття останнім такого майна.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 30.07.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

Додатково слідчий суддя зауважує, що особа, за місцем проживання, якої було вилучено означене майно ОСОБА_7 станом на теперішній час про підозру не повідомлялася, та тим більше слідчий суддя на даній стадії кримінального провадження, не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі наявних у слідчого судді матеріалів, в рамках розгляду даного клопотання, вирішує питання доведеності існування сукупності підстав та/або розумних підозр вважати, що вилучене майно є доказом кримінального правопорушення.

Одночасно, слідчий суддя зауважує, що відповідно до обставин даного кримінального провадження, стороною обвинувачення не обгрунтовано належним чином який зв`язок між кримінальними правопорушеннями, які розслідуються в його рамках, та вилученими під час обшуку посвідчень волонтерів, помічників юристів, оформлених на імена третіх осіб. Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що в цій частині стороною обвинувачення не доведено відповідність вилученого майна, а саме посвідчень волонтерів та помічників юристів до категорії речових доказів, а відтак й наявності підстав та мети для арешту майна.

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 задовольнити частково.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене 30.07.2025 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

1)грошові кошти в розмірі 2700 євро (54 купюри номіналом по 50 євро) та 300 доларів США (3 купюри номіналом 100 доларів США);

2)військово-обліковий документ №4 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

3)банківську картку, імітовану банком «monobank» № НОМЕР_1 ;

4)жетон Національної поліції України;

В іншій частині клопотання відмовити.

Майно, яке було тимчасово вилучено 30.07.2025 в ході проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:

1)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

2)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

3)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

4)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 ;

5)посвідчення волонтера на ім`я ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 ;

6)посвідчення помічника юриста на ім`я ОСОБА_7 від 15.07.2025;

7)посвідчення помічника юриста на ім`я ОСОБА_11 від 15.07.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, - повернути особі, у якої воно було вилучено.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1