Справа № 950/1598/25
Номер провадження 1-кп/950/230/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2025 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині кримінальне провадження № 0000389 від 11.03.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яне, Лебединського району, Сумської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, на військовому обліку не перебуваючого, раніше не судимого;

за ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України;

сторони кримінального провадження, присутні в судовому засіданні:

прокурор ОСОБА_4 ,

захисник адвокат ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

В Лебединському районному суді перебуває на розгляді зазначене кримінальне провадження.

Строк тримання обвинуваченого під вартою спливає 11.06.2025 року.

В судовому засіданні прокурор звернулася до суду з клопотанням, в якому просила продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи це тим, що ОСОБА_3 обвинувачується в тому, що 10.03.2025, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим заздалегідь позбавив себе можливості правильно оцінювати дорожню обстановку та координувати свої дії, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався від вул. Вишнева по ґрунтовій дорозі вул. Кожедуба в с. Кам`яне Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області.

Рухаючись у вказаному напрямку, перебуваючи поблизу опори лінії електропередач «16 Л-2 КТМ 262» на вул. Кожедуба в с. Кам`яне, ОСОБА_3 знехтував безпекою дорожнього руху, проявив неуважність до дорожньої обстановки, відволікся від керування транспортним засобом та, маючи об`єктивну можливість виявити на дорозі перешкоду для руху, яку йому становив пішохід, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Як наслідок, допустив наїзд керованим ним автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який, у свою чергу, в порушення вимог пунктів 4.1, 4.4, 4.14 «а», «ґ» Правил дорожнього руху, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, лежав на проїзній частині дороги.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці події.

Після скоєння дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_3 на автомобілі «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , залишив місце події.

Згідно з висновком експерта № 27 від 11.04.2025 за результатами проведення судово-медичної експертизи трупа смерть потерпілого ОСОБА_6 настала від тупої закритої сумісної травми голови, тулуба та кінцівок. Виявлені при експертизі на трупі ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитися від дії тупих твердих предметів, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, спричинені прижиттєво, найбільш імовірно в лежачому положенні потерпілого, не виключена можливість при переїзді з наступним притисненням тіла зверху вниз, але при положенні тіла вздовж травмуючого транспортного засобу.

Відповідно до зібраних у кримінальному провадженні доказів та висновку експерта № 578 від 18.04.2025 за результатами проведення судової інженерно- транспортної експертизи в даній дорожньо-транспортній ситуації ОСОБА_3 , керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушив вимоги Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, введених у дію з 01.01.2002, передбачені пунктами:

2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі.

2.9. Водієві забороняється:

а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

2.10. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті «г» пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Допущені ОСОБА_3 порушення вимог пунктів 2.3 «б» та 12.3 Правил дорожнього руху знаходяться у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо- транспортної пригоди та наслідками, що настали.

Також встановлено, що 10.03.2025, близько 21 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався від вул. Вишнева по ґрунтовій дорозі вул. Кожедуба в с. Кам`яне, Лебединської міської територіальної громади Сумського району Сумської області

У процесі руху, перебуваючи поблизу опори лінії електропередач «16 Л-2 КТМ 262» на вул. Кожедуба в є. Кам`яне, ОСОБА_3 , знехтувавши правилами безпеки дорожнього руху, в порушення вимог пунктів 2.3 «б», 12.3 Правил дорожнього руху, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який у стані алкогольного сп`яніння лежав на проїзній частині дороги та внаслідок наїзду автомобілем отримав тілесні ушкодження.

Після скоєння дорожнього-транспортної пригоди ОСОБА_3 , розуміючи, що своїми протиправними діями поставив потерпілого ОСОБА_6 в небезпечний для життя стан і усвідомлюючи, що залишає без допомоги особу, яка внаслідок отриманих травм позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження, нехтуючи моральними і правовими нормами, які зобов`язують надати допомогу людині, яка перебуває у небезпечному для життя стані, не виконав свого обов`язку, покладеного на нього пунктом 2.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, введених у дію з 01.01.2002, зокрема: не вжив можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілому, виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, не звернувся за допомогою до сторонніх осіб, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, хоча повинен був і мав реальну можливість це зробити. Натомість ОСОБА_3 , діючи умисно, з метою уникнення відповідальності, на автомобілі «ВАЗ 2101», реєстраційний номер НОМЕР_1 , самовільно залишив місце події.

Проведеними розшуковими заходами місцезнаходження ОСОБА_3 встановлено та о 07 год. 22 хв. 11.03.2025 останнього затримано в порядку ст. 208 КПК України

11.03.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. З ст. 2861 КК України.

24.04.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 286'1, ч. 1 ст. 135 КК України.

Ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 12.03.2025 до підозрюваного ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком до 10.05.2025 включно, без визначення розміру застави. У подальшому строк дії запобіжного заходу продовжено слідчим суддею Зарічного районного суду м. Суми від 06.05.2025 в межах строку досудового розслідування, до 11.06.2025 включно.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння що спричинило смерть потерпілого та завідоме залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження через малолітство, старість, хворобу або внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, зобов`язаний був піклуватися про цю особу і мав змогу надати їй допомогу, а також у разі, коли він сам поставив потерпілого в небезпечний для життя стан.

Приймаючи до уваги той факт, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років та умисного нетяжкого злочину проти життя та здоров`я особи, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до двох років, прокурор вважає, що існують ризики, визначені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: обвинувачений ОСОБА_3 може переховуватися від суду, так як вчинив тяжкий та нетяжкий злочин і може уникати відповідальності за їх вчинення; обвинувачений може незаконно вплинути на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, для зміни їхніх показів на свою користь.

Оскільки більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку, тому прокурор в судовому засіданні просила суд продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечив, мотивуючи це тим, що досудове розслідування закінчено і докази вчинення злочину перебувають в розпорядженні сторони обвинувачення, обвинувачений повністю визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, має тісні соціальні зв`язки, не має наміру незаконно впливати на свідків та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, а його належну процесуальну поведінку може забезпечити перебування під домашнім арештом.

Обвинувачений в судовому засіданні проти задоволення клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою теж заперечив, підтримав свого захисника.

Згідно ст. 178 КПК України при обранні запобіжного заходу суд, зокрема, враховує вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зав`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію, майновий стан обвинуваченого, наявність судимостей обвинуваченого.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно п. п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Вислухавши прокурора, обвинуваченого та його захисника і вивчивши подане клопотання та матеріали справи, суд враховує, що відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених процесуальних обов`язків, в той час як обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтовано доказами, наданими суду для дослідження в судовому засіданні, а перебуваючи на волі, на думку суду, обвинувачений матиме можливість переховуватися, так як вчинив тяжкий злочин.

При цьому, суд враховує тяжкість покарання, передбаченого ч. 3 ст. 286-1, ч. 1 ст. 135 КК України, оскільки воно свідчить про велику ступінь суспільної небезпечності обвинуваченої особи та підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від суду, так як відповідно до рішень Європейського суду з прав людини небезпека ризику переховування від суду може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з інформацією про матеріальний, соціальний стан особи та ін., а серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти.

Тому, суд не може не взяти до уваги тяжкість покарання, не зважаючи на те, що вона не може бути єдиною підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, суд враховує, що перебуваючи на волі ОСОБА_3 матиме можливість незаконно вплинути на свідків, покази яких мають доказове значення у даному кримінальному провадженні, оскільки обвинуваченому відомі особи, які володіють відомостями про обставини вчиненого кримінального правопорушення, так як судовий розгляд кримінального провадження не закінчено, свідки не допитані, а суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового розгляду, або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України.

Разом з тим, суд бере до уваги і те, що в судове засідання не було надано доказів того, що застосування ж будьякого іншого, більш м`якого запобіжного заходу забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Тому суд не може взяти до уваги доводи обвинуваченого та його захисника щодо можливості застосування до ОСОБА_3 іншого, більш м`якого запобіжного засобу ніж тримання під вартою.

Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_3 , спричинило загибель людини та враховує вимоги п. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, які дають право суду не визначати розміру застави у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд дійшов до висновку про неможливість застосування домашнього арешту, застави, інших більш м`яких запобіжних заходів, та вважає за необхідне з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків продовжити ОСОБА_3 строк тримання під вартою на строк шістдесят днів без визначення застави.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 178, 197, 199, 314-315, 331, 371-372 КПК України;

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора ОСОБА_4 про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Кам`яне, Лебединського району, Сумської області, українцю, громадянину України, зареєстрованому та фактично проживаючому по АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Строк дії ухвали і строк утримання під вартою ОСОБА_3 вважати до 24:00год. 01.08.2025 року, з послідуючим утриманням обвинуваченого в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, взятою під варту в той же строк з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_8