Справа № 362/1487/25
Провадження № 1-кп/362/429/25
Ухвала

і м е н е м У к р а ї н и

05 травня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Василькові Київської області клопотання прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 с. 212 КК України у зв`язку з відшкодуванням завданих державі збитків у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000002, від 27.02.2025, підозрюваної

ОСОБА_4 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків Харківської області, українка, громадянка України, освіта вища, директор ТОВ «БК «КЛЕВЕР», зареєстрована та жителька АДРЕСА_1 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

в с т а н о в и в:

До суду надійшло вищезазначене клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на підставі ч. 4 ст. 212 КК України у зв`язку з відшкодуванням завданих державі збитків.

Заявлене клопотання обґрунтовує тим, що ОСОБА_4 , будучи директором ТОВ «БК «КЛЕВЕР» (), уповноважена на виконання організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій з організації керівництва та ведення фінансово-господарської діяльності підприємства, вчинила кримінальне правопорушення.

З клопотання вбачається, що 14.10.2014 ТОВ «БК «КЛЕВЕР» () (далі - ТОВ «БК «КЛЕВЕР») зареєстровано рішенням Васильківської міської ради Київської області за № 0030996, перебувала на обліку ГУ ДПС у Київській області з 15.10.2014 по 01.01.2025, основна юридична адреса Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Краснова, буд. 18, взято на податковий облік за основним місцем обліку в Головному управлінні ДПС у Запорізький області 15.10.2014 за №13 та на теперішній час ТОВ «БК «КЛЕВЕР» з 01.01.2025 перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Запорізький області. Основним видом діяльності за кодом КВЕД 46.11 є «Будівництво доріг і автострад».

Відповідно до Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР», затвердженого рішенням учасника № 1/2022 від 02.02.2022, Товариство створене відповідно до Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України, Закону України «Про господарські товариства», Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» та іншого законодавства України для здійснення господарської діяльності на основі повного господарського розрахунку, самофінансування та самоокупності.

Відповідно до Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР», затвердженого рішенням № 1/2022 учасника від 02.02.2022 ТОВ «БК «КЛЕВЕР» є юридичною особою приватною форми власності, створене шляхом об`єднання майна осіб України згідно до Господарського кодексу України, Цивільного кодексу України, Закону України «про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», інших законодавчих актів.

Згідно з п.1.2 Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР» місцезнаходження Товариства перелік його учасників та розмір їх часток у статутному капіталі Товариства визначається відповідним рішенням засновників/учасників та міститься у відомостях Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, а також інших юридично значущих документів.

Рішенням учасника № 1/2024 ТОВ «БК «КЛЕВЕР» від 14.02.2024 на посаду директора Товариства з 15.02.2024, призначено ОСОБА_4 .

Згідно з п.14.11.5 Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР» затвердженого рішенням №1/2022 учасника від 02.02.2022 Директор (дирекція) Товариства призначається (обирається) та звільняється Загальними зборами учасників Товариства.

Згідно з п.14.11.7 Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР» затвердженого рішенням №1/2022 учасника від 02.02.2022 до компетенції Директора Товариства відноситься вирішення всіх питань, що не відноситься до виключної компетенції Загальних зборів учасників Товариства. Загальні збори учасників Товариства мають право винести рішення про передачу частини повноважень, до компетенції Директора Товариства.

Згідно з п.14.11.8 Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР» затвердженого рішенням №1/2022 учасника від 02.02.2022 директор Товариства:

-без довіреності діє від імені товариства, в тому числі представляє його інтереси перед всіма третіми особами, включаючи державні органи та органи місцевого самоврядування;

-вчиняє правочини від імені товариства, правочини (договори, угоди), що підлягають затвердженню загальними зборами учасників товариства чи на вчинення яких необхідна згода загальних зборів учасників товариства можуть вчинятися директором лише після їх затвердження (надання згоди на їх вчинення) загальними зборами учасників товариства;

-видає довіреності на право представництво від імені товариства, в тому числі довіреності з правом передоручення;

-затверджує штатний розклад та правила внутрішнього розпорядку товариства, посадові оклади працівників товариства;

-приймає та звільняє працівників товариства, застосовує до них заходи заохочення і накладення стягнення;

-розпоряджатися майном товариства для забезпечення його поточної діяльності в межах, встановлених цим статусом та чинним законодавством України;

-відкриває банківські рахунки товариства;

-розробляє поточні плани діяльності товариства і заходи, що є необхідними для його успішного розвитку;

-подає за затвердженням загальних зборів учасників товариства річний звіт та баланс товариства;

-забезпечує належне виконання рішень загальних зборів учасників товариства;

-приймає рішення щодо питань поточної діяльності товариства;

-виконує інші функції та вчиняє інші дії від імені Товариства, що необхідні для мети Товариства і забезпечення його нормальної діяльності, у відповідності до чинного законодавства України, положень цього Статуту Товариства та трудового договору, укладеного з ним.

Згідно з п.14.11.9 Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР» затвердженого рішенням №1/2022 учасника від 02.02.2022 порядок діяльності Директора Товариства та прийняття рішень регулюється чинним законодавством України, цим статутом, іншими внутрішніми документами Товариства, а також укладеним з ним трудовим договором.

Згідно з п.18.1 Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР» затвердженого рішенням №1/2022 учасника від 02.02.2022 Товариство самостійно проводить свою господарську діяльність, розпоряджається випущеною продукцією, прибутком, який лишається після виплати податків та інших обов`язкових виплат.

Згідно з п.18.1 Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР» затвердженого рішенням №1/2022 учасника від 02.02.2022 Товариство веде бухгалтерський облік результатів своєї діяльності, статистичну звітність і направляє її у встановленому обсязі органам державної статистики, несе відповідальність за достовірність бухгалтерської і статистичної звітності.

Згідно з ч. 3 ст. 18 КК України службовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також постійно чи тимчасово обіймають в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно - господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною службовою особою підприємства, установи, організації, судом або законом.

Таким чином, ОСОБА_4 будучи директором ТОВ «БК «КЛЕВЕР» наділена спеціальними повноваженнями і відповідальна за збір та ведення обліку податків, виконувала його організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції, тобто являлася посадовою особою зазначеного підприємства і несла відповідальність за дотримання вимог наступних нормативних актів, зміст яких їй було достовірно відомо та вчинила кримінальне правопорушення.

Зокрема, згідно ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 16 Податкового Кодексу України передбачено обов`язок вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; повідомляти контролюючі органи про зміну місцезнаходження юридичної особи та зміну місця проживання фізичної особи - підприємця.

Згідно з положеннями ч. 4 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього закону обирає форми його організації: введення до штату підприємства посади бухгалтера або створення бухгалтерської служби на чолі з головним бухгалтером.

Вимогами ч. 7 цієї статті Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачено, що головний бухгалтер підприємства забезпечує дотримання на підприємстві встановлених єдиних методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановлені строки фінансової звітності, організує контроль за відображенням на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій, бере участь в оформленні матеріалів, пов`язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування активів підприємства, забезпечує перевірку стану бухгалтерського обліку у філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах підприємства, подає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», інформацію центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» питання організації бухгалтерського обліку на підприємстві належать до компетенції його власника (власників) або уповноваженого органу (посадової особи) відповідно до законодавства та установчих документів, в тому числі керівник підприємства зобов`язаний створити необхідні умови для правильного ведення бухгалтерського обліку, забезпечити неухильне виконання всіма підрозділами, службами та працівниками, причетними до бухгалтерського обліку, правомірних вимог бухгалтера щодо дотримання порядку оформлення та подання до обліку первинних документів.

Згідно з вимогами ст. 4 цього Закону бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються на таких принципах:

- повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі;

- автономність - кожне підприємство розглядається як юридична особа, відокремлена від її власників, у зв`язку з чим особисте майно та зобов`язання власників не повинні відображатися у фінансовій звітності підприємства;

- послідовність - постійне (з року в рік) застосування підприємством обраної облікової політики. Зміна облікової політики можлива лише у випадках, передбачених національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, міжнародними стандартами фінансової звітності та національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку у державному секторі, і повинна бути обґрунтована та розкрита у фінансовій звітності;

- безперервність - оцінка активів та зобов`язань підприємства здійснюється виходячи з припущення, що його діяльність буде тривати й надалі;

- нарахування - доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

- превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;

- єдиний грошовий вимірник - вимірювання та узагальнення всіх господарських операцій підприємства у його фінансовій звітності здійснюються в єдиній грошовій одиниці;

- інших принципах, визначених міжнародними стандартами або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку, або національними положеннями (стандартами) бухгалтерського обліку в державному секторі залежно від того, які з наведених стандартів застосовуються підприємством.

Відповідно до вимог ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

При цьому, відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового Кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до пункту 44.5. у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити (із наданням оформлених відповідно до законодавства документів, підтверджуючих настання події, що призвела до такої втрати, пошкодження або дострокового знищення документів) контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації, надано авторизацію відповідно до Митного кодексу України або дозвіл на застосування спеціальних (у тому числі транзитних) спрощень.

Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу.

Крім того, відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Водночас ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. З наведеного законодавчого припису випливає, що первинні документи, які підтверджують дані податкового обліку платника податків, повинні бути достовірними, тобто відображати дійсний зміст господарських операцій, які впливають на визначення об`єкту оподаткування.

В іншому випадку, первинні документи, які не відображають реального руху активів між учасниками господарської операції, є недостовірними.

Ураховуючи викладене, первинні бухгалтерські документи, в тому числі договори, видаткові накладні, рахунки-фактури, податкові накладні, які не відповідають фактичному руху (його відсутності в дійсності) активів, не можуть враховуватися в даних податкового обліку.

Відповідно до ст. 3 Господарського Кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Крім того, відповідно до п. 3 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі по тексту - Закон) на ОСОБА_4 , як на службову особу - директора ТОВ «БК «КЛЕВЕР», покладається відповідальність за організацію та ведення бухгалтерського обліку, забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операцій у первинних документах, збереження оброблених документів, регістрів і звітності протягом встановленого терміну, але не менше трьох років.

Згідно з п. 4 ст. 8 Закону, для забезпечення ведення бухгалтерського обліку підприємство самостійно з дотриманням вимог цього Закону обирає форми його організації, серед яких: користування послугами спеціаліста з бухгалтерського обліку, зареєстрованого як підприємець, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи; ведення на договірних засадах бухгалтерського обліку централізованою бухгалтерією або підприємством, суб`єктом підприємницької діяльності, само зайнятою особою, що проводять діяльність у сфері бухгалтерського обліку та/або аудиторської діяльності.

Одночасно завдання та обов`язки, права, взаємовідносини (зв`язки) за посадою, відповідальність ОСОБА_4 , як керівника ТОВ «БК «КЛЕВЕР» визначено Статуту ТОВ «БК «КЛЕВЕР», затвердженого рішенням №1/2022 учасника від 02.02.2022.

Ураховуючи викладене та положення ч. ч. 3-5 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на ОСОБА_4 покладалась відповідальність за організацію та ведення бухгалтерського обліку, нарахування та сплату податків, при цьому, ОСОБА_4 усвідомлювала, що, відповідно до п. 1 ст. 11 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Статуту вона є відповідальною за організацію складання і підписання документів фінансової звітності ТОВ «БК «КЛЕВЕР» та їх подання до відповідних державних органів.

Однак, ОСОБА_4 , будучи відповідальною особою за ведення бухгалтерського обліку та формування і подання податкової звітності ТОВ «БК «КЛЕВЕР» у період з 29.02.2024 по 15.07.2024, переслідуючи мету умисного ухилення від сплати податків та усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у виді фактичного ненадходження коштів до бюджету, шляхом незаконного завищення податкового кредиту, сум валових витрат, в порушення вимог ст. ст. 44, 134, 137, 198, 200, 201 Податкового кодексу України, вчинила умисне ухилення від сплати податку на додану вартість та податку на прибуток підприємств в значних розмірах.

Так, 29.02.2024 та 15.07.2024, перебуваючи в офісному приміщенні за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 1, офіс 418, у службової особи ТОВ «БК «КЛЕВЕР» директора ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на умисне ухилення від сплати податків у значних розмірах, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на ухилення від сплати податків ОСОБА_4 будучи директором ТОВ «БК «Клевер» не задекларувала дохід отриманий від Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області за 2023 рік у розмірі 15 916 132,40 грн.

Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на умисне ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, в період з 01.11.2023 по 31.12.2024, ОСОБА_4 , у порушення вимог п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 та п.201.1, 201.7, 201.10, 201.11 ст. 201 ПКУ з 29.02.2024 по 15.07.2024 занизила показники, що оподатковуються за основною ставкою на загальну суму 3 739 761,00 грн., в т. ч. за листопад 2023 в сумі 2 688 864 грн., за березень 2024 в сумі 614677 грн., за квітень 2024 в сумі 196 088 грн., за травень 2024 в сумі 91 841 грн., за червень 2024 148 291 грн., в порушення абзацу 7 ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999р. N?996-XIV (із змінами та доповненнями), п. 5, 7, 21 П(С)БО N?15 «Дохід», не відображено у складі доходів отримання грошових коштів від Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області за 2023 рік у розмірі 15 916 132,40 грн., що вплинуло на правильність визначення фінансового результату та відповідно податку на прибуток за 2023 рік в сумі 2 864 904 грн., хоча вона усвідомлювала свій обов`язок зі сплати податків, проте свідомо ігнорувала його, виключно з корисливих мотивів та з метою ухилення від сплати податків, відобразила у фінансовій та податковій звітності, користуючись наданим їй правом підпису та укладення договорів (первинних документів), підпису документів податкової звітності та їх подання.

З метою досягнення злочинної мети, діючи умисно, протиправно з корисливих мотивів ОСОБА_4 , перебуваючи в офісі ТОВ «БК «КЛЕВЕР» за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 1, офіс 418, починаючи з 29.02.2024 по 15.07.2024, занижувала показники, що оподатковуються за основною ставкою по податку на додану вартість, а також не задекларовано дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків (визначений за правилами бухгалтерського обліку) за 2023-2024 роки з податку на прибуток підприємств.

Так, ОСОБА_4 з 29.02.2024 по 15.07.2024, перебуваючи в офісі ТОВ «БК «КЛЕВЕР» за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 1, офіс 418, діючи умисно з корисливих мотивів, направлених на ухилення від сплати податків, відобразила у декларації з податку на прибуток підприємства за 2023, згідно якої дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку (код рядка 01) у розмірі 0. При цьому ОСОБА_4 достовірно усвідомлювала, що ТОВ «БК «КЛЕВЕР» отримано від Широківської сільської ради Запорізького району запорізької області (код 26013402) грошові кошти за 2023 рік на загальну суму 19 099 358,88 грн.

Відповідно до частини першої статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до частини другої статті 527 Цивільного кодексу України кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України від 16.07.1999 N? 996-XIV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», виходячи з норм якого:

- операції обліковуються відповідно до їх сутності (абзац восьмий статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), що безумовно передбачає наявність факту здійснення господарської операції, правильне визначення її змісту і обсягу та відповідного дебітора або кредитора, а отже виключає можливість відображення у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку нереальних операцій;

- операція з постачання - придбання (отримання) товарів/послуг, будучи дією (подією) у взаємовідносинах між підприємством і його відповідним контрагентом, що викликає зміни в структурі активів та зобов`язань обох сторін, які брали участь у її здійсненні, є господарською операцією, а підставою для її відображення в облікових регістрах є первинний документ (наприклад, видаткова накладна, акт або інший документ, що містить відомості про дії з передачі-приймання товару/послуги, платіжне доручення) (абзаци п`ятий і одинадцятий статті 1 та частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»);

- первинний документ повинен містити обов`язкові реквізити, зокрема зміст та обсяг господарської операції, а також посади, особисті підписи або інші дані, що дають змогу ідентифікувати осіб, які брали участь у здійсненні господарської операції й відповідають за її здійснення, правильність оформлення та достовірність (частина дуга і восьма статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»). Первинний документ при здійсненні постачання-придбання товарів/послуг (проведенні за них безготівкових розрахунків) повинен об`єктивно визначати основні дані щодо взаємопов`язаних двосторонніх (односторонніх - при списанні коштів з банківського рахунка) дій підприємства і його контрагента та осіб, відповідальних за їх вчинення (тобто, мати достовірні дані);

- господарська операція у тому звітному періоді, в якому вона була фактично здійснена, підлягає відображенню (на підставі первинного документа) в облікових регістрах, відповідальність за достовірність даних яких несе особа, яка їх склала і підписала (частини п`ята статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

За змістом положень ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 525 та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Аналогічні приписи містить і ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 Цивільного кодексу України).

Однак, згідно статей 638, 639 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

В свою чергу, відповідно до частини 8 статті 181 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся); якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що істотними умовами, є умови, визначені такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладанні господарського договору сторони зобов`язані у будь якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Підстави для зміни або розірвання договору унормовані ст. 651 Цивільного кодексу України, за приписами якої зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Згідно з частиною першою ст. 656 Цивільного кодексу України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Аналогічна норма міститься в ст. 264 Господарського кодексу України, відповідно до якої матеріально-технічне постачання та збут продукції здійснюється шляхом поставки продукції, придбаної у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва.

Згідно з частиною четвертою ст. 180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати вимоги до якості продукції, з додержанням умов, що забезпечують захист інтересів кінцевих споживачів товарів.

Враховуючи норми частини першої ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», будь-який документ щодо ідентифікованого товару має силу первинного документу лише в разі фактичного здійснення господарської операції, що в свою чергу має підтверджуватися, в тому числі, реальним джерелом походження (виробництва) певного товару в обсязі, зазначеному у первинному документі та податковій накладній.

Відповідно до пп. 14.1.1561 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. N?2755-IV (із змінами та доповненнями), податкове зобов`язання (для цілей розділу V цього Кодексу) - загальна сума податку на додану вартість, одержана (нарахована) платником податку в звітному (податковому) періоді, та/або сума коштів, сформована за рахунок податкових пільг, що були використані платником податків не за цільовим призначенням чи з порушенням порядку їх надання, встановленим цим Кодексом....

Пунктом 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

для зведених податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких зведених податкових накладних, складених за операціями, визначеними пунктом 198.5 статті 198 та пунктом 199.1 статті 199 цього Кодексу, - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем місяця, в якому вони складені;

для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Податкова накладна виписується на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс) - пункт 201.7 статті 201 Кодексу.

Згідно з пунктом 201.1 ст. 201 Кодексу, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:

а) порядковий номер податкової накладної;

б) дата складання податкової накладної;

в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг;

г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу);

д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;

е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;

є) ціна постачання без урахування податку;

ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;

3) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;

і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду;

й) індивідуальний податковий номер.

Відповідно до п. 187.7 ст. 187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на банківський рахунок платника податку або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов`язаннями перед бюджетом. Відповідно п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/ або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Підпунктом 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що «господарська діяльність» - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», господарська операція - це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Отже, будь-які документи (у т. ч. накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, а тому для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, господарські операції для визначення податкового кредиту та податкових зобов`язань мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Статтею 2 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що його дія поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до закону України, незалежно від їх організаційно - правових форм власності.

Виходячи з вимог п. 1 ст. З Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є наданням користувачам для прийняття рішення повної, правдивої та неупередженої інформації про стан та результати діяльності підприємства, та вимог п. 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що принципи бухгалтерського обліку та фінансової звітності ґрунтуються на принципах: повного висвітлення, автономності, послідовності, безперервності, нарахування, превалювання сутності над формою, єдиного грошового вимірника та інших принципах

З урахуванням викладеного, ОСОБА_4 в період з 29.02.2024 по 15.07.2024, перебуваючи в офісі ТОВ «БК «КЛЕВЕР» за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 1, офіс 418, діючи умисно з корисливих мотивів, направлених на ухилення від сплати податків в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 та п.201.1, 201.7, 201.10, 201.11 ст. 201 ПКУ занизила показники, що оподатковуються за основною ставкою на загальну суму всього 3 739 761,00 грн, в т. ч. за листопад 2023 в сумі 2 688 864 грн., за березень 2024 в сумі 614677 грн., за квітень 2024 в сумі 196 088 грн., за травень 2024 в сумі 91 841 грн., за червень 2024 в сумі 148 291 грн.

Крім того, ОСОБА_4 в період з 15.07.2024 по 15.01.2025, діючи умисно з корисливих мотивів, направлених на ухилення від сплати податків, перебуваючи в офісі ТОВ «БК «КЛЕВЕР» за адресою Київська область, м. Васильків, вул. Володимирська, буд. 1, офіс 418, відобразила податкові накладні на придбання послуг та ТМЦ від ТОВ «Автошлях 2020» (), в яких відображені недостовірні дані за рахунок завищення ціни реалізації, що призвело до заниження податкових зобов`язань з ПДВ на суму 619 163,39 грн.

У подальшому, зазначена податкова звітність, що передбачена ст. ст. 48, 49 Податкового кодексу України, за допомогою засобів електронного зв`язку, ІКС «Єдине вікно подання електронної звітності», подана до Головного управління ДПС у Запорізькій області.

За наведених обставин ОСОБА_4 , будучи службовою особою ТОВ «БК «КЛЕВЕР», маючи злочинний умисел на ухилення від сплати податків, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у виді фактичного ненадходження коштів до бюджету в значних розмірах, достовірно знаючи, що ТОВ «БК «КЛЕВЕР» отримано від Широківської сільської ради Запорізького району Запорізької області (код 26013402) грошові кошти за 2023-2024 роки, не задекларовано дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків (визначений за правилами бухгалтерського обліку) за 2023 рік у терміни передбачені ст.49 Податкового кодексу України у розмірі 15 916 132,40 грн. (податок на прибуток за вказаний дохід - 2 864 904 грн.), а також занижено показники задекларованих в рядках 1.1. Декларації з ПДВ «Операції що оподатковуються за основною ставкою» на загальну суму 3 739 761,00 грн., окрім того завищено податковий кредит на загальну суму 619 163,39 грн., від операцій з придбання асфальтобетонної суміші по завищеній ціні, в порушення п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188 та п.201.1, 201.7, 201.10, 201.11 ст. 201 ПКУ, що в подальшому призвело до спричинення збитків Державному бюджету України всього в загальному розмірі на загальну суму 4 549 200,39 грн., а саме: заниження податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 4 358 924,39 грн.; несплата податку на прибуток на суму 190 276,00 грн., що згідно з приміткою до ст. 212 КК України, є значним розміром, оскільки вказана сума в три тисячі і більше разів перевищує установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

У ході досудового розслідування ОСОБА_4 сплачено податок на прибуток підприємств, а саме 10.01.2025 - 185 000, 00 грн (сплата суми податків i зборів / єдиного внеску) Платіжне доручення № 1 від 10.01.2025, 14.01.2025 5276,00 грн. (сплата суми податків i зборів/єдиного внеску Платіжне доручення № 5 від 14.01.2025). Всього 190 276 ,00 грн.

Також ОСОБА_4 сплачено ПДВ в грудні 2024 та 2025 році, а саме сплата ПДВ - 903 000,00 грн., Платіжна інструкція № 155 від 08 грудня 2024 року, зараховано 17.01.2025 - 543 390,00 грн, надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ платіжне доручення № 765054452 від 17.01.2025, зараховано 24.01.2025 - 1 192 794,00 надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ платіжне доручення № 768943204 від 24.01.2025, зараховано 24.01.2025 - 770 329,00 грн., надходження до бюджету коштів з рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ Платіжне доручення № 768556733 від 24.01.2025., платіжна інструкція № 18 від 24.02.2025 на суму 949 411,40. Всього 4 358 924, 40 грн.

Відповідно до платіжних інструкцій та висновку судової економічної експертизи № 25-29/СЕЕ від 21.02.2025, до бюджету сплачено податок на додану вартість та податок на прибуток підприємства у сумі 4 549 200,39 гривень.

З огляду на добровільне відшкодування завданої шкоди державі наявні всі підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене нею кримінальне правопорушення на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, а кримінальне провадження закрити.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав заявлене ним клопотання та просив його задовольнити.

ОСОБА_4 , позицію якої підтримав її захисник, у підготовчому судовому засіданні підтримали заявлене клопотання прокурора про закриття кримінального провадження на підставі ч. 4 ст. 212 КК України та просили його задовольнити. ОСОБА_4 підтвердила, що обізнана, що закриття кримінального провадження у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України не є реабілітуючою підставою.

Заслухавши в судовому засіданні думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5 - 8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 КПК України.

При цьому, в межах підготовчого провадження (глава 27 КПК України) суд не перевіряє фактичні обставини шляхом дослідження доказів, а лише може перевірити наявність підстав для застосування ч. 4 ст. 212 КК України, а тому суд вирішує питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_4 на стадії підготовчого судового засідання без дослідження доказів.

Так, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ч. 1 ст. 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно з ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 212 КК України особа, яка вчинила діяння, передбачені частинами першою, другою цієї статті, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо до притягнення її до кримінальної відповідальності сплачено податки, збори (обов`язкові платежі), а також відшкодовано шкоду, завдану державі їх несвоєчасною сплатою (фінансові санкції, пеня).

За змістом диспозиції ч. 4 ст. 212 КК України за наявності матеріально-правових умов звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі цієї норми є обов`язковим.

З долучених прокурором копій платіжних документів видно, що ОСОБА_4 сплачено податок на прибуток підприємств, а саме: 10.01.2025 - 185 000, 00 грн. (сплата суми податків i зборів / єдиного внеску, платiжне доручення № 1 від 10.01.2025); 14.01.2025 - 5 276,00 грн. (сплата суми податків i зборів/єдиного внеску, платіжне доручення № 5 від 14.01.2025). Всього на суму 190 276 ,00 грн.

Також ОСОБА_4 сплачено ПДВ у грудні 2024 та 2025 році, а саме: 16.08.2024 - 29 000, 00 грн., платіжна інструкція № 2 від 16.08.2024; 16.08.2024 - 500, 00 грн., платіжна інструкція № 101 від 16.08.2024; 18.10.2024 - 1 000, 00 грн., платіжна інструкція № 108 від 18.10.2024; 18.10.2024 - 328 300, 00 грн., платіжна інструкція № 109 від 18.10.2024; 30.08.2024 - 77 000, платіжна інструкція № 3 від 30.08.2024; 09.12.2024 - 246 487, 00 грн., платіжна інструкція № 156 від 09.12.2024; 08.12.2024 - 903 000,00 грн., платіжна інструкція № 155 від 08.12.2024; 13.01.2025 - 1 850 000 грн., платіжна інструкція № 4 від 13.01.2025; 24.02.2025 - 949 411,40 грн., платіжна інструкція № 18 від 24.02.2025. Всього 4 384 698,40 грн.

Отже, ОСОБА_4 у повному обсязі відшкодувала завдану державі шкоду до моменту її притягнення до кримінальної відповідальності.

З огляду на викладене та за наявності згоди підозрюваної на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, суд приходить до висновку про необхідність звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, на підставі. 4 ст. 212 КК України у зв`язку зі сплатою податку на додану вартість та відшкодуванням завданої державі шкоди.

Процесуальні витрати та речові докази у даному кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. ст. 44, 212 КК України, ст. ст. 126, 284 -286, 288, 314, 369 - 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання задовольнити.

ОСОБА_4 , підозрювану у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 212 КК України, у зв`язку з відшкодуванням завданих державі збитків.

Кримінальне провадження № 0000002, від 27.02.2025 щодо ОСОБА_4 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України, закрити на підставі ч. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя