У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2025 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області

у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу з питань пробації ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Біла Церква подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2024,

У С Т А Н О В И В:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 11.07.2025 надійшло подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу №1 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, направлення для відбування призначеного судом покарання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2024 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В обґрунтування подання зазначає, за час іспитового строку засуджений ОСОБА_5 нехтував порядком відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком, а саме: систематично притягувався до адміністративної відповідальності (7 разів), що свідчить про ухилення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком та небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник Білоцерківського РВ № 1 ОСОБА_4 подання підтримала та просила його задовольнити.

Засуджений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення подання. Пояснив, що не мав намір ухилятись від покладений на нього обов`язків. Був поставлений на облік в органах пробації лише у квітні 2025 року. До того проходив військову службу в зоні бойових дій, з чим і пов`язані його адміністративні правопорушення (був вимушений виконувати накази командування).

Прокурор в судовому засіданні зауважив про можливість надання ОСОБА_5 можливості виправитись та просив не скасовувати застосований іспитовий термін.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши доводи подання та матеріали особової справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення подання, з огляду на таке.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених п. 8 ч. 1 ст. 537 цього Кодексу.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з п. 10 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 №7, згідно з ч. 2 ст. 78 КК суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Згідно зі ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Серед поважних причин неявки засудженого до органу з питань пробації в призначений строк слід виділити такі: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом.

З матеріалів судового провадження встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2024 за ч. 1 ст. 263, ч. 4 ст. 185 КК України до остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Вказаний вирок набрав законної сили 02.04.2024.

Засуджений ОСОБА_5 узятий на облік Павлоградським РВ філії ДУ «Центр пробації» у Дніпропетровській області 12.05.2025, і у зв`язку з поясненнями засудженого, що він проживає наразі на території Білоцерківського району Київської області, його особова справа 27.05.2025 передана до Білоцерківського РВ № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області.

Згідно з постановою провідного інспектора Білоцерківського РВ № 1 про встановлення днів явки на реєстрацію від 16.06.2025 зобов`язано засудженого ОСОБА_5 з`являтися на реєстрацію до Білоцерківського РВ № 1 другий та останній вівторок кожного місяця. З вказаною постановою ОСОБА_5 ознайомлений 16.06.2025.

З матеріалів особової справи ОСОБА_5 вбачається, що він не пропускав днів реєстрації після їх встановлення.

Згідно з постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 24.12.2024 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 34 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Також постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 22.11.2024 ОСОБА_5 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 7 років.

Крім того постановою Сумського районного суду Сумської області від 11.03.2025 ОСОБА_5 притягнуто до відповідальності за ч. 5 ст. 126, ч. 4 ст. 130, ст. 124, ст. 122-4 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років.

Постановою серії ЕНА № 3987988 від 02.02.2025 ОСОБА_5 також було притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В матеріалах справи відсутня довідка-бесіда про проведення індивідуально-профілактичну бесіди та письмове попередження стосовно подій 11.10.2025 та 02.02.2025, і мали наслідком притягнення засудженого до адміністративної відповідальності, про яку зазначено вище.

Суд бере до уваги, що ОСОБА_5 з`являвся до органу пробації для реєстрації, контактував з представниками органів пробації коли мав таку можливість, навіть перебуваючи в зоні активних бойових дій, що свідчить про відсутність умислу стосовно ухилення від виконання умов іспитового строку.

Крім того вчинені адміністративні правопорушення є результатами двох подій, що містили в собі сукупність ознак різних складів правопорушень, і щодо яких не винесено письмового попередження про скасування іспитового строку, що не свідчить про систематичність з боку ОСОБА_5 .

Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України, систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Натомість всі адміністративні правопорушення, вчинені ОСОБА_5 є порушеннями в сфері транспорту, в галузі шляхового господарства і зв`язку.

Статтею 166 КВК України передбачено, що у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок..

Відповідно до п. 2, 3 глави 3 розділу ІХ Порядку здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 січня 2019 року №272/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31 січня 2021 року за № 120/33091, У разі невиконання звільненим з випробуванням покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення з ним проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, зазначене в пункті 8 глави 2 розділу IV цього Порядку.

Перед винесенням попередження звільнений з випробуванням викликається до уповноваженого органу з питань пробації, надає пояснення, у якому зазначає обставини, які спричинили ухилення від виконання обов`язку або правопорушення, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний звільненим з випробуванням з поважних причин.

У разі ухилення звільненого з випробуванням від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання звільненим з випробуванням.

У разі систематичного невиконання звільненим з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на звільненого з випробуванням обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

З аналізу вказаних норм вбачається, що законодавець диференціює порядок дій уповноваженого органу з питань пробації залежно від характеру та системності правопорушень, вчинених особою під час іспитового строку.

Так, у разі поодинокого вчинення засудженим адміністративного правопорушення, в тому числі у сфері безпеки дорожнього руху, орган пробації зобов`язаний провести індивідуальну профілактичну бесіду, витребувати пояснення та за необхідності винести письмове попередження. Такий механізм реагування має превентивний характер і не передбачає негайного звернення до суду.

Натомість підставою для направлення подання про скасування звільнення з випробуванням є систематичне вчинення адміністративних правопорушень саме у сфері громадського порядку, що прямо визначено у Порядку та ст. 166 КВК України. Таким чином, системність правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху не охоплюється визначенням «систематичності» у значенні, яке дозволяє органу пробації без попередніх заходів реагування звертатися до суду.

У цьому випадку вбачається, що засуджений вчинив кілька адміністративних правопорушень саме у сфері безпеки дорожнього руху, а не правопорушення, що посягають на громадський порядок. Тому орган пробації був зобов`язаний діяти відповідно до загального порядку: забезпечити проведення роз`яснювальної бесіди, отримати пояснення засудженого, оцінити наявність поважних причин порушення обов`язків і лише після цього ухвалити рішення про попередження або подання до суду.

Лише в разі систематичних правопорушень, які прямо посягають на громадський порядок, уповноважений орган має право негайно ініціювати перед судом питання про скасування звільнення з випробуванням без проміжних виховних заходів. Таким чином, у випадку засудженого ОСОБА_5 мав застосовуватись загальний, поетапний порядок реагування, встановлений у Порядку № 272/5.

Безумовною підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням необхідно встановити умисел засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також інші обставини, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, і лише після застосування до нього письмово попередження у визначених випадках.

Враховуючи викладене, суд вважає, що органом з питань пробації наразі не доведено свідомого, цілеспрямованого нехтування засудженим ОСОБА_5 покладеними на нього судом обов`язків, а також обставин, які свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, в зв`язку з чим подання органу з питань пробації задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 78 КК України, статтями 537, 539 КПК України, ст. 166 КВК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні подання заступника начальника Білоцерківського районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області ОСОБА_6 про скасування звільнення від відбування покарання та направлення ОСОБА_5 для відбування покарання, призначеного вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01.03.2024 відмовити.

2. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області, протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення.

3. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

СуддяОСОБА_7