Справа № 359/1865/25
Провадження № 1-в/359/145/2025
У Х В А Л А

14 квітня 2025 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , засудженого ОСОБА_4 , представника БВК № 119 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України,

в с т а н о в и в :

До суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення його від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

Представник ДУ «Бориспільська виправна колонія (№119)» та прокурор в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення вищевказаного клопотання, просили суд привести вироки за якими засуджено ОСОБА_4 у відповідність до вимог закону у зв`язку із декриміналізацією вчиненого засудженим діяння. Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити.

Розглянувши клопотання про звільнення від покарання, суд дійшов до таких висновків.

Вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2023 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 75 КК України звільнено останнього від відбування призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. При цьому, згідно вищевказаного вироку вартість таємно викраденого чужого майна становить 1100 грн. 00 коп. (епізод від 09.03.2023 р.). Вирок набрав законної сили 14 вересня 2023 року.

В подальшому, вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2023 року, остаточно призначено ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі. При цьому, вартість майна у вчиненні закінченого замаху на викрадення якого ОСОБА_4 визнано винним становить 3810 грн. 10 коп. (епізод від 16.02.2024 р.). Вирок набрав законної сили 16 липня 2024 року.

На даний час засуджений ОСОБА_4 відбуває призначене йому покарання у вигляді позбавлення волі, в умовах державної установи «Бориспільська виправна колонія (№119)».

В той же час, 09.08.2024 набрав чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 №3886- IX, яким було внесено зміни до законодавчих актів України, в тому числі до ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення «Дрібне викрадення чужого майна».

У зв`язку зі змінами внесеними до ст. 51 КУпАП Законом України №3886-1Х від 18.07.2024, після 09.08.2024, дії щодо викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - є дрібною крадіжкою, за яку настає відповідальність за ст. 51 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року. За змістом п. 169.1.1. ст. 169 ПК України сума податкової соціальної пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Окрім цього, відповідно до постанови ОП ККС ВС від 07.10.2024 р. у справі № 278/1566/21, Закон № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП. Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі. У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Згідно ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2023 року становив 2684,00 грн. Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2023 році за нормами КК України, розмір матеріальної шкоди мав становити 2684,00 грн.

Також, ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 1 січня 2024 року становив 3028,00 грн. Отже, з урахуванням внесених змін до КУпАП, для кваліфікації крадіжки у 2024 році за нормами КК України, розмір матеріальної шкоди мав становити 3028,00 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_4 згідно вироку Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2023 року завдав матеріальної шкоди потерпілій стороні на суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян станом на день вчинення крадіжки, тобто вчинене ним діяння відповідно до вимог Закону України № 3886-ІХ не є кримінально-караним на цей час, суд дійшов висновку про необхідність звільнити засудженого ОСОБА_4 від призначеного йому покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

При цьому, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року, яким ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, слід виконувати самостійно, зарахувавши засудженому в строк відбування покарання за цим вироком відбуте ним покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

у х в а л и в:

Клопотання засудженого ОСОБА_4 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України - задовольнити.

Звільнити засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 18.05.2023 року покарання у виді позбавлення волі на підставі ч. 2 ст. 74 КК України у зв`язку із усуненням кримінальної караності діяння, за вчинення якого його було засуджено.

Вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України , без застосування ст. 71 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Зарахувати засудженому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбування покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 13.06.2024 року відбуте ним покарання у вигляді позбавлення волі строком 1 рік 1 місяць 28 днів.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Бориспільський міськрайонний суд Київської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1