Справа № 601/899/25
Провадження № 1-кс/601/283/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року місто Кременець

Слідчий суддя Кременецького районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по кримінальному провадженню внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000123 від 20.03.2025, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, на утриманні має малолітню дочку, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

встановив:

Прокурором Кременецької окружної прокуратури ОСОБА_3 подане клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 терміном до 60 діб.

Клопотання мотивовано тим, що на початку березня 2025 року (конкретна дата досудовим розслідування не встановлена) у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільну небезпеку та наслідки своїх дій, всупереч ст. ст. 7, 12, 25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», ст. 1 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» та Порядку провадження діяльності, пов`язаної з обігом наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, та контролю за їх обігом, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.06.2009 №589, у 2025 році (конкретна дата досудовим розслідування не встановлена) ОСОБА_4 замовив у соціальних мережах особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он).

В подальшому, ОСОБА_4 використовуючи послуги поштових відділень товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» () замовив у невстановленої досудової розслідуванням особи особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он) масою 17,56002 грама та вказав такі відомості щодо одержувача « ОСОБА_4 » абонентський номер мобільного телефону № НОМЕР_1 , відділення №1 «Нова Пошта» міста Почаїв. Таким чином, ОСОБА_4 незаконно придбав з метою збуту психотропну речовину в особливо великих розмірах.

Продовжуючи свою кримінально-протиправну діяльність, ОСОБА_4 забрав 21.03.2025 близько 13 години 15 хвилин в установі поштового зв`язку - поштомату №36617 товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта», що по вулиці Спортивна, 3а, міста Почаїв Кременецького району Тернопільської області, отримав посилку із вмістом порошкоподібної речовини білого кольору яка містить особливо небезпечну психотропну речовину - PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), масою в перерахунку на діючу речовину 17,56002 грама, що відповідно до Таблиці № 2 Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу, яка затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.08.2000 № 188, є особливо великим розміром, з метою подальшого збуту. ОСОБА_4 вказану посилку взяв у руки та почав переносити до власного місця проживання з метою збуту. У подальшому ОСОБА_4 був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Орган поліції на підставі ст. 208 КПК України затримав 21.03.2025 ОСОБА_4 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

22.03.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

28.03.2025 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

11.04.2025 скеровано до Кременецького районного суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, тобто у незаконному придбанні, зберіганні, перевезенні з метою збуту психотропних речовин в особливо великих розмірах.

Правова кваліфікація кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 - ч.3 ст. 307 КК України.

Обставинами, які дають підстави обвинувачувати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення є: витяг з ЄРДР, протокол огляду місця події, рапорт про вчинення кримінального правопорушення, протокол допиту свідків, результати проведення оперативно-технічних заходів, висновок експертизи матеріалів речовин та виробів, протокол затримання, характеризуючі довідки відносно особи та інші докази.

Підставою продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою є наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 3 ст. 307 КК України, яке карається позбавленням волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що є особливо тяжким злочином.

Також встановлено, що існують, не зменшились та не змінились ризики про те, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення.

Вказані обставини виправдовують застосований щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строк якого необхідно продовжити, а застосування жодного з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним ризикам.

23 березня 2025 року слідчим суддею Кременецького районного суду Тернопільської області до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком дії до 00 год. 00 хв. 20.05.2025.

Станом на звітну дату по кримінальному провадженню не проведено підготовче судове засідання - підготовче судове засідання призначено на 15.05.2025.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, а також запобігання спробам:

1) переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України). Існування вказаного ризику підтверджується тим, що ОСОБА_4 усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, зокрема, позбавлення волі на строк до дванадцяти років може навмисно переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. На підтвердження цього ризику є те, що особа раніше притягалася до кримінальної відповідальності, не працює, що свідчить про відсутність у нього будь-яких соціальних зв`язків в суспільстві, не кажучи вже про їх міцність.

2) незаконно впливати на свідків та потерпілих у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 може впливати на вказаних учасників провадження, чинити відповідний тиск, шляхом погрози він може схиляти свідків до дачі неправдивих показів на свою користь, відмови від участі у кримінальному провадженні або іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід досудового розслідування.

Також об`єктивним є ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні і полягає у процедурі отримання свідчень від таких учасників кримінального процесу, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. ч. 1, 2 ст. 23, ст.224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). Таким чином, зазначений ризик не зменшився, так як вказані вище свідки, інші свідки пригоди чи потерпілий не були допитані в ході судового розгляду даного кримінального провадження та до проведення такого допиту, можуть змінити свої показання, які вони надавали слідчому, на користь обвинуваченого.

У даній справі ризик впливу на свідків існує, позаяк кримінальне провадження передано тільки для судового розгляду. Момент безпосереднього отримання судом свідчень від свідка і потерпілого та дослідження їх судом ще не настав.

3) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується (п. 5 ч. 1 ст.177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотиків, офіційно ніде не працює та не має постійного джерела доходів. Також необхідно врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання за вчинення кримінального правопорушення, не стійкі соціальні зв`язки обвинуваченого, відсутність у нього постійного місця роботи, майновий стан, репутацію, наявність психічного захворювання, дотримання умов застосування запобіжних заходів, ризики продовження чи повторення протиправної поведінки.

Вищезазначені обставини та наявність ризиків, передбачених п. 1, 3 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися, а інших - нових ризиків, які виправдовують тримання ОСОБА_4 під вартою, не виявлено, що узгоджується із п. 1 ч. 3 ст. 183 КПК України

Інший запобіжний захід ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються обвинуваченому, обсягу пред`явленого йому обвинувачення. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені п. 1, 3 та п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Більш м`який запобіжних захід буде неспроможний їх нівелювати, а тому його застосування є недоцільним.

Таким чином, в даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принципу поваги до особистої свободи обвинуваченого ОСОБА_4 .

Підставою застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, обвинувачений може втекти з метою уникнення відповідальності за скоєне ним кримінальне правопорушення. Розуміючи всю серйозність вчиненого злочину, засудження суспільством його дій, ОСОБА_4 вільно та безперешкодно в будь-яку мить може поїхати у невідомому напрямку, тим самим переховуватися від органу досудового розслідування; незаконно впливати на потерпілого, свідка у кримінальному провадженні

Варто зазначити, що перебуваючи на волі, навіть із покладеними обов`язками постійного перебування за місцем проживання чи лише у нічну пору доби, у разі обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, останній може безперешкодно спілкуватися і здійснювати вплив на учасників кримінального провадження.

Вказані ризики вказують на необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про що була винесена ухвала від 23.03.2025.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 мотивуючи тим, що ризики, що є підставами для застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися, продовжують існувати.

Обвинувачений та її захисник адвокат ОСОБА_5 просять змінити запобіжний захід та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, пославшись на те, що запобіжний захід у виді тримання під вартою є надто суворим.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши копії матеріалів, долучених до клопотання, наданих в судовому засіданні, слідчий суддя дійшла до висновку, що воно є обґрунтованим, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 29 Конституції України визначає, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосований, зокрема до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, у тому числі наявність в нього родини утриманців; наявність постійного місця проживання у підозрюваного; наявність судимостей; репутацію підозрюваного та майновий стан (ч. 1 ст. 178 КПК України).

Згідно ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

При розгляді клопотання про продовження строку запобіжного заходу додатково мають враховуватись обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують застосування запобіжного заходу, а також обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу (ч. 3 ст. 199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України).

Відповідно до положень ч.ч. 3, 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе наявності обставин, які: виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою, а саме: котрі свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; котрі перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Суд не вбачає доцільності у зміні раніше застосованого щодо обвинуваченого запобіжного заходу, оскільки відсутні будь-які дані про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, для застосування стосовно останніх більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою в судовому засіданні на даній стадії процесу не встановлено.

При вирішенні питання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дії запобіжного заходу, окрім наявної обґрунтованої підозри, суд вважає, що у даному кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, визначенні ст. 177 КПК України та встановлені при застосуванні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Зокрема, ризиком того, що обвинувачений може переховуватись від суду є те, що він, усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.307 КК України, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого злочину, обвинувачений може переховуватись від органів досудового слідства з метою уникнення відповідальності.

Ризиком того, що обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні є те, що перебуваючи на волі обвинувачений може вчинити дії з метою залякування свідків по кримінальному провадженню, а тому справжній інтерес суспільства полягає у забезпеченні законності та запобігання порушенню прав осіб, незважаючи на існування презумпції невинуватості, що переважує інтереси забезпечення права підозрюваного на свободу.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відповідає основним вимогам кримінального процесуально закону, якими регламентовано порядок продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Отже, з урахуванням викладених обставин, переконливості наявних ризиків, та особи обвинуваченого, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які встановлені в судовому засіданні, дають достатні підстави вважати, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може забезпечити належну поведінку обвинуваченого та запобігти вищевикладеним ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому враховуючи вимоги ст.178 КПК України та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, з огляду на те, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою закінчується 20 травня 2025 року, запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін, продовживши строк тримання під вартою, що не перевищує 60 діб , відмовивши в задоволенні клопотання захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому на цілодобовий домашній арешт.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194, 331, 371, 372 КПК України, -

постановив:

В задоволенні клопотання обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу обвинуваченому на домашній арешт - відмовити.

Клопотання прокурора про продовження дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, який обраний ухвалою Кременецького районного суду Тернопільської області від 23 березня 2025 року, до 27 червня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинувачений, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 01 травня 2025 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1