Дата документу 16.07.2025
Справа № 330/1920/13
Провадження № 1-в/334/62/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м.Запоріжжя

Дніпровський районний суд м.Запоріжжя у складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Філії Державної установи «Центр Пробації» в Запрізькій області щодо застосування Закону України від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Якимівка, Якимівського району Запорізької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого 13.08.2013 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.З ст.15, ч.З ст. 185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців (№ 330/1920/13-к)

за участі: прокурора ОСОБА_4

встановив :

Начальник Мелітопольського РС № 1 фідії ДУ «Центр Пробації» в Запорізькій області звернувся до Дніпровського районного суду м.Запоріжжя з вказаним подання.

В обґрунтування подання зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 13.08.2013 року Якимівським районним судом Запорізької області за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 Кримінального кодексу України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців.

Згідно ст. 76 Кримінального кодексу України на нього покладені такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Вирок Якимівського районного суду Запорізької області відносно ОСОБА_3 з 22.09.2013 виконується Мелітопольським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області.

23.04.2014 року за вих. № 778, до Якимівського районного суду Запорізької області скеровано подання про розгляд питання про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_3 ..

По суті подання не розглянуте.

Станом на 01.04.2025 року, згідно наявної інформації УІАП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_3 перебуває у розшуку як особа, що переховується від суду, у зв`язку із чим Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області заведено розшукову справу №50152115 від 20.05.2014 року.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024 року. Цим Законом відповідно положення ст. 51 КУпАП декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто скасовано кримінальну відповідальність за вчинення таких діянь, якщо вартість викраденого майна складає менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання і мають судимість.

За ч. 2 ст. 74 КК особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно вироку Якимівського районного суду Запорізької області від 13.08.2013 року, ОСОБА_3 18 червня 2013 року вчинив дії, спрямовані на таємне викрадення майна, вартість якого на час крадіжки становила 160 грн., але злочинний намір не довів до кінця, оскільки був застигнутий потерпілою на місці злочину. На момент вчинення правопорушення вартість майна, на яке посягав ОСОБА_3 становила менше 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (у 2013 році сума 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян складала 1147грн.), у зв`язку з чим звернулись з даним поданням до суду.

Представник «Центру пробації» в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, про розгляд справи без їх участі. Також в заяві повідомив, що особова справа засудженого залишилась на ТОТ. В єдиному реєстрі засуджених та осіб узятих під варту наглядова справ відносно ОСОБА_3 відсутня. Жодною додатковою інформацією щодо ведення особової справи ОСОБА_3 , представник органу пробації не володіє. Подання підтримує просить задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні подання підтримав, з підстав зазначених в поданні.

Засуджений, який перебуває у розшуку з 23.04.2014, повідомлявся про час та місце розгляду подання на сайті «Судової влади України».

Неприбуття у судове засідання належним чином сповіщених учасників справи, відповідно до положень абз.2 ч.5 ст.539 КПК України не перешкоджає розгляду подання по суті.

Дослідивши подання, заслухавши прокурора, суд дійшов наступного.

Як зазначено в поданні 13.08.2013 вироком Якимівського районного суду Запорізької області ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік 6 місяців. Згідно ст. 76 КК України на нього покладені такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Разом з тим, до подання додана копія вироку, яка взагалі не засвідчена, навіть особою, яка звернулась з поданням до суду.

Особова справи засудженого залишилась на ТОТ, відповідно до заяви представника органу пробації.

Таким чином, оскільки у суду відсутня належним чином засвідчена копія вироку, суд позбавлений можливості встановити наявність судимості та фабулу злочину за який було засуджено ОСОБА_3 .

Далі в поданні зазначається, що вирок Якимівського районного суду Запорізької області відносно ОСОБА_3 з 22.09.2013 виконується Мелітопольським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Запорізькій області та 23.04.2014 року за вих. № 778, до Якимівського районного суду Запорізької області скеровано подання про розгляд питання про скасування іспитового строку засудженому ОСОБА_3 , однак подання по суті не розглянуте . Разом з тим, жодного доказу викладеного в поданні, до подання не долучено. Такі докази відсутні і у прокурора.

Станом на 01.04.2025 року, згідно наявної інформації УІАП ГУНП в Запорізькій області, ОСОБА_3 перебуває у розшуку як особа, що переховується від суду, у зв`язку із чим Якимівським РВ УМВС України в Запорізькій області заведено розшукову справу №50152115 від 20.05.2014 року.

09.08.2024 набув чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року №3886-IX, яким було внесено зміни до ст.51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Відповідно до редакції Закону №3886-IX положеннями ч.1 ст.51 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а ч.2 ст.51 КУпАП установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, Законом №3886-IX декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Виходячи зі змісту внесеного подання, воно подане на підставі положень п.13 ч.1 ст.537, п.2 ч.2 ст.539 КПК України, ч.2,4 ст.74 КК України.

Водночас, згідно положеннями п.13 ч.1 ст.537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Слід зазначити, що у поданні не сформульовано вимоги до суду у відповідності до п.13 ч.1 ст.537 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання, але судимість не знято і не погашено.

Суд звертає увагу на те, що з дня винесення вироку Яимівського районного суду Запорізької області минуло майже 12 років. Саме з дня винесення вироку суду й почався строк виконання вироку суду.

Відповідно до ст. 165 КВК України, іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Як вже було зазначено, матеріали подання, окрім не засвідченої ніким копії вироку, не містять відомостей чи виконав засуджений покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, чи вчиняв він нові злочини в цей період, чи звертався Центр пробації до суду з клопотанням про звільнення останнього від відбування покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку; не містять доказів звернення з 23.04.2014 за вих.. № 778 з поданням про розгляд питання про скасування іспитового строку. Зазначені обставини мають значення для встановлення обставин того, чи звільнявся засуджений від призначеного покарання за ст. 75 КК України, чи не закінчились строки виконання вироку суду, та відповідно чи має засуджений ОСОБА_3 непогашену судимість взагалі за вказаним вироком суду, що впливає на те, чи розповсюджується на засудженого прийнятий Закон №3886-IX з урахуванням вимог ст. 5 КК України.

Суд виходить з того, що іспитовий строк є визначеним проміжком часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим. В разі закінчення такого строку орган пробації може звернутись до суду лише з поданням про звільнення від покарання засудженої особи у зв`язку з закінченням іспитового строку, оскільки період контролю щодо такої особи у державних органів вже скінчився.

З огляду на принцип диспозитивності кримінального провадження (ст.7, 26 КПК України) суд обмежений вимогами подання уповноваженого органу з питань пробації та доданими до нього документами (копією вироку, яка ніким не засвідчена), а тому не знаходить підстав для його задоволення з вищенаведених підстав.

На підставі викладеного, керуючись ст.3, 5, 74 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У задоволенні подання Філії Державної установи «Центр Пробації» в Запрізькій області щодо застосування Закону України від 18.07.2024 р. № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що ухвала не набрала законної сили.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Дніпровський районний суд м.Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги в семиденний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом семи днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Суддя: