Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/5604/25
Провадження № 1-кп/644/723/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Індустріальний районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному порядку кримінальне провадження направлене з Куп`янської окружної прокуратури Харківської області, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000535 від 14 листопада 2024 року, щодо

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Петропілля, Шевченківського району, Харківської області, українки, громадянки України, з вищою освітою, раніше не судимої, що не працює, одруженої, зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , фактично проживає АДРЕСА_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення проступку за ч.2 ст.111-1 КК України,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинила кримінальний проступок за встановлених обставин.

24.02.2022 збройними силами російської федерації розпочато широкомасштабну збройну агресію проти України. 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України введено воєнний стан, який в подальшому був неодноразово продовжний та діє дотепер.

Після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та окупації території Куп`янського району Харківської області, тобто після 24.02.2022, більш точний час встановити не виявилось можливим, у громадянки України ОСОБА_4 виник кримінальний протиправний умисел, направлений на колабораційну діяльність з державою-агресором російською федерацією, а саме - на добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора. З цією метою ОСОБА_4 25.07.2022, перебуваючи на території тимчасово окупованого с-ща. Шевченкове, Куп`янського району, Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раніше виниклий кримінальний протиправний умисел, добровільно зайняла посаду, не пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду т.зв. «исполняющей обязанности специалиста ТУ (Шевченковское) отдела сельского хозяйства и продовольствия - гражданской администрации Купянского района Харьковской области», на яку була призначена наказом т.зв. «и.о. главы ВГА Купянского района Харьковской области» від 25.07.2022 №374/лс. Після чого, у період часу з 25.07.2022 по 06.09.2022, більш точний час встановити не виявилось можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на вказаній посаді із визначеним за нею робочим місцем за адресою: Харківська область, с-ще Шевченкове, вул. Лермонтова, буд. 2, виконувала покладені на неї функціональні обов`язки, в тому числі займалась впорядкуванням землевпорядної документації.

ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення - проступок, передбачений ч. 2 ст. 111-1 КК України, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Зазначені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучена письмова заява обвинуваченої, що складена у присутності захисника ОСОБА_7 , відповідно до якої ОСОБА_4 , беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованому їй кримінальному проступку, передбаченому ч.2 ст. 111-1 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згодна на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без її участі.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч. 2 ст. 381 КПК України.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - проступку, який вчинений ОСОБА_4 , ч.2 ст. 111-1 КК України, як добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Обираючи вид та міру покарання, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, має місце постійної реєстрації та фактичного проживання, не працює.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 відповідно до ст.66 КК України є щире каяття, обставин, що обтяжують покарання відповідно до вимог ст.67 КК України, не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженим, так і іншими особами.

Мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості. Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Уилкокс и Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Враховуючи наведене, наявність обставин, що пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги на строк в межах санкції статті та без конфіскації майна, оскільки корисливий мотив у діях обвинуваченої встановлений не був.

Цивільний позов не заявлений, судові витрати відсутні, питання речових доказів підлягає вирішенню в порядку ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 382 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_8 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України та призначити їй покарання у вигляді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування чи органах, що надають публічні послуги строком на 10 (десять) років, без конфіскації майна.

Речові докази, документи, зберігати в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок може бути оскаржено, з урахуванням особливостей ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду, протягом 30 днів з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м.Харкова.

Головуючий: суддя ОСОБА_1