Справа № 183/9316/25
№ 1-кс/183/1628/25

У Х В А Л А
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Мишурин Ріг, Верхньодніпровського району, Дніпропетровської області, громадянки України, яка має середню освіту, заміжньої, офіційно не працевлаштованої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.2 ч.2 ст.115 КК України, -
Досудовим розслідуванням встановлено, що 09 вересня 2025 року, приблизно о 05 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 знаходилась в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 разом із малолітнім сином ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час ОСОБА_6 почали маритися різні невідомі голоси та у неї виник прямий умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті малолітнього сина ОСОБА_8 ..
Реалізуючи вказаний умисел,09 вересня 2025 року, приблизно о 05 годині 35 хвилин, ОСОБА_6 знаходячись в приміщенні будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, розуміючи та усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, взяла до рук свого малолітнього сина ОСОБА_8 та пішла до ванної кімнати, де налила до пластикової миски воду та помістила до води малолітнього ОСОБА_8 залишивши його у вказаній мисці. В результаті умисних дій ОСОБА_6 малолітній ОСОБА_8 помер від асфіксії, утоплення у воді.
Таким чином, органами досудового розслідування, дії ОСОБА_6 кваліфіковано за п. 2 ч. 2 ст. 115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті малолітньої дитини.
Враховуючи особу підозрюваної, слідчий вважає наявними ризики, визначені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.
Про наявність ризику передбаченого у п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку слідчого та прокурора свідчить те, що ОСОБА_6 на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає лише позбавлення волі на строк від 10 до 15 років. ОСОБА_6 розуміє, що у разі визнання її винуватою у вчиненні вказаного злочину, її буде засуджено судом до позбавлення волі, тому існує ризик переховування останньої від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від покарання.
Наявність ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчим обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 має направлення від лікаря щодо стаціонарної госпіталізації у закладі з надання психіатричної допомоги, Остання, на даний час, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушенні відносно свого малолітнього сина, а отже є підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі, продовжить вчиняти інші кримінальні правопорушення.
З урахуванням наявності вказаних ризиків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, що виправдовує ступінь втручання в права і свободи підозрюваної, слідчий наполягає на тому, що забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігання вказаним ризикам можливо лише із застосуванням до неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть достатньою мірою обмежити свободу її пересування.
Прокурори, кожен окремо, в судовому засіданні клопотання слідчого підтримали, просив його задовольнити, мотивуючи обставинами, викладеними у ньому. Прокурори вважають, що сукупність усіх обставин, перелічених у клопотанні, не дають підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Захисник та підозрювана в судовому засіданні не заперечували проти задоволення клопотання.
Вислухавши позицію сторін кримінального провадження, перевіривши матеріали, подані до клопотання, дослідивши надані докази, слідча суддя приходить до наступного висновку.
Підставою для внесення відомостей до ЄРДР став рапорт оперативного чергового про те, що на службу 102 надійшло повідомлення лікаря швидкої допомоги про утоплення 7-ми місячної дитини.
Смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в результаті асфіксії, утоплення у воді, підтверджена відповідним лікарським свідоцтвом про смерть.
09 вересня 2025 року о 10 годині 35 хвилини ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.
09 вересня 2025 року підозрюваним отримано письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам визначеним положенням цієї статті.
Статтею 178 КПК України визначено обов`язок суду, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, оцінити в сукупності всі обставини вчинення підозрюваним кримінального правопорушення та особу підозрюваного.
Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, що попередньо кваліфіковане органом досудового розслідування за п.2 ч.2 ст. 115 КК України, що підтверджується протоколом огляду місця події від 09.09.2025, протоколом огляду трупу від 09.09.2025, лікарським свідоцтвом про смерть № 930 від 09.09.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , протоколом допиту свідка ОСОБА_10 , протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_6 .
При розгляді доказів, наданих слідчим в підтвердження клопотання, слідча суддя, на підставі ст. 178 КПК України, вважає зазначені вище докази вагомими та обґрунтованими, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином.
У відповідності до рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Фокс, Камбел і Харлі проти Сполученого Королівства», вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення. Тому слідчий суддя вважає, що існують всі підстави вважати підозру обґрунтованою.
Стосовно ризиків, визначених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідча суддя погоджується з позицією слідчого, підтриманою прокурорами, щодо імовірності їх виникнення, з огляду на особу ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні особливого тяжкого кримінального правопорушення, за який передбачено понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі, у зв`язку із чим, розуміючи тяжкість понесення покарання, у разі визнання підозрюваної винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, остання може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою уникнення понесення покарання.
З огляду не особу підозрюваної, яка на даний час не має постійного місця проживання, не має стійких соціальних зв`язків, потребує стаціонарної госпіталізації у закладі з надання психіатричної допомоги, вчинила особливо тяжке кримінальне правопорушення проти життя власної дитини, а тому враховуючи відсутність беззаперечних соціальних зв`язків, слідча суддя вбачає наявність ризику, визначеного п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.
При оцінці можливості застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу з метою запобігання встановленим ризикам, враховуючи, що така оцінка стосується перспективних фактів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи ніж тримання під вартою не зможуть запобігти встановленим ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний при застосуванні до нього більш м`якого запобіжного заходу обов`язково (поза всяким сумнівом) порушить покладені на нього процесуальні обов`язки чи здійснить одну із спроб, що передбачена пунктами 1-5 частини 1 статті 177 КПК, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість допустити це в конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», слідчий суддя вважає необхідним застосувати підозрюваній найбільш тяжкий вид запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім в даній конкретній ситуації.
Аналізуючи викладене, слідча суддя приходить до переконання про обґрунтованість заявленого клопотання слідчим та необхідність його задоволення.
Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 182, 194, 371, 372, 376 КПК України, слідча суддя,-
п о с т а н о в и л а:
Застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 07 листопада 2025 року включно.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Слідча суддя ОСОБА_1