Справа № 190/1200/22
Провадження №1-кп/190/5/25
УХВАЛА

06 серпня 2025 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

розглядаючи у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000039 від 20.01.2022 року стосовно

ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України,

в с т а н о в и в :

На розгляді П`ятихатського районного суду Дніпропетровської знаходиться кримінальне провадження стосовно ОСОБА_5 по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.286, ч.1 ст.135 КК України

В судовому засіданні обвинуваченим подано письмове клопотання ОСОБА_7 про повернення застави.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_7 посилається на те, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 на стадії досудового розслідування було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з визначеням застави в сумі 208000 грн.; зазначену суму він вніс на депозитний рахунок ТУ ДСА в Дніпропетровській області, в зв`язку з чим 25.08.2022 року ОСОБА_5 був звільнений з під варти під заставу і на нього були покладені певні обов`язки. За весь цей час процесуальні обов`язки ОСОБА_5 не продовжувались і не вирішувалось питання про звернення застави у дохід держави. Вважає, що запобіжний захід застава припинив свою дію оскільки процесуальні обов`язки ОСОБА_5 не продовжувались з жовтня 2022 року, тому дана міра запобіжного заходу втратила свою процесуальну мету. В зв`язку з чим просить повернути йому внесену заставу.

Обвинувачений підтримав заявлене клопотання, просить його задовольнити та пояснив, що застава була внесена за нього під час досудового розслідування його батьком ОСОБА_7 . Зазначив, що застава не є забезпеченням його процесуальних обов`язків, оскільки це гроші його батька, а він з`являється в усі судові засідання з метою сприяти розгляду справи.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 просив задовольнити клопотання заставодавця з мотивів, викладених в клопотанні.

Прокурор заперечив щодо задоволення клопотання про повернення застави у зв`язку із його необґрунтованістю та відсутністю правових підстав для його задоволення.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_4 також просив відмовити в задоволенні клопотання заставодавця.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання про повернення застави не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що в рамках кримінального провадження №0000039 ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 24.08.2022 року стосовно ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Згідно довідки про звільнення від 25.08.2022 року, - ОСОБА_5 звільнений з під варти в зв`язку з внесенням застави.

Згідно копії квитанції від 24.08.2022 року, - ОСОБА_7 вніс заставу за ОСОБА_5

На даний час розгляд кримінального провадження №0000039 триває.

Згідно з абз. 3 ч. 4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.

З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки, визначені ухвалою слідчого судді, строком на два місяці та непродовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.

Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в даному випадку є застава) і не є підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.

При цьому після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, у відповідності до ст. 203 КПК України, діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки згідно із ст.182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, а тому вимоги клопотання про повернення застави є такими, що суперечать меті застосування запобіжного заходу: на даний час - меті застави, яка діє як захід забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним процесуальних обовязків.

Отже, твердження заставодавця, що запобіжний захід - застава припинив свою дію і тому заставу слід повернути, суперечить положенням кримінального процесуального закону.

Доводи сторони захисту про виконання обвинуваченим процесуальних обовязків, не впливають ані на чинність застосованого запобіжного заходу, ані на відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України. У цьому випадку застава є забезпеченням належної процесуальної поведінки обвинуваченого та гарантує виконання процесуальних обовязків, передбачених ст.42 КПК України, які діють з моменту набуття ним процесуального статусу обвинуваченого в кримінальному провадженні.

Частиною 2 ст. 182 КПК України передбачена можливість внесення застави не тільки підозрюваним або обвинуваченим, а й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Із змісту наведених статей вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обовязком. Тобто, прийняття тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Приймаючи його, ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави, та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу.

Саме припинення дії запобіжного заходу, у відповідності до ч. 11 ст. 182 КПК України, є підставою для повернення внесеної суми застави, у тому числі заставодавцю.

З огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження не завершено, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для скасування запобіжного заходу у вигляді застави й повернення застави заставодавцю, а відтак відмовляє у задоволенні заявленого клопотання.

Керуючись ст.ст. 177-178, 182, 203 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні клопотання заставодавця ОСОБА_7 про повернення застави - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1