печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі представника власника майна - арбітражного керуючого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві у залі суду судове провадження за клопотанням ліквідатора ТОВ «Нафтогаз-Альянс» () - арбітражного керуючого ОСОБА_3 про скасування арешту у кримінальному провадженні № 0001644 від 28.04.2020,

В С Т А Н О В И В :

05.06.2025 в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання ліквідатора ТОВ «Нафтогаз-Альянс» () - арбітражного керуючого ОСОБА_3 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі 757/ 40035/20-к від 17.09.2020, в межах кримінального провадження № 0001644 від 28.04.2020, серед іншого, на наступне майно:

- кадастровий номер :04:001:2717 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 08,

- кадастровий номер :04:001:2718 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 08, які на праві власності належать ТОВ «Нафтогаз-Альянс»,().

Мотивуючи подане клопотання про скасування арешту майна, заявник вказує, що арешт майна ТОВ «Нафтогаз-Альянс», накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2020 у справі № 757/40035/20-к порушує положення ст. 59 Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки постановою Господарського суду міста Києва у справі № 910/11038/22 від 12.02.2025 ТОВ «Нафтогаз-Альянс» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Отже, арешт майна ТОВ «Нафтогаз-Альянс», перешкоджає проведенню ліквідаційної процедури та можливості відновлення його платоспроможності, у зв`язку з чим у подальшому застосуванні даного заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба.

Тобто, на думку представника власника майна, відпала необхідність у застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження в зв`язку з ліквідацією юридичної особи, яка була потерпілою у кримінальному провадженні - ТОВ «Інвестпромгаз» (), та ТОВ «Нафтогаз-Альянс» ().

Крім того, останній звертає увагу на те, що з інформації, яка міститься на сайті ЄДРСР вбачається, що з грудня 2022 року жодних ухвал про закриття кримінального провадження або вироку у кримінальному провадженні № 0001644 від 28.04.2020 року не виносилось, будь-які слідчі дії у даному кримінальному провадженні не проводяться. Тривале застосування заходів забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна порушує права власників майна і є невиправданим.

У судовому засіданні представник власника майна - арбітражний керуючий ОСОБА_3 вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити в повному обсязі.

Представник сторони обвинувачення в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Вивчивши клопотання, заслухавши пояснення особи, яка звернулась з клопотанням, дослідивши його матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що слідчим відділом Печерського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено 28.04.2020 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001644 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 17 вересня 2020 року (справа №757/40035/20-к) накладено арешт на земельні ділянки, а саме:

- кадастровий номер :04:001:2717 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 08;

- кадастровий номер :04:001:2718 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 08, які на праві власності належать ТОВ «Нафтогаз Альянс», (), із забороною володіння, користування та розпорядження вказаним майном та вчиняти будь-які реєстраційні дії з вказаним майном, з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:2717 площею 0,6461 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, с/рада Вишеньківська, «Гатне-2» садове товариство, яка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майно щодо об`єкта нерухомого майна земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:2718 площею 0,5512 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський р-н, с/рада Вишеньківська, «Гатне-2» садове товариство, яка на праві приватної власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Нафтогаз-Альянс», .

Клопотання сторони кримінального провадження обґрунтовано тим, що необхідність в накладенні решту на земельні ділянки має на меті відшкодування потерпілій стороні - ТОВ «Інвестпромгаз» завданої шкоди внаслідок кримінального правопорушення.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 16.02.2021 з поміж іншого, визнано ТОВ «Інвестпромгаз», 69096, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, 10, - банкрутом.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 13.04.2021 звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, затверджено.

Банкрута - ТОВ «Інвестпромгаз», 69096, м. Запоріжжя, вул. Штурмова, 10, - ліквідовано. Провадження у справі № 908/2095/20 закрито.

Вимоги конкурсних кредиторів, які не були заявлені в установлений цим Кодексом строк або були відхилені господарським судом, вважаються погашеними, а виконавчі документи за відповідними вимогами визнано такими, що не підлягають виконанню.

Так, згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осібпідприємців та громадських формувань щодо ТОВ Інвестпромгаз () вбачається, що до реєстру було внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи - Дата запису: 28.04.2021, Номер запису: 040049888, Підстава: судове рішення, Атрибути судового рішення: Судове рішення про припинення юридичної особи у зв`язку з визнанням її банкрутом від 13.04.2021 № 908/2095/20.

Постановою Господарського суду міста Києва у справі № 910/11038/22 від 12.02.2025 ТОВ «Нафтогаз-Альянс» (ідентифікаційний код юридичної особи: 34881820) визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3 (свідоцтво № 1747 від 05.11.2015).

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.03.2025 (справа № 910/11038/22), з поміж іншого, зобов`язано ліквідатора банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 вчинити всю повноту дій, спрямованих на виявлення та повернення активів банкрута у ліквідаційній процедурі (вичерпний перелік заходів), завершити ліквідаційну процедуру та подати на затвердження суду звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, складений у відповідності до норм Кодексу України з процедур банкрутства.

Виходячи з вищевказаного, на виконання зазначеної ухвали арбітражний керуючий ТОВ «Нафтогаз-Альянс» - ОСОБА_3 відповідно до своїх повноважень зобов`язаний здійснити дії, направлені на пошук та витребовування від третіх осіб активів, з метою їх повернення в ліквідаційну масу для подальшого задоволення кредиторських вимог.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

У відповідності до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя приходить до висновку про наявність у заявника права на звернення до суду з клопотанням про скасування арешту майна.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до Постанови Європейського Суду від 09.06.2005 по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Більше того, верховенство права, одна з засад демократичної держави, втілюється у статтях Конвенції. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали Печерського районного суду міста Києва від 17.09.2020, при накладенні арешту слідчий суддя виходив з того, що арешт майна допускається з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов).

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Незважаючи на те, що досудове розслідування здійснюється протягом тривалого проміжку часу, стороною обвинувачення не надано доказів, які б свідчили про будь-які логічні та об`єктивні підстави для подальшого застосування арешту на вказане майно, яке перебуває у власності заявника. Підозри уповноваженим службовим особам ТОВ «Нафтогаз-Альянс» не пред`явлена.

Також слід звернути увагу на те, що з дня ухвали господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом скасовується арешт, накладений на майно боржника, визнаного банкрутом, та інші обмеження щодо розпорядження майном такого боржника. Накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається.

Таким чином, з огляду на вимоги доцільності і співмірності втручання держави в право власності юридичної особи, а також з огляду на тривалість арешту майна, суд приходить до висновку про необхідність скасувати арешт майна з підстав того, що подальше обмеження права володіння, користування та розпорядження майном буде непропорційним втручанням у право власності, тобто у право на мирне володіння майном, а тому повинно бути припинено.

Враховуючи вказане, підстав вважати, що існує правова підстава для для подальшого застосування арешту на майно ТОВ «Нафтогаз Альянс» спростовується, а також враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився та не представив слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявника належним йому майном, у зв`язку з чим вважає за доцільне скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 98, 167, 170,171, 172, 173, 174, 379 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2020 у справі № 757/40035/20-к, на земельні ділянки, а саме:

- кадастровий номер :04:001:2717 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 08,

- кадастровий номер :04:001:2718 реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 08, які на праві власності належать ТОВ «Нафтогаз Альянс»,().

Скасувати заборону володіння, користування та розпорядження вказаним майном та вчиняти будь-які реєстраційні дії з вказаним майном.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1