ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спеціального судового провадження (in absentia) апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у кримінальному провадженні №0000155 року щодо:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Маріуполь Донецької області, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, -

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

в режимі відеоконференції:

захисника ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України та призначено їй покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади і державного управління, органах місцевого самоврядування, державних органах, а також на підприємствах, установах і організаціях всіх форм власності, строком на десять років без конфіскації майна.

Цим вироком ОСОБА_6 визнана винуватою за наступних обставин.

Так, зв`язку із веденням агресивної війни з боку рф проти України, у березні 2022 року окрема територія м. Маріуполя Донецької області є тимчасово окупованою збройними формуваннями рф, якими встановлено загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.

В порушення порядку, встановленого Конституцією України, Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та інших нормативно-правових актів, на території м. Маріуполь Донецької області, яка є невід?ємною складовою частиною території України, так званим Указом голови «ДНР» «Про адміністрацію міста Маріуполь» №108 від 31.03.2022 незаконно створено адміністрацію міста Маріуполь», розташовану за адресою: Донецька область, місто Маріуполь, пр. Металургів, б. 84б.

З метою, розповсюдження пропаганди, дезінформації місцевого населення, в підтримку держави-агресора, створення образу законності окупації частини території Донецької області та утвердження вказаної окупації, а також задля підтримки діяльності окупаційних органів влади на захоплених територіях, окупаційною адміністрацією Російської Федерації створено ряд так званих «засобів масової інформації». Так, зокрема в м. Маріуполі Донецької області, із вказаною метою представниками окупаційної адміністрації за підтримки держави-агресора - Російської Федерації, в порушення вимог визначених Законом України «Про телебачення і радіомовлення», з кінця серпня, початку вересня 2022 року розпочалась робота направлена на запуск та функціонування телевізійного каналу «Мариуполь 24» розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Шота Руставелі, буд. 30-А, який спочатку був доступний у всесвітній мережі Інтернет в т.ч. на відеохостингу «ІНФОРМАЦІЯ_14», а вже починаючи з 03.11.2022 почав також працювати через відповідні канали мовлення окупаційної адміністрації Російської Федерації на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області.

Так, починаючи з лютого 2023 року, але не пізніше 06.02.2023 року, громадянка України ОСОБА_6 , маючи умисел на здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямований на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації, переслідуючи свої особисті інтереси, перебуваючи на тимчасово окупованій території Маріупольського району Донецької області, а саме у м. Маріуполі, почала у медіа просторі здійснювати інформаційну діяльність у співпраці із державою-агресором - Російською Федерацією та її окупаційною адміністрацією, а саме на створеному ними телеканалі «Мариуполь 24», спрямованому на підтримку держави-агресора - Російської Федерації та її окупаційної адміністрації.

З метою здійснення вказаної інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та окупаційною адміністрацією рф спрямованої на їх підтримку, ОСОБА_6 на так званому телеканалі «Мариуполь 24» у якості кореспондента передачі «Темы Дня» здійснює висвітлення матеріалів, в яких розповсюджується пропаганда в підтримку держави-агресора - рф, створення образу законності окупації частини території Донецької області шляхом трансляції новин та інформації про діяльність окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Вказані дії ОСОБА_6 кваліфіковані судом за ч. 6 ст. 111-1 КК України, як здійснення інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямованій на підтримку держави-агресора, її окупаційної адміністрації.

В апеляції:

- захисник просить оскаржуваний вирок скасувати та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає на невідповідність висновків суду фактичним обставинами та відсутність прямих доказів на підтвердження доведеності вини ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, оскільки в основу вироку покладені лише протоколи огляду онлай-сервісів хостингу "ІНФОРМАЦІЯ_14" на яких остання виступає в ролі журналіста та висвітлює події м. Маріуполь, при цьому інших належних та допустимих доказів в підтвердження співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією стороною обвинувачення не надано.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить оскаржуваний вирок залишити без змін, а апеляцію захисника без задоволення.

Мотивуючи свою позицію прокурор зазначає, що причетність ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених судом першої інстанції та покладених в основу вироку доказів, які поза розумним сумнівом свідчать про те, що ОСОБА_6 працюючи журналістом-кореспондентом здійснювала інформаційну діяльність у співпраці із державою-агресором - рф та її окупаційною адміністрацією, а саме на створеному ними телеканалі «Мариуполь 24», який створений та транслюється в рф та "ДНР", у своїх репортажах висвітлювала пропаганду в підтримку держави-агресора.

Розгляд даного кримінального провадження як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанції здійснювався за відсутності обвинуваченої (in absentia), останній показань суду не надавав, будь-яких заяв та клопотань до суду не надсилав.

Звертається увага на дотримання права на захист обвинуваченої під час здійснення судового розгляду, оскільки матеріалами справи підтверджено, що відповідно до вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора неодноразово, опубліковувались виклики ОСОБА_6 , крім того представництво інтересів останньої здійснював захисник ОСОБА_5 , який приймав участь під час судового розгляду та інших даних щодо засобів зв`язку зі своєю підзахисною не надавав. Застосування інших, не передбачених законом способів для повідомлення учасника процесу про місце, дату та час судового розгляду кримінально процесуальним законодавством не передбачено.

Всі можливі, передбачені кримінальним процесуальним законом заходи, щодо дотримання прав обвинуваченої на захист та доступ до правосуддя дотримані, що відповідає та узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, наведеною, зокрема у справах «Колоцца проти Італії» від 12 лютого 1985 року та «Шомоді проти Італії» від 18 травня 2004 року.

Заслухавши захисника ОСОБА_5 , який підтримав доводи і вимоги своєї апеляційної скарги, думку прокурора, яка заперечувала проти апеляції захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених кримінально-процесуальним кодексом України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

За приписами ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Досліджені судом першої інстанції та покладені в основу вироку докази є належними та допустимими, оцінені судом в їх сукупності з точки зору їх достатності і взаємозв`язку, які підтверджують вину обвинуваченої ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, а саме здійсненні інформаційної діяльності у співпраці з державою-агресором та його окупаційною адміністрацією, спрямовану на підтримку держави-агресора та її окупаційної адміністрації.

Доводи апеляційної скарги захисника, які зводяться до недоведеності вини ОСОБА_6 , з посиланням на відсутність прямих доказів на підтвердження співпраці з державою-агресором та окупаційною адміністрацією не є переконливими, виходячи з наступного.

Так, в основу вироку покладені досліджені судом першої інстанції протоколи огляду із додатками до них від 03.07.2023 року, під час яких були оглянуті наступні російські онлайн сервіси хостингу та перегляду відео «ІНФОРМАЦІЯ_14» :

- посиланням ІНФОРМАЦІЯ_2 на якому виявлено відео під назвою « ТЕМЫ ДНЯ: В Мариуполе улучшилось качество питьевой воды 15.00 ; 02.03.2023», де на 06 хвилині 15 секунді, зображено «ОСОБА_6 кореспондент», - яка мовою оригіналу повідомляла на 08 хвилині 32 секунд ОСОБА_6 повідомляла: «На конференции презентовали программу дружбы без границ благодаря ей дети и студенты Мариуполя смогут знакомиться, общаться и дружить с ребятами из других регионов России так же к проекту подключились Ижевск, Москва и Московская область ОСОБА_9 рассказала нам о сути етого проекта». Також на цьому відео ОСОБА_6 висвітлює інтерв`ю з ректором МГУ ОСОБА_10 , щодо співпраці Маріупольського державного університету з Санкт-Петербургом;

- за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_4 виявлено відео під назвою «ТЕМЫ ДНЯ: В Мариуполе заработает завод по производству неона и других редких газов. ІНФОРМАЦІЯ_5 », під час перегляду вказаного відеозапису, на якому чітко зображено напис кореспондента «ОСОБА_6 кореспондент», де остання висвітлює події майстер-класу Маріупольського Держаного університету по фото та відеозйомки французького журналіста;

- за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_6 виявлено відео під назвою «ТЕМЫ ДНЯ: В каждом районе Мариуполя заработаст многофункциональный центр. 27.02.2023», на якому також кореспондент ОСОБА_6 висвітлює студетські події та заходи щодо знайомства з діяльністю презедентської платформи «Россия страна возможностей». В подальшому на відеозаписі ОСОБА_6 мовою оригіналу зазначає: «22 мая 2018 года по инициативе президента Российской Федерации ОСОБА_12 была создана платформа «Россия страна возможностей» её миссия создавать будущее России открывая равные возможности для каждого

- за посилання ІНФОРМАЦІЯ_7 , виявлено відео під назвою «Тема дня: Студенты МГУ проходят практику на телеканале «Мариуполь 24» 03.03.2023», де під час перегляду відеозапису, на 11 хвилині 22 секунді ОСОБА_6 перебуваючи в приміщенні бере інтерв`ю;

- за посиланням ІНФОРМАЦІЯ_8 , _виявлено відео під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_9 , 15.00, ІНФОРМАЦІЯ_10 », де відео зображено кореспондента ОСОБА_6 , яка мовою оригіналу повідомляє: «День воссоеденения Крыма с Россией одно из важный событий для нашей страны. В Мариуполе отметили годовищину национального единства автомобильным пробегом». Далі текст за кадром: «В Мариуполе участником пробега посвященного девятой годовщине воссоединения Крыма с Россией встретили заместитель главы городской администрации ОСОБА_14 . Так же на мероприятии присутствовал руководитель исполкома общероссийского народного фронта в днр и республиканской народной дружины ОСОБА_15 , и активисты местного молодежного крыла этих организаций.

За наведених вище доказів слідує, що саме ОСОБА_6 , будучи громадянкою України, залишившись на тимчасово окупованій території м. Маріуполь, займаючи посаду журналіста-кореспондента на телеканалі «Мариуполь 24», який створений та транслюється в рф та "ДНР", саме у своїх репортажах висвітлювала пропаганду в підтримку держави-агресора, про що свідчать оглянуті та покладені в основу вироку відеофайли.

Також, досліджені судом першої інстанції та покладені в основи вироку докази, а саме онлайн-сервіси для хостингу та перегляду відео «ІНФОРМАЦІЯ_14» за посиланнямІНФОРМАЦІЯ_11 виявлено відео під назвою: «Темы недели: ОСОБА_19 и ОСОБА_20 вручили ключи новоселам в Мариуполе. 29.04.2023»; «ТЕМЫ ДНЯ: В Мариуполе состоялась лекционная программа для студентов МГУ. 20.00; 22.03.2023»; «ТЕМЫ ДНЯ: «Единый заказчик» восстановил ОШ №64 в Мариуполе. 20.00; 06.04.2023»; «ТЕМЫ ДНЯ: В Мариуполе построен дом на 90 квартир для медработников. 15.00; 12.04.2023»; «ТЕМЫ ДНЯ: ОСОБА_19 и ОСОБА_20 вручили ключи новоселам в Мариуполе. 15.00; 25.04.2023»; «ТЕМЫ ДНЯ: «Единый заказчик» ввел в эксплуатацию 10 домов в Мариуполе. 15.00; 03.05.2023»; «ТЕМЫ ДНЯ: ОСОБА_16 провел осмотр квартир в проблемном доме. 20.00; 06.07.2023», відображають журналістку діяльність кореспондента ОСОБА_6 яка на телеканалі "Маріуполь24", бере інтерв`ю у представників рф, крім того висвітлює події міста та проведених у ньому заходів, які об`єктивно спрямовані на підтримку діяльності окупаційної влади.

Ствердження захисту щодо відсутності доказів на підтвердження співпраці ОСОБА_6 з державою-агресором та окупаційною адміністрацією є безпідставними та спростовуються дослідженими та покладеними в основу вироку протоколами онлайн-сервісів на яких зафіксовано журналістку діяльність ОСОБА_6 де остання, безпосередньо працює на телеканалі "Маріуполь24", який створений та підтримується окупаційною владою, окрім того остання громадськості висвітлює події щодо освітньої діяльності, підтримки рф та єднання АРК Крим з росією, про що чітко зазначала у своїх виступах, при цьому посилаючись у тому числі і на діючого президента росії.

Допитана в суді першої інстанції свідок ОСОБА_17 , пояснила, що знає ОСОБА_6 , оскільки була у неї викладачем та переглядаючи соціальну мережу «Telegram», побачила ОСОБА_6 , у ролі репортера та журналістки за окупованої влади.

Згідно дослідженого місцевим судом та покладеного в основу вироку протоколу огляду від 17.07.2023 за участю свідка ОСОБА_17 , остання впізнала ОСОБА_6 , як особу яка була зображена на відеофайлах оглянутих на платформі «ІНФОРМАЦІЯ_14.ru» на якому зареєстровано канал «МАРИУПОЛЬ 24».

Свідок ОСОБА_18 також згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та огляду диску від 19.07.2023 року, які також досліджені судом першої інстанції, впізнала ОСОБА_6 , як за фотознімкам так і на відеофайлах, на яких обвинувачена була зображена у якості кореспондента.

При цьому, усі допитані судом першої інстанції свідки підтвердили, що на фотознімках пред`явлених для впізнання, вказали саме на ОСОБА_6 , з якою були попередньо знайомі до повномасштабного вторгнення, та яка на даний час продовжує проживати на окупованій території м. Маріуполь та працює журналістом, -кореспондентом за окупаційної влади.

Таким чином, судом першої інстанції в повній мірі наведені усі дослідженні ним докази у їх сукупності, які узгоджуються між собою і надана їм вмотивована об`єктивна оцінка, які покладені в основу вироку, а тому відсутні підстави, вважати з цього приводу, висновки суду такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, як на це вказує захисник в апеляційній скарзі.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини обвинуваченої ОСОБА_6 у вчинені нею кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, його правова кваліфікація, відповідає фактичним обставинам справи і ґрунтується на зібраних у справі і досліджених в повному обсязі в судовому засіданні усіх доказах в їх сукупності, які не викликають сумнів щодо їх належності та допустимості. Рішення прийнято згідно з критерієм доведеності «поза розумним сумнівом», який застосовується Європейським судом з прав людини (рішення «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року).

З огляду на наведене, вирок суду першої інстанції належним чином мотивований та обґрунтований, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та за своїм змістом відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України.

Доводи захисника про отримання доказів з неналежного джерела, що могло вплинути на їх достовірність, не є слушними, з огляду на таке.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів ч. 2 ст. 54 КПК України.

Приписами ст. 99 КПК України документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, у тому числі матеріали звукозапису та електронні носії інформації.

Для виконання завдань кримінального провадження з огляду на положення Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»: електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму (частина 3 статті 5); візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною (частина 4 статті 5); допустимість електронного документа як доказу не можна заперечувати винятково на підставі того, що він має електронну форму (частина 2 статті 8).

Відповідно до статті 7 вищезазначеного Закону у випадку його зберігання на кількох електронних носіях інформації кожний з електронних примірників вважається оригіналом електронного документа.

Так, в матеріалах кримінального провадження є вищенаведені протоколи оглядів з онлайн-сервісів для хостингу та перегляду відео "ІНФОРМАЦІЯ_14".

Як видно зі змісту вказаних протоколів та ходу проведених слідчим дій, останній з метою правильного збору та збереження отриманих даних і недопущення видалення інформації з мережі Інтернет дотримався такої послідовності дій:здійснив повне збереження онлайн-сервісу для хостингу та перегляду відео «ІНФОРМАЦІЯ_14» з відповідними посиланнями на розміщену в Інтернеті сторінку, що покроково відобразив у протоколі огляду з графічним копіюванням сторінок.

Враховуючи вищевикладене, копія такого документа, прирівнюватися до оригіналу і зберігатися у тому вигляді, в якому вона створювалася, що означає збереження оригіналу зібраного цифрового елемента у всіх форматах, в яких він був зібраний та обумовлює їх достовірність та допустимість як доказів.

Отже, колегія суддів відхиляє відповідні доводи захисника щодо недостовірності цих доказів.

Підстави для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 відсутні, оскільки, враховуючи вищенаведене, вирок суду першої інстанції ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав, а висновки у судовому рішенні прямо випливають з аргументації, є чіткими, не допускають неоднозначного трактування, а тому, колегія суддів погоджується з вироком суду першої інстанції, і вважає необхідним у задоволенні апеляційної скарги захисника відмовити.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції дотримався наведених вище вимог ст. ст. 50, 65 КК України та врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу винної, яка вчинила злочин проти основ Національної безпеки України, в умовах воєнного стану на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності, обороноздатності держави.

Приймається до уваги відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючої покарання обставин, а саме, - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що покаранням у виді позбавлення волі строком на 10 років є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої ОСОБА_6 і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень, буде основне покарання у виді позбавлення волі у середньому розмірі та додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій у закладах освіти, а також посади в органах державної влади, державного управління та місцевого самоврядування, чи органах, що надають публічні послуги у сфері освіти на строк десять років.

Такий вид і розмір покарання є достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженою, так і іншими особами.

Колегія суддів, також зважає на дотримання судом першої інстанції при призначенні покарання практики Європейського суду з прав людини відповідно до якої, складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним (справа «Скополла проти Італії» від 17.09.2009 року). Для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не ставити особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти Росії» від 16.10.2008 року).

З огляду на вище разом наведене, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2025 року у кримінальному провадженні №0000155 року щодо ОСОБА_6 обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 111-1 КК України, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення її копії.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4