УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2025 Справа №607/20994/24 Провадження №1-кп/607/536/2025

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,

провівши підготовче судове засідання в залі суду в місті Тернополі у кримінальному провадженні №0000194, дані про яке 12.06.2024 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернопіль, українця, громадянина України, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із вищою освітою, не одруженого, не працюючого, який має на утриманні одну малолітню дитину, раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000194 від 12.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30.09.2024 у вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

16.05.2025 прокурором Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 подано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою.

Клопотання мотивовано тим, що ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2024 щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 121 120 гривень, яка 07.10.2024 внесена заставодацем, у зв`язку з чим ОСОБА_4 було звільнено з-під варти та відносно нього почав діяти запобіжний захід у вигляді застави. В обґрунтування клопотання прокурор зазначив, що будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не з`являвся на виклики суду, причин неявки не повідомляв, що свідчить про його переховування від суду. На думку прокурора, неодноразові порушення обвинуваченим ОСОБА_4 його процесуального обов`язку прибути за викликом до суду, тяжкість інкримінованих останньому кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, характеризуючих даних про його особу, а саме те, що обвинувачений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.02.2024 притягався до кримінальної відповідальності, в сукупності вказують на наявність на даний час у цьому кримінальному провадженні ризиків переховування обвинуваченого ОСОБА_4 від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) та незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Зазначені обставини, на переконання прокурора, свідчать про наявність правових підстав для зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 застосованого відносно нього запобіжного у вигляді застави на тримання під вартою, оскільки жоден із менш суворих запобіжних заходів не забезпечить виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків та не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_3 вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, у відкритому судовому засіданні суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження. Зазначив, що підстави для повернення обвинувального акта прокурору, так як і підстави для закриття кримінального провадження відсутні. Крім того, підтримав клопотання про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою та просив його задовольнити, посилаючись на викладені у ньому доводи.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 не заперечував щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та просив не змінювати застосований щодо нього запобіжний захід із застави на тримання під вартою, застосувавши запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Причинами чисельних неявок в судові засідання назвав свою зайнятість особистими справами та наявність на утриманні малолітньої дитини.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також не заперечувала щодо призначення даного кримінального провадження до судового розгляду та просила відмовити у задоволенні клопотання сторони обвинувачення про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, посилаючись на поважність причин неявок обвинуваченого на виклики суду та перебування на його утриманні малолітньої дитини. Просила застосувати щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який вважає достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього та виконання ним процесуальних обов`язків.

Заслухавши думку учасників судового провадження стосовно можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта відносно ОСОБА_4 та клопотання прокурора про зміну щодо обвинуваченого запобіжного заходу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта.

Згідно з ч. 1 ст. 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

Статтею 291 КПК України визначені вимоги до обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Дослідивши обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000194 від 12.06.2024 відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, суд доходить висновку, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта та являлись підставою для повернення обвинувального акта прокурору, судом не встановлено. За підсудністю даний обвинувальний акт підлягає розгляду Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області у відкритому судовому засіданні, суддею одноособово за участю учасників кримінального провадження.

Перешкод для призначення судового розгляду на підставі зазначеного обвинувального акта судом не встановлено; підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому п. 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України.

Вирішуючи подане прокурором клопотання про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, суд враховує наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК).

За змістом ч. 1 ст. 200 КПК України прокурор слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Судом встановлено, що в Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області з 26.09.2024 перебуває кримінальне провадження №0000194 від 12.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2024 у даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави у розмірі сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 121 120 гривень.

07.10.2024 заставодавцем ОСОБА_7 внесено визначену ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.07.2024 за ОСОБА_4 заставу, у зв`язку з чим останнього 07.10.2024 було звільнено з-під варти. Таким чином, з 07.10.2024 щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні почав діяти запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

Із матеріалів кримінального провадження встановлено, що будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце підготовчого судового засідання, обвинувачений ОСОБА_4 в судові засідання, призначені на 08.11.2024, 13.11.2024, 25.11.2024, 02.12.2024, 12.12.2024, 24.02.2025, 10.03.2025, 24.03.2025 та 01.05.2025, не з`явився без поважних причин, чим допустив порушення обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України.

У зв`язку із наведеним, ухвалами Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12.12.2024 та 24.03.2025 обвинуваченого ОСОБА_4 було оголошено у розшук та зупинено судове провадження у кримінальному провадженні №0000194 від 12.06.2024.

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16.05.2025 надано дозвіл на затримання обвинуваченого ОСОБА_4 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про зміну щодо нього запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, на виконання якої 30.06.2025 о 13 год. 30 хв. обвинуваченого ОСОБА_4 було затримано.

Надаючи оцінку викладеним у клопотанні прокурора доводам про наявність підстав для зміни відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України, якою суд керується в порядку вимог ч. 2 ст. 331 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосовано, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також, наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи наявність ризиків, на існування яких послався прокурор у клопотанні, суд доходить висновку, що на даний час існують ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду та незаконного впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Так, про наявність ризику того, що обвинувачений ОСОБА_4 може переховуватись від суду свідчить те, що останній під час судового провадження у даному кримінальному провадженні допустив 9 неявок в судові засідання, отже переховувався від суду, у зв`язку з чим двічі перебував у розшуку, а також те, що він обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які законом передбачено безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, а тому, усвідомлюючи тяжкість інкримінованих злочинів та розмір покарання, яке йому загрожує, обвинувачений може умисно переховуватись від суду, з метою уникнення передбаченої законом відповідальності.

При встановленні наявності зазначеного прокурором у клопотанні ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні суд виходить із передбаченої кримінальним процесуальним законом процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. За таких обставин, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від вказаних осіб та дослідження їх судом.

Таким чином, в ході судового розгляду клопотання прокурора про зміну відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою знайшли своє підтвердження ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 194 КПК України слугує підставою для зміни запобіжного заходу на більш суворий.

За наведеного, метою зміни щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою є запобігання останнього переховуватись від суду та незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

При цьому суд враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, однак, враховуючи допущені обвинуваченим ОСОБА_4 протягом судового провадження неодноразові порушення застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, застосування якого не призвело до забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання ним свого процесуального обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, суд доходить висновку, що без зміни вказаного запобіжного заходу на тримання під вартою, на даний час неможливо забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним прокурором в судовому засіданні ризикам передбачених пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, на даний час наявні достатні підстави вважати, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 існуюють ризики, передбачені пунктами 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, будь-яких даних про відсутність вказаних ризиків, а відтак і наявність підстав для відмови у задоволенні клопотання прокурора чи застосування стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено. Крім цього, суд оцінює й тяжкість кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому та суворість можливого покарання, а також визнає за реальну небезпеку можливість ухилення обвинуваченого ОСОБА_4 від правосуддя у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

Вказані обставини судом враховані при розгляді клопотання прокурора, а відтак розглядаючи можливість альтернативних запобіжних заходів, зокрема у вигляді домашнього арешту, на застосуванні якого у судовому засіданні наполягали обвинувачений та його захисник, з урахуванням наведених обставин, суд вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, тобто застосування більш м`яких запобіжних заходів на даний час неможливе, у зв`язку із наявністю ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою та порушення обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді застави.

Надаючи оцінку наведеним у судовому засіданні захисником доводам про достатність застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, суд вважає їх такими, що не спростовують існування доведених у судовому засіданні стороною обвинувачення обставин та ризиків.

Доводи обвинуваченого та його захисника про поважність причин неявок ОСОБА_4 на виклики до суду є безпідставними, з огляду на відсутність їх документального підтвердження.

Крім того, судом взято до уваги посилання сторони захисту на наявність на утриманні в обвинуваченого малолітньої дитини, втім, за наявності прямо передбачених ст. 177 КПК України ризиків у даному кримінальному провадженні, на думку суду, саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним за вказаних умов, і навіть з урахуванням виключності такого заходу забезпечення кримінального провадження, він повністю відповідає як вимогам КПК України, так і обставинам даного кримінального провадження.

Будь-яких доказів того, що стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 виключає його утримання під вартою, суду не надано.

Також судом враховується, що вирішуючи питання про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. У зв`язку з цим, суд враховує мотив та спосіб вчинення інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень у сфері обігу психотропних речовин, які мають високий ступінь суспільної небезпеки, наявність реальних ознак справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистості.

За наведеного та враховуючи встановлені судом неодноразові порушення обвинуваченим ОСОБА_4 під час судового провадження кримінального провадження №0000194 від 12.06.2024 свого процесуального обов`язку, передбаченого п. 1 ч. 7 ст. 42 КПК України, а відтак застосованого щодо нього запобіжного заходу у вигляді застави, що призвело до безпідставного затягування судового провадження у даній справі, враховуючи тяжкість злочинів, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , суворість передбаченого покарання, у разі визнання його винуватим, а також існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3 ч.1 ст.177 КПК України, суд вважає за необхідне змінити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід із застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою.

За таких обставин, клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу із застави на тримання під вартою, слід задовольнити.

Крім того, у зв`язку з наявністю обставини, передбаченої п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно з яким суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею, суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 застави у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 196, 197, 200, 205, 291, 314-317, 372, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0000194 від 12.06.2024 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України у судовому засіданні, в приміщенні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області на 15 год. 00 хв. 07 липня 2025 року.

Судовий розгляд проводити суддею одноособово у відкритому судовому засіданні. В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого та захисника.

Клопотання прокурора Тернопільської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Змінити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід із застави на запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 13 год. 30 хв. 28.08.2025, без визначення розміру застави, відповідно до п. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченому та направити начальнику ДУ "Чортківська УВП (№26)".

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про зміну запобіжного заходу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання, крім випадків, встановлених КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1