Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2025 року

м. Київ

справа № 335/7740/20

провадження № 51-4930ск21

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_4 на лист Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2025 року,

встановив:

Запорізький апеляційний суд листом від 01 квітня 2025 року повідомив ОСОБА_4 про те, що підстави для здійснення апеляційного провадження за його клопотанням про встановлення строку для вчинення окремих процесуальних або слідчих дій, поданим в порядку статей 28, 114 КПК України, відсутні.

Не погоджуючись із листом Запорізького апеляційного суду, ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій просить відкрити касаційне провадження за його касаційною скаргою та задовольнити вимоги його скарги - зобов`язати Запорізький апеляційний суд розглянути його клопотання про встановлення прокурору десятиденного строку для ухвалення рішення щодо достатності чи недостатності матеріалів кримінального провадження № 0000006 для встановлення факту вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочину, передбаченого ст. 205 КК України, з оформленням його у вигляді постанови.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Відповідно до ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені:

1) вироки та ухвали про застосування або відмову у застосуванні примусових заходів медичного чи виховного характеру суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також судові рішення суду апеляційної інстанції, постановлені щодо зазначених судових рішень суду першої інстанції; 2) ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції можуть бути оскаржені в касаційному порядку, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню, крім випадків, передбачених цим Кодексом; 3) вироки суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на такий вирок.

Отже, предметом касаційного розгляду може бути судове рішення, ухвалене місцевим судом після його перегляду апеляційним судом, або судове рішення суду апеляційної інстанції, постановлене щодо зазначених судових рішень суду першої інстанціївиключно у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України.

Як убачається з долучених до касаційної скарги документів, Запорізький апеляційний суд на клопотання ОСОБА_4 про встановлення строку для вчинення окремих процесуальних або слідчих дій, подане в порядку статей 28, 114 КПК України, скерував лист.

Тобто зазначений лист не є судовим рішенням, яке відповідно до положень ч. 4

ст. 424 КПК України може бути предметом перегляду в суді касаційної інстанції, а відтак не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, Суд уважає, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на лист Запорізького апеляційного суду від 01 квітня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3