Провадження № 1-кс/947/6132/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2025 року м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні в м.Одесі клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання сторони обвинувачення про арешт майна, Одеською спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Південного регіону здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України, досудове розслідування в якому проводиться слідчим управлінням ГУНП в Одеській області.

Згідно матеріалів кримінального провадження: на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, яке вчиняється за попередньою змовою організованою групою службових осіб медичного закладу, розташованого на території м. Одеси, з корисливих мотивів.

В подальшому, на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом виявлення перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, яке здійснюється групою осіб із залученням окремих службових осіб та інших підконтрольних їм громадян України.

За вказаним фактом, органом досудового розслідування було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Також, на адресу органу досудового розслідування надійшло повідомлення оперуповноваженого 1 відділу ГВ ЗНД УСБУ в Одеській області за фактом виявлення організації складання та видачі службовими особами завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до відповідних документів завідомо неправдивих відомостей.

За вказаним фактом, було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000349 від 02.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Вивченням матеріалів кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024, № 0000348 від 02.04.2025 та № 0000349 від 02.04.2025 встановлено наявність підстав для їх об`єднання, оскільки кримінальні правопорушення можуть бути вчинені однією особою, про що прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону винесено вмотивовану постанову.

14.04.2025 постановою першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону, проведення досудового розслідування кримінального провадження № 0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України доручено слідчим слідчого управління ГУНП в Одеській області.

В ході проведення досудового розслідування за вказаним кримінальним провадженням, слідчим надано доручення співробітникам УСБУ в Одеській області на проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 36, 41 КПК України з метою встановлення повних анкетних даних, адрес проживання осіб, які можуть бути причетні до вчинення відповідних кримінальних правопорушень, а також встановлення анкетних даних осіб, які володіють інформацією про обставини вчинення кримінальних правопорушень.

За результатами виконання доручення, надійшла відповідь, в якій зазначено, що отримано інформацію про причетність до вчинення зазначеного злочину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також, встановлено, що особа користується автомобілем марки «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

Згідно реєстраційної картки ТЗ, встановлено, що автомобіль марки LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причетність до вчинення зазначеного кримінального правопорушення підтверджується матеріалами проведення слідчих (розшукових) дій, протоколами допитів свідків, інформацією співробітників оперативного підрозділу та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження.

Так, 15.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду міста Одеси проведено обшук в автомобілі марки «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким користується ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого виявлено та вилучено автомобіль марки «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 .

В ході досудового розслідування 15.04.2025 вилучений під час обшуку транспортний засіб визнано речовим доказом про що винесено відповідну постанову.

За результатами розгляду відповідного клопотання, слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси було винесено ухвалу від 25.04.2025 про повернення клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, ч. 3 ст. 332, ч. 1 ст. 366 КК України прокурору із встановленням строку для усунення недоліків в сімдесят дві години з моменту отримання повного тексту ухвали слідчого судді.

Так, повний текст ухвали було отримано прокурором 29.04.2025 на електронну пошту Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

Процесуальний керівник повторно звертається з клопотанням про арешт майна з метою збереження речових доказів, оскільки вилучений транспортний засіб «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , фактично перебував у розпорядженні та користуванні підозрюваного ОСОБА_6 з моменту фактичного виникнення права власності за ОСОБА_7 . Вказаний факт підтверджується щорічними деклараціями особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підозрюваного ОСОБА_6 за періоди часу з 2018 по 2024 рік. Відповідний факт може свідчити про можливе укриття своїх доходів, набуття грошових коштів у злочинний спосіб та вчинення інших кримінальних правопорушень, виявлення та доказування яких потребує додаткового часу для органу досудового розслідування.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити посилаючись на доводи викладені письмово.

Представник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що вилучений автомобіль належить батьку ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , який є добросовісним власником автомобіля. Зауважив, що зазначений автомобіль не має жодного відношення до вказаного у клопотанні кримінального провадження, не набутий злочинним шляхом, перебуває у власності третьої особи, що не має відношення до злочину. Просив відмовити у задоволенні клопотання та повернути вилучене майно власнику.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1, п.2 ст.131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є, зокрема, арешт майна.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи.

У відповідності до ч.2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

В судовому засіданні встановлено, що вилучене в ході обшуку, майно відповідає критеріям ч.1 ст.98 КПК України, оскільки вилучене майно могло зберегти на собі сліди вчинення зазначеного у клопотанні кримінального правопорушення, є підстави вважати, що воно було знаряддям вчинення злочину, що в свою чергу свідчить про наявність необхідності в забезпеченні збереження вилученого майна.

Так, на думку слідчого судді, є достатні підстави вважати, що вилучений автомобіль марки «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , міг використовуватися підозрюваним ОСОБА_6 , якому 15.04.2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, в якості знаряддя вчинення кримінального правопорушення.

Факт користування підозрюваним ОСОБА_6 зазначеним транспортним засобом підтверджується наданими до клопотання щорічними деклараціями особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування підозрюваного ОСОБА_6 за період 2018-2024 рік.

Викладене в повній мірі підтверджується долученою до матеріалів клопотання постановою від 15.04.2025 року про визнання та залучення в якості речових доказів, згідно якої вищезазначене вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Зв`язок даного майна із вчиненням злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст.366, ч.2 ст.28, ч.1 ст.114-1 КК України, підлягає встановленню в процесі здійснення досудового розслідування, а отже арешт даного майна є виправданим.

Крім того, слідчим суддею встановлено, що обшук салону транспортного засобу наразі не здійснено.

Необхідність накладення арешту на вилучений транспортний засіб в частині заборони користування обумовлена певним ризиком його сховання або розукомплектування, що може призвести до його втрати в якості речового доказу.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що на даній стадії кримінального провадження існують достатні підстави для накладення арешту на зазначене майно, які виправдовують таке втручання у право власності та є співрозмірним із завданнями кримінального провадження.

З приводу посилання представника ОСОБА_7 на те, що відсутні підстави для накладення арешту на майно третьої особи, слідчий суддя звертає увагу представника, що арешт може бути накладений не лише на майно підозрюваного, але і у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст.170 КПК України, на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Відтак, з огляду на фактичні обставини кримінального правопорушення, за фактом імовірного вчинення якого проводиться досудове розслідування, на даній стадії досудового розслідування застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт вищезазначеного майна, є обґрунтованим.

При цьому, слідчий судді зауважує, що накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер, тому відповідні обмеження є розумними і спів мірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність правових підстав для накладення арешту на вилучене майно, оскільки існує необхідність в забезпеченні його збереження, слідчий суддя приходить до переконання, що недоліки зазначені в ухвалі слідчого судді про повернення клопотання прокурору усунуті та клопотання прокурора підлягає задоволенню, й, відповідно захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна підлягає застосуванню.

Керуючись ст.ст.170, 171, 172, 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0001430 від 26.11.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.114-1, ч.3 ст.332, ч.1 ст.366 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «LEXUS NX 200T» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2

шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження і користування вказаним транспортним засобом власником та іншими особами.

Виконання ухвали покласти на прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 .

Згідно зі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти діб з дня її проголошення до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1