Справа № 501/571/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4 та його представника адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в с.-щі Овідіополь, матеріали кримінальних проваджень № 0000932 від 25.11.2019 р. за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України та № 0000123 від 17.02.2020 р. за обвинуваченням ОСОБА_9 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Овідіопольського райсуду Одеської області знаходяться об?єднані матеріали вищевказаних кримінальних проваджень.

Із матеріалів справи вбачається, що 25.11.2019 р., ОСОБА_10 , перебуваючи на території кладовища, що розташоване між населеними пунктами смт. Великодолинське Овідіопольського району Одеської області та с. Малодолинське м. Чорноморськ Одеської області, будучи зацікавленим пропозицією матеріального заробітку - грошовою винагородою, запропонованої обвинуваченим ОСОБА_11 , вступив в попередню злочинну змову з останнім, а також з ОСОБА_12 , направлену на виконання хуліганських дій відносно начальника Чорноморського «МУЖКХ» потерпілого ОСОБА_4 , для чого, 25.11.2019 р. приблизно 08:30 год., він разом з ОСОБА_13 на маршрутному таксі № 7, прибули до м. Чорноморська, де на розі вулиць Данченко та проспект Миру, за попередньою домовленістю зустрілися з організатором злочину ОСОБА_11 , який супроводив їх до торгового кіоску розташованого в м. Чорноморську, Одеської області по пр. Миру напроти Чорноморської міської ради, де провівши інструктаж, спрямував його та ОСОБА_12 до критої автомобільної стоянки розташованої між Чорноморською міською радою в м. Чорноморську, Одеської області, по пр. Миру, 33 та супермаркетом «Таврія В» в м. Чорноморську, Одеської області, по пр. Миру, 35, і після чого зник у невідомому напрямку, а ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , знаючи та розуміючи наслідки свого противоправного діяння, направились до місця скоєння злочину.

Реалізуючи свої злочинні наміри, знаходячись на критій автомобільній стоянці, попередньо розподіливши ролі, ОСОБА_10 спільно з ОСОБА_12 , зневажливо ставлячись до роботи Чорноморської міської ради та начальника Чорноморського «МУЖКХ» ОСОБА_4 , з хуліганських спонукань, бажаючи виявити свою грубу силу і протиставити її існуючим у суспільстві нормам моралі і моральності, грубо порушуючи громадський порядок, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності і благопристойності, діючи з особливою зухвалістю, підбігли до начальника Чорноморського «МУЖКХ» потерпілого ОСОБА_4 , де ОСОБА_12 , використовуючи заздалегідь підготовлену відеокамеру марки «GoPro», з метою підтвердження факту вчинення хуліганський дій здійснив відео фіксацію дій обвинуваченого ОСОБА_10 , який заздалегідь підготовленим медичним шприцом під натиском струменя виприснув в обличчя потерпілого ОСОБА_4 рідину «Діамантовий зелений» (зеленку), внаслідок чого, останній отримав тілесні ушкодження у виді опіку роговиці правого ока.

Після вчинення кримінального правопорушення обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_12 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, побігши до приміщення будинку побуту «Радуга», що розташований за адресою: Одеська область, м. Чорноморськ, вул. 1-го Травня, 3, де ОСОБА_12 передав ОСОБА_11 відеозапис з вчиненням ним та ОСОБА_10 хуліганських дій відносно начальника Чорноморського «МУЖКХ» потерпілого ОСОБА_4 , за що обидва отримали від ОСОБА_11 грошову винагороду в розмірі 100 дол. США.

Отже, ОСОБА_10 , спільно та за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, а тому кримінальну відповідальність він повинен нести за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України.

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_6 надала суду клопотання, в якому вона, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, просила суд, звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження відносно нього, яке підтримав обвинувачений ОСОБА_10 і проти чого не заперечувала прокурор.

Потерпілий та його представник у вирішенні вказаного клопотання поклались на розсуд суду.

Ухвалою суду від 04.07.2023 р. зупинено розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України, до його звільнення з військової служби у складі ЗСУ.

Ухвалою суду від 22.05.2025 р. зупинено розгляд кримінального провадження відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України, до його звільнення з військової служби.

Заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України злочином невеликої тяжкості є злочин, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років, або інше, більш м`яке покарання.

Згідно із п. 3 ч. 1, ч. 2 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п?ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у п. 2 цієї статті. Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила злочин, ухилилася від досудового слідства або суду.

Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» з передбачених у ст. 49 КК України підстав, особу може бути звільнено також від покарання, у випадку, якщо ця особа не ухилялася від слідства та суду, не скоїла нового злочину.

Частинами 1,2 статті 285 КПК України передбачено особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Частина 1 статті 286 КПК України встановлює, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України - якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Статтею 288 КПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суд встановив, що вищевказане клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 адвоката ОСОБА_6 про звільнення ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, відповідає вищевказаним вимогам Закону.

Суд з?ясував, що ОСОБА_10 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України - 25.11.2019 р., за цей час не вчинив інших кримінальних правопорушень та не ухилявся від суду.

Санкція ч. 2 ст. 296 КК України передбачає основне покарання у виді обмеженням волі на строк до п?яти років або позбавленням волі на строк до чотирьох років, а тому згідно із ст. 12 КК України, даний злочин відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Таким чином, на даний час, сплив, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України п?ятирічний строк для притягнення ОСОБА_10 до кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає можливим задовольнити клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_10 .

Керуючись ст.ст. 128,285-288 КПК Украины, ст.ст. 12,49 КК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суд, -

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 296 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та кримінальне провадження закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду на протязі 7 днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1