Справа № 404/4942/25
Номер провадження 1-кс/404/1612/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2025 року місто Кропивницький

Слідчий суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржниці ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області та службових осіб ВП № 2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, пов`язану з невнесенням відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення кримінального правопорушення по заявам від 02.05.2025 року, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 подала до Фортечного районного суду міста Кропивницького скаргу на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області та службових осіб ВП № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв від 02.05.2025 року.

За версією скаржника: ОСОБА_5 ввела в оману слідство. Надає завідомо недостовірні покази, зокрема оговорює ОСОБА_6 та ОСОБА_3 про можливенанесення ними 15.01.2025 року тілесних ушкоджень громадянці ОСОБА_5 .

Прокурор заперечує, оскільки повідомлені скаржником відомості вже є предметом доказування в суді по кримінальному провадженню 0000007 за обвинуваченням ОСОБА_6 по ч. 1 ст. 125 КК України. Не допускається повторне внесення тотожних відомостей до ЄРДР. Забороняється будь-який сторонній вплив на суд, сторін і учасників судового провадження.

02 травня 2025 року, скаржниця подала дві однакові за змістом скарги до Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області та ВП № 2 Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області.

Обидві заяви та скарга з якою ОСОБА_3 звернулась до суду не містять об`єктивних даних, які б свідчили про ознаки вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст. ст. 383, 384 КК України. Правильність висловленого твердження обґрунтована насупними доводами. По кримінальному провадженню ОСОБА_5 ще не допитали в якості потерпілої. Місцевий суд їїї показанням не надав належної оцінки. За відсутності судового рішення, у якому дана оцінка доказу показанням свідка, обвинувачення особи у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 384 КК (введення в оману суду або іншого уповноваженого органу), суперечить вимогам кримінального процесуального закону України, оскільки оцінка доказу щодо його допустимості чи недопустимості надається судом під час судового розгляду. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 29 жовтня 2024 року по справі №607/9210/22. Усні припущення скаржника є передчасними і не підтвердженими, що є самостійною підставою відмови у внесенні відомостей до ЄРДР.

Доводи скаржника ґрунтуються на передчасній суб`єктивній оцінці, не містять конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, які б давали підстави для кваліфікації дій за вищевказаними статтями. Адже із змісту заяви вбачається, що вся її суть зводиться до незгоди скаржника з показами потерпілої.

Скаржниця обрала неправильний спосіб захисту, оскільки спростування державного обвинувачення, заперечення на порядок вручення повідомлення про підозру, її зміст і оцінка дій учасників кримінального провадження відбувається в іншому процесуальному порядку за іншою процедурою, під час судового розгляду, шляхом подання апеляційної/касаційної скарги по кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_6 .

Представники сторони захисту і обвинувачення повинні мати і відстоювати власну правову позицію. Наявні між ними розбіжності врегульовані законодавцем та прямо передбачені положеннями Глави 26 КПК України, з можливістю оскарження таких розбіжностей під час судового розгляду.

Згідно зі ст. 40 та ст. 36 КПК України, дізнавач, слідчий та прокурор є процесуально незалежними особами. Процесуальна незалежність - один із елементів особливого статусу представника сторони обвинувачення. Вона не є особистим привілеєм, а має публічно-правове призначення для забезпечення здійснення досудового розслідування неупередженим, безстороннім і справедливим судом та передумовою для верховенства права та основоположною гарантією справедливого судового розгляду.

Докази, у тому числі зміст показів потерпілої вважаються законними, доки вони не скасовані або не переглянуті в іншому порядку, визначеному процесуальним законом. Зміст показів потерпілої їх законність та обґрунтованість може бути предметом розгляду лише в порядку судового провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 .

Таким чином оспорювання скаржником змісту показів потерпілої, незгода із процесуальними діями і рішеннями сторони обвинувачення, поза передбаченим процесуальним порядком , не допускається.

Верховний Суд України в постанові від 15.04.2008 у справі №21-319во07 зазначив: «Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності), вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися, за межами передбаченого законом процесуального контролю. Намагання зробити це в конкретній справі є протиправним втручанням і посяганням на процесуальну незалежність».

Дії скаржника спрямовані на внесення до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення стосовно змісту показів потерпілої можуть вказувати на протиправні спроби скаржника втручатись, впливати у поза процесуальний спосіб формувати негативне сприйняття однієї з сторін кримінального провадження, тобто посягати на процесуальну незалежність потерпілої,представників сторони обвинувачення і суду.

Доводи і заперечення проти обвинувачення викладені в заяві скаржника потребують перевірки у межах кримінального провадження, по якому вирішується обвинувальний акт, а не потребують процесуального дублювання у новому кримінальному провадженні.

Проаналізувавши заяву скаржника про вчинення кримінального правопорушення від 02.05.2025 року, з`ясувавши обставини та надавши оцінку доказам, обґрунтовано вважаю що за своїм змістом та суттю заява не є повідомленням про злочин, оскільки, як було встановлено у вказаній заяві, заявник висловлює незгоду з кримінальним провадженням, яке розпочато відносно ОСОБА_6 , порядку вручення та обґрунтованості обвинувачення.

Обсяг процесуальних прав обвинуваченого дозволяє стороні захисту на стадії судового слідства висловлювати свої доводи, міркування, заперечення, в тому числі і з приводу обставин, які викладені в заяві від 02.05.2025 року, неналежності та недопустимості зібраних стороною обвинувачення доказів.

Чинний КПК України не містить поняття "зловживання процесуальним правом", разом з цим 30 травня 2018 року, Верховний Суд висловив правову позицію з приводу заборони зловживання процесуальними правами, яка є загальноправовим принципом і поширюється на всі галузі права (по справі 676/7346/15-к) Процесуальний закон забезпечує дотримання прав осіб, а не використання їх для зловживання (постанова ВС від 09 квітня 2019 року у справі №306/1602/16-к).

Згідно з ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань і розпочати розслідування (ч. 1 ст. 214 КПК України).

Водночас ч. 3 ст. 214 КПК України передбачає можливість до внесення відомостей до ЄРДР для з`ясування обставин вчинення кримінального проступку, у тому числі відібрання пояснень. Згідно із пунктом 1 глави 2 розділу І, пунктом 2 глави 1 розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року № 298, до Реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність. Відомості про кримінальне правопорушення, викладені у заяві, повідомленні чи виявлені з іншого джерела, повинні відповідати вимогам п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема мати короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, тобто кримінально караного вчинку. При цьому слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Отже підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких убачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Правовий висновок з приводу особливостей застосування норм ст. 214 КПК України, викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 556/450/18.

Зниження рівня процесуальної незалежності та гарантій представників сторони обвинувачення і потерпілої опосередковано призведе до обмеження реалізації їх прав.У цілому такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України, зокрема пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту».

Отже повідомлення скаржника про притягнення потерпілого до кримінальної відповідальності за дачу показів за своїм змістом і суттю, не є повідомленням про злочин, оскільки не містить конкретних і достатніх даних про можливе вчинення саме кримінального правопорушення, передбаченого певною статтею Кримінального кодексу України, тобто сукупності обов`язкових ознак конкретного злочину, які дозволяють відмежовувати таке діяння від інших правопорушень, що не становлять суспільної небезпеки. Викладені в повідомленні відомості не свідчать про кримінальну протиправність діянь та їх караність за кримінальним законом, у зв`язку з чим вони не підлягають внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст. ст. 214, 303, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб Кропивницького РУП ГУ НП в Кіровоградській області та службових осіб ВП №2 (м.Кропивницький) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, щодо невнесення ними відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяв від 02.05.2025 року, відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом при відхиленні апеляції.

Слідчий суддя Фортечного районного суду

міста Кропивницького ОСОБА_1