Справа № 346/3713/25
Провадження № 1-кс/346/828/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2025 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря с/з ОСОБА_2

заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву ОСОБА_3 про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 від розгляду клопотання про зарахування перебування під цілодобовим домашнім арештом у строк покарання,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду із вказаною заявою про відвід судді, яку мотивує тим, що суддя ОСОБА_4 раніше брав участь у розгляді його клопотання про зарахування перебування на цілодобовому домашньому арешті та відмовив в його задоволенні. З прийнятим рішенням судді він не згідний, тому вважає, що останній є упередженим, оскільки порушив його право на справедливий суд.

В судовому засіданні ОСОБА_3 заяву підтримав та просить задоволити.

В судове засідання суддя ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду заяви повідомлявся в порядку передбаченому законодавством.

Заслухавши пояснення учасника справи, вивчивши матеріали заяви, суд приходить до висновку, що заява про відвід судді є необґрунтованою з наступних підстав.

На розгляді в судді ОСОБА_4 перебуває клопотання ОСОБА_3 про зарахування перебування під цілодобовим домашнім арештом у строк покарання.

Скаржник заявив відвід судді, мотивуючи його ти, що ухвалою від 06 серпня 2024 суддя ОСОБА_4 розглянувши заяву ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення з 16.08.2016 року по 05.06.2024 року та врахувати цей термін його перебування на цілодобовому домашньому арешті, саме із застосуванням постійного електронного засобу контролю на нозі з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, у задоволенні заяви відмовив (справа № 346/4084/24).

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 19 вересня 2024 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 6 серпня 2024 року щодо нього без змін.

Вказані обставини на думку ОСОБА_3 виключають можливість участі судді ОСОБА_4 в розгляді його клопотання, оскільки не довіряє судді вважає його упередженим.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Згідно ст. 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід подаються одразу після встановлення підстав такого відводу. Відвід повинен бути вмотивований.

Згідно практики Європейського суду з прав людини потрібні докази фактичної наявності неупередженості судді для відсторонення його від справи. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Крім того, неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п. 50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Не є підставами для відводу судді заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними та допустимими доказами.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Таким чином, для відводу судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість, навести відповідні аргументи, докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

За результатами проведеного судового розгляду поданої заяви, суддя, перевіривши викладені в заяві доводи, приходить до висновку, що заява про відвід не підлягає до задоволення у зв`язку з відсутністю законних підстав, передбачених ст. 75 КПК України, які б виключали можливість участі судді ОСОБА_4 у розгляді справи.

Також не вбачається підстав, передбачених ч. 2 ст. 76 КПК України, які б виключали можливість судді брати участь у новому провадженні.

Твердження заявника зводяться до незгоди з прийнятим вказаним суддею процесуальним рішенням під час розгляду іншої справи, що не є підставою для відводу судді у розумінні вимог ст. 75 КПК України.

Суд зауважує, що вимога щодо незалежності, неупередженості та об`єктивності судді під час розгляду судового провадження є конституційною гарантією судочинства, а процесуальні дії чи рішення судді в інших провадженнях не можуть бути підставою для висновку про наявність в діяльності судді ознак упередженості чи необ`єктивності щодо конкретної особи.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_4 від розгляду клопотання ОСОБА_3 про зарахування перебування під цілодобовим домашнім арештом у строк покарання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя : ОСОБА_1