Справа №523/5145/25
Провадження №1-кп/523/1182/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001598 від 30.11.2019 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Берлін, Федеративної Республіки Німеччини, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактичного проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

у скоєні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Так, 24.11.2019 року приблизно о 07 години 50 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна перебуваючи за адресою: м. Одеса, вул. Балтська дорога, 1. Знаходячись у приміщенні торгівельного залу АЗК «upg», ОСОБА_4 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, яке належить ПП «Укрпалетсистем», а саме музичну колонку марки «SOHMO S303», вартість якої становить 348 гривні.

В подальшому, ОСОБА_4 разом із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями заподіяв ПП «Укрпалетсистем», матеріальну шкоду на загальну суму 348 гривень.

Крім того 15.01.2020 року о 22 години 22 хвилин, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у приміщенні торгівельного залу АЗК «SOCAR», за адресою: м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 159, маючи злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони носять таємний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, таємно викрав майно, а саме коньяк марки «ВАКІ» об?ємом 0,7 літра, вартість якого становить 275 гривень, який належить ТОВ «Сокар Петрліум».

Після чого, ОСОБА_4 разом із викраденим майном залишив місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, тим самим своїми протиправними діями заподіяв ТОВ «Сокар Петрліум» матеріальну шкоду на загальну суму 275 гривень.

Дії ОСОБА_4 , кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка) та ч. 2 ст. 185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно.

У судовому засіданні заявлене клопотання про закриття провадження у справі за епізодами від 24.11.2019 року (шкода завдана ПП «Укрпалетсистем» на загальну суму 348 гривень), 15.01.2020 року (шкода завдана ТОВ «Сокар Петрліум», на загальну суму 275 гривень), прокурором та обвинуваченим, в якому останній зазначив, що сума шкоди є меншою за 2007 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.07.2019 становить 2007 грн.) та меншою за 2102 грн. (прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2020 становить 2001 грн.) у зв`язку із набранням чинності Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Обвинувачений ОСОБА_4 , в судовому засіданні підтримав клопотання, надав свою згоду на закриття кримінального провадження, які мали місце 24.11.2019 року (шкода завдана ПП «Укрпалетсистем» на загальну суму 348 гривень), 15.01.2020 року (шкода завдана ТОВ «Сокар Петрліум» на загальну суму 275 гривень) та вважає, що є всі підстави для закриття провадження у зв`язку зі змінами в законодавстві.

Прокурор не заперечив щодо закриття кримінального провадження.

Потерпілі в судове засіданні не з`явилися, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, раніше надали письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, доходить таких висновків.

Згідно із усталеною практикою Європейського суду поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинне бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на права осіб (рішення у справах «Олександр Волков проти України», «C.G. та інші проти Болгарії» та ін).

Відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах «Вєренцов проти України», «Кантоні проти Франції»).

Європейський суд з прав людини вважає, що стаття 7 Конвенції (nullum crimen, nulla poena sine lege) є важливою складовою принципу верховенства права. Він також підтвердив, що зазначена стаття Конвенції допускає принцип ретроспективності більш м`якого кримінального закону.

На цьому принципі ґрунтується правило, згідно з яким за наявності відмінностей між чинним на час вчинення злочину кримінальним законом та законом, який набрав чинності перед винесенням остаточного судового рішення, суди мають застосовувати той із них, положення якого є більш сприятливими для обвинуваченого (рішення у справі «Скоппола проти Італії» від 17 вересня 2009 року, заява № 10249/03).

Законодавство України про кримінальну відповідальність становить Кримінальний кодекс України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права (ч. 1 ст. 3 КК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Скасування злочинності діяння означає його декриміналізацію (повну або часткову), яка може бути досягнута шляхом: а) скасування норм Особливої частини КК; б) внесення змін до норм Особливої частини КК - включення до диспозицій додаткових ознак або виключення ознак, які були у попередній редакції норми; в) внесення змін до норм Загальної частини КК (наприклад, доповнення КК додатковою обставиною, що виключає злочинність діяння); г) нового офіційного тлумачення кримінально-правової норми, яке змінює обсяг забороненої цією нормою поведінки без зміни її змісту (без зміни «букви» закону).

Закон, який має зворотну дію в часі, поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання цим законом чинності та: а) не були притягнуті до кримінальної відповідальності (у цьому випадку кримінальна справа не може бути порушена у зв`язку з відсутністю події злочину); б) котрим пред`явлене обвинувачення у вчиненні злочину (кримінальна справа підлягає закриттю за відсутністю події злочину); в) засуджені обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, і відбувають покарання; г) відбули покарання, але мають непогашену чи незняту судимість.

Так, 09.08.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким було посилено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна та змінено поріг притягнення до адміністративної відповідальності.

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП у редакції Закону 3886-IX установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на зазначене аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ ПК, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 1 січня.

Зі змісту обвинувального акту вбачається, що кримінальне правопорушення, передбачене за ч. 1 ст. 185 та за ч. 2 ст. 185 КК України ОСОБА_4 , вчинені 24.11.2019 року та 15.01.2020 року.

Таким чином, з огляду на зміст положень КПК та Закону 3886-IX, на момент вчинення ним злочину, а саме 24.11.2019 року передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 1 ст.185 КК України, становив 2007 гривень, а від 15.01.2020 року передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, розмір вартості викраденого майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ч. 2 ст. 185 КК України, становить 2102 гривень.

Положеннями ч. 1 ст. 3 КК встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Ураховуючи прийняті законодавцем зміни щодо кількісного критерію дрібного викрадення, дії ОСОБА_4 , на сьогодні не є кримінально-караним діянням.

Згідно зі ст. 147 Конституції України офіційне тлумачення законів України дає Конституційний Суд України.

Виходячи з положень рішення Конституційного Суду України від 13 травня 1997 року№ 1-зп/1997 щодо офіційного тлумачення ст. 58 Конституції України, конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована одно предметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному, загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується одно предметний акт, який діяв у часі раніше.

У абз. 3 п. 2, абз. 4 п. 3 мотивувальної частини рішення, Конституційний Суд України № 6-рп/2000 від 19.04.2000 року офіційно розтлумачив положення ст. 58 Конституції України саме щодо зворотної дії в часі кримінально-правової норми, котра пом`якшує або скасовує відповідальність особи, вказавши, що це, зокрема, стосується випадків, коли в диспозиції норми зменшено коло предметів посягання; виключено із складу злочину якісь альтернативні суспільно-небезпечні наслідки; обмежено відповідальність особи шляхом конкретизації в бік звуження способу вчинення злочину; звужено зміст кваліфікуючих ознак тощо.

Пункт 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України визначає, що кримінальне провадження закривається у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин провадження у справі підлягає закриттю.

Аналогічна правова позиція також була викладена в постанові Верховного Суду від 22.08.2024 у справі № 567/507/23.

З урахуванням положень ст. 124 КПК України процесуальні витрати відсутні.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 8, 58 Конституції України, ст. ст. 3, 5 КК України, п. 4-1 ч.1 ст. 284, ст. ст. 350, 369-372 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, за епізодом злочинної діяльності, що мав місце 24.11.2019 року та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за епізодом злочинної діяльності, що мав місце 15.01.2020 року, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Процесуальні витрати відсутні.

Копію ухвали направити до уповноваженого органу Національної поліції, а саме до ВП № 2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області - для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за наявності в його діях ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Пересипського

районного суду м. Одеси ОСОБА_1