Справа № 947/2332/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в рамках кримінального провадження № 0000683 від 17.10.2024 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Єлизаветівка Тарутинського району Одеської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, маючого на утримані двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням в рамках кримінального провадження № 0000683 від 17.10.2024 рокувстановлено, що приблизно в жовтні 2024 року, більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення майна, що належить ТОВ «Транссервіс 2008», а саме: зернових культур, що зберігаються в ангарі, який розташований на території товариства за адресою: Одеська область, Одеський район, с. Молодіжне, вул. Фермерська, буд. 7/2.

З метою реалізації свого злочинного наміру, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 24.12.2024 року, ОСОБА_7 вступив в змову з охоронцем ТОВ «Транссервіс 2008» ОСОБА_8 та мешканцями близь розташованих сіл Одеського району ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та іншими не встановленими в ході досудового розслідування особами, попередньо обговоривши план скоєння крадіжки.

Перебуваючи на території ТОВ «Транссервіс 2008» та виконуючи свої обов`язки щодо охорони майна підприємства, розуміючи протиправність своїх дій та посилену відповідальність за злочини, у зв`язку із дією воєнного стану на території України, а також усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, ОСОБА_7 разом з ОСОБА_8 та інші не встановлені в ході досудового розслідування особи, 24.12.2024 в період часу з 20 години 00 хвилин, попередньо відключивши камери відеоспостереження та сигналізацію на території підприємства, відчинили в`їзні ворота ТОВ «Транссервіс 2008» та двері ангару, де зберігалося зерно сої.

Далі, на заздалегідь підготовленому спеціальному вантажному фургоні марки «Ford» «Transit», державний номерний знак НОМЕР_1 , на територію підприємства заїхав ОСОБА_9 та ОСОБА_4 та навантажили зерно сої в транспортній засіб, в той час як ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи спостерігали за оточуючою обстановкою.

Внаслідок вчинених дій ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було таємно викрадено зерно сої загальною вагою 4 тони, чим спричинено майнову шкоду ТОВ «Транссервіс 2008» на суму 61666 гривні 68 копійки.

Продовжуючи злочинний намір на заволодіння майном, що належить ТОВ «Транссервіс 2008», ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи за попередньою змовою, в період часу з 21 години 29 хвилин до 23 години 00 хвилин, 03.01.2025 року на вантажному фургоні марки «Ford» «Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 , викрали зерно сої загальною вагою 6 тон, чим спричинили майнову шкоду ТОВ «Транссервіс 2008» на суму 92500 гривні 02 копійки.

Повторно, реалізуючи свій злочинний намір на викрадення майна ТОВ «Транссервіс 2008», більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 22.02.2025 року в період часу з 19 години по 22 годину 19 хвилин, ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 разом з іншими не встановленими особами, за попередньою змовою, викрали з території ТОВ «Транссервіс 2008» зерно пшениці, вагою 3,28 тони, чим спричинили майнову шкоду ТОВ «Транссервіс 2008» на загальну суму 29793 гривні 32 копійки.

Прибувши з метою розвантаження викрадених зернових культур за адресою: Одеська область, Одеський район, смт. Великодолинське, вул. Ентузіастів, буд. 10, на автомобілі марки «Ford» «Transit» державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 затримано співробітниками поліції.

За викладених обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Сторона обвинувачення звертається з клопотанням до слідчого судді і просить застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, обґрунтовуючи його тим, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому неможливо застосувати більш м`який запобіжний захід відносно підозрюваного.

В судовому засіданні -

Прокурор вимоги поданого клопотання підтримав у повному обсязі та просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки відносно його підзахисного в рамках даного провадження вже обирався запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, який він не порушував та строк дії якого сплинув.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та додані в його обґрунтування матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000683 від 17.10.2024 року було продовжено до шести місяців, тобто до 23.08.2025 року.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, у зв`язку з чим, при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Обґрунтованість пред`явленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у ході досудового розслідування матеріалами, зокрема: протоколами допиту потерпілого ОСОБА_11 ; протоколами обшуків;протоколами від 23.02.2025 про затримання ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 на підставі ст. 208 КПК України;протоколами допитів від 23.02.2025 підозрюваних ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які надали свідчення за обставинами кримінального правопорушення;протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій.

Слідчий суддя дослідивши матеріали додані в обґрунтування пред`явленої підозри, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, про які в своєму клопотанні зазначає сторона обвинувачення, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому, КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки підозрюваного та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження. Тобто в даному випадку, слідчий суддя має право зробити висновки прогностичного характеру, коли доказування спрямоване не на подію, яка відбулася в минулому, а на встановлення фактичних даних, які дозволять стверджувати про подію, яка може статися з достатньою долею ймовірності у майбутньому.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати його до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Також, СПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Так, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у їх вчиненні у випадку направлення обвинувального акту до суду, зухвалий характер злочинів, а також характеризуючі дані, відповідно до яких підозрюваний офіційно не працевлаштований, слідчий суддя приходить до переконання, що наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик у вигляді можливого переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Враховуючи також те, що, підозрюваному відомі анкетні дані потерпілого та свідків, які в подальшому, будуть допитуватися безпосередньо судом, у випадку направлення обвинувального акту до суду, слідчий суддя приходить до переконання про існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику можливого незаконного впливу на потерпілого та свідків, схиляючи їх до надання неправдивих показань, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги, встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК)

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Разом з тим, щодо існування ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зауважує, що обґрунтування прокурора у судовому засіданні та слідчого у письмовому клопотанні щодо існування в рамках означеного кримінального провадження даного ризику, а саме перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є неспроможними, формальними та такими, що нівелюють саму мету застосування запобіжного заходу, якою у тому числі є необхідність виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що метою застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ніж домашній арешт, в судовому засіданні встановлено не було, зокрема, застосування запобіжного заходу у вигляді застави, особистого зобов`язання та особистої поруки є недоцільним, з огляду на м`якість, а також встановлені в судовому засіданні ризики, не забезпечать належне виконання підозрюваним обов`язків.

З огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, можливо шляхом застосування відносно такої особи запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання сторони обвинувачення та застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із покладенням на нього обов`язків, передбачених п. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 , яке погоджено прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23.08.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 у період часу з 22:00 години по 07:00 годину, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 строком до 23.08.2025 року, включно, в межах строку досудового розслідування, обов`язки визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у кримінальному провадженні за обставин кримінального провадження;

- здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Копію ухвали про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1