Справа № 953/29/25
н/п 1-кс/953/4345/25
"03" червня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
підозрюваного ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Таврійськ, Херсонської області, громадянина України, раніше не судимого, військовослужбовця ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,-
у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.190 КК України,-
02.06.2025р. до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СУ ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене із прокурором, про продовження застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_5 , у вигляді тримання під вартою строк досудового розслідування, із визначенням застави.
На обґрунтування клопотання слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України.
04.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру .
23.04.2025р. до ОСОБА_5 застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Сторона обвинувачення також вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
З метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання зазначеним ризикам, у органу досудового розслідування є достатні підстави для застосування відносно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із можливістю внесення застави.
Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання.
Захисник адвокат ОСОБА_4 проти заводнення клопотання заперечував, зазначаючи, що підозра є необґрунтована , ризики не доведені. Враховуючи особу підозрюваного йому можливо обрати запобіжний захід не пов`язаний із триманням під вартою.
Підозрюваний підтримав захисника, при цьому зазначив, що бажає в подальшому проходи службу в ЗСУ та переховувати ся не має намірів.
Також від адвоката ОСОБА_7 , як захисника підозрюваного ОСОБА_5 , надійшло до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в задоволені якого слідчим суддею було відмовлено, враховуючи відсутність у адвоката повноважень на надання правничої допомоги у Київському районному суді м.Харкова та невідповідності поданого клопотання вимогам ч.4 ст. 336 КПК України.
Слідчий суддя, вислухавши думку сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали , встановив наступне.
04.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.190 КК України.
В ході досудового розслідування встановлено, що в період з 17.04.2024 по 19.06.2024р. ОСОБА_5 , не маючи наміру виконувати умови договору купівлі-продажу автомобіля, укладеного із ОСОБА_8 №1706-24/1 від 17.06.2024 , шляхом зловживання довірою заволодів грошовими коштами ОСОБА_8 в сумі 1 726 860 (один мільйон сімсот двадцять шість тисяч вісімсот шістдесят) грн., чим завдав ОСОБА_8 майнову шкоду на вказану суму, тобто в особливо великих розмірах, а отриманими шляхом зловживання довірою грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 5 ст. 190 КК України тобто, заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчиненого в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.
В обґрунтування пред`явленої підозри слідчому судді надані докази : протокол допиту потерпілого ОСОБА_8 від 22.08.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 23.09.2024; протокол зняття інформації з електронних інформаційних систем в порядку ч. 2 ст. 264 КПК України від 17.09.2024; протокол огляду речі від 26.09.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 16.10.2024; протокол огляду від 09.10.2024; протокол додаткового допиту потерпілого ОСОБА_8 від 02.01.2025; протокол зняття інформації з електронних інформаційних систем доступ до якої не обмежується її власником, володільцем або утримувачем від 21.01.2025; копії договорів.
Враховуючи такий обсяг відомостей кримінального провадження, який об`єктивно свідчить, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права підозрюваного, як вжиття запобіжних заходів у зв`язку з наявністю саме обґрунтованої підозри, так як наявні в матеріалах провадження докази формують внутрішнє переконання причетності ОСОБА_5 до вчинення злочину, згідно повідомлено підозри.
При цьому, слідчий суддя зазначає, що факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.
Як особа ОСОБА_5 : має постійне місце проживання, раніше не судимий, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 з січня 2025р., за місцем служби характеризується позитивно.
Ухвалою слідчого судді від 23.04.2025р. до підозрюваного застосований запобіжний захід у вигляд тримання під вартою до 04.06.2025р., із визначенням застави
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 закінчується, проте закінчити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не виявляється можливим, у зв`язку із необхідності проведення ряду слідчих та процесуальних дій.
Постановою в.о. керівника Харківської обласної прокуратури від 29.05.2025р. строк досудового розслідування у даному кримінальному проваджені продовжений до 3-х місяців, тобто до 04.07.2025р.
Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти
Тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».
Надаючи оцінку можливості підозрюваному переховуватися від органу досудового розслідування та суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих йому особливо тяжкого злочину, може вдатися до відповідних дій.
При встановленні наявності ризику впливу на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, яка є потерпілим, свідком, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).
За таких обставин ризик вплив на потерпілого, свідків, існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.
Вищезазначене, дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на потерпілого, свідка ОСОБА_9 , із якими підозрюваний знайомий.
З урахуванням наведеного, слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме можливість підозрюваного: переховуватись від органів досудового розслідування або суду; незаконний вплив на потерпілого, свідка, які на теперішній час не зменшились.
Ризики передбачені п.п.2,4 , 5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час є недоведені, відсутній перелік речей та документів, які можуть бути знищені, відсутній перелік інших дій які може вчини підозрюваний для перешкоджання кримінального провадженню, підозрюваний є раніше не судимим.
З урахуванням викладеного, оцінюючи сукупність обставин передбачених в ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватими у скоєні злочину, у вчиненні якого підозрюється, особу підозрюваного, наявність ризиків передбачених п.1, п.3 ч.1 ст. 177 КПК України , слідчий суддя приходить до висновків про необхідність продовження застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування.
Оцінюючи можливість застосування інших більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя використовує стандарт доказування «обґрунтованої ймовірності», за яким слід вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, в тому числі, застава, домашній арешт, особиста порука та особисте зобов`язання не зможуть запобігти визначеним ризикам за умови встановлення обґрунтованої ймовірності цього.
Обґрунтовуючи неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу прокурор послався на встановлені під час досудового розслідування та відображені у його клопотанні обставини вчинення кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, обґрунтування та ступінь вираженості наведених ризиків, а також те, що основним є ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, у зв`язку з чим, лише тримання під вартою здатне забезпечити мету застосування запобіжного заходу, а не жоден більш м`який запобіжний захід.
Таку аргументацію, з огляду на обґрунтованість підозри, доведеність ризиків слідчий суддя вважає достатньою для висновку про неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою на досудовому розслідуванні.
Відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.
З урахуванням зазначених обставин, пред`явленої підозри, зокрема заволодіння грошовими коштами потерпілого в сумі 1 726 860 грн., даних про особу ОСОБА_5 його сімейного і майнового стану, суд вважає що застава в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання покладених на підозрюваного обов`язків.
За для гарантування виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, слідчий приходить до висновків про необхідність визначити підозрюваному розмір застави 575 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 1 741 100 грн.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 206, 211, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання слідчого задовольнити.
Продовжити підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк досудового розслідування, тобто до 04.07.2025р .
При внесенні визначеної суми застави, ОСОБА_5 з-під варти звільнити.
У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
1) прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
4) утримуватись від спілкування із потерпілим ОСОБА_8 , свідком ОСОБА_9 .
Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити заставодавцю, що підозрюваний ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину за який передбачено покарання до 12 років позбавлення волі та попередити його про обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом до слідчого, прокурора, суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покласти на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку підозрюваного; забезпечувати явку, належно повідомленого підозрюваного, до слідчого, прокурора, суду; повідомлення слідчого, прокурора суд про причини неявки підозрюваного.
Попередити заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого підозрюваного обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Роз`яснити підозрюваному, що він має право звернутися до прокурора з клопотанням про ініціювання перед слідчим суддею або судом питання про скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для продовження та/або проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення копії ухвали суду.

Встановити строк дії ухвали з 03.06.2025р. до 04.07.2025р., включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1