УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід у справі № 761/30152/23 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 заявлено самовідвід від участі в розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Свою заяву слідчий суддя мотивував тим, що скаржник оскаржує бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, в якій він просить внести відомості про ймовірне вчинення кримінального правопорушення суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_5 .

Відтак, з метою недопущення сумнівів у сторін кримінального провадження щодо об`єктивності, безсторонності і неупередженості під час розгляду скарги, оскільки ОСОБА_5 є діючим суддею Шевченківського районного суду міста Києва, слідчий суддя ОСОБА_3 заявив самовідвід. Питання про самовідвід просила вирішити у її відсутність.

У судове засідання слідчий суддя та інші учасники не з`явилися, їх неявка не перешкоджає розгляду заяви по суті.

Дослідивши заяву про самовідвід та матеріали скарги, суд дійшов наступного висновку.

Так, статтями 75 та 76 КПК України встановлено вичерпний перелік обставин, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

У свою чергу, поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Достатньою підставою для відводу/самовідводу є обґрунтоване припущення про існування ризику того, що слідчий суддя, суддя в силу впливу певних факторів може бути необ`єктивним.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000XII).

Враховуючи вищевикладене, з метою запобігання виникнення у стороннього спостерігача сумнівів в об`єктивності та неупередженості слідчого судді, суд вважає, що подальший розгляд скарги є неможливим, а тому заявлений самовідвід у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 75-76, 80-81, 532 КПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід - задовольнити.

Відвести слідчого суддю Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду справи № 761/30152/23 за скаргою ОСОБА_4 на бездіяльність уповноважених осіб Державного бюро розслідувань, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 35 КПК України справу передати до канцелярії Шевченківського районного суду м. Києва для визначення слідчого судді автоматизованою системою документообігу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_1