Справа № 526/1342/25
Провадження № 1-кс/526/142/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2025 року м. Гадяч

слідча суддя Гадяцького районного суду ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Гадяч клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 01.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної

ОСОБА_4 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гадячі Полтавської області, громадянки України, освіта середня, не працює, на утриманні має малолітню дитину 2024 року народження, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

в с т а н о в и в:

05 травня 2025 року до Гадяцького районного суду надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП в Полтавській області ОСОБА_5 про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання на час досудового слідства, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Досудовим розслідуванням ОСОБА_4 підозрюється в тому, 01.05.2025 близько 03 год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , спільно зі своїм чоловіком ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебували у приміщені квартири АДРЕСА_3 .

У вказаний час, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тривала словесна сварка, яка розпочалася 30.04.2025 близько 22 год., коли ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння прийшов додому та перебуваючи вдома періодично ображав її та заважав спати їх малолітньому синові ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, перебуваючи у кімнаті квартири, в ході словесної сварки ОСОБА_6 дістав з шафи складний ніж, який кинув на ліжко, після чого сам ліг на ліжко на правий бік. На таку поведінку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 відреагувала вкрай емоційно та зі значним ступенем злості, після чого перебуваючи у такому емоційному стані, ОСОБА_4 , вирішила помститися ОСОБА_6 за систематичне вживання ним алкоголю, словесні образи та крики які заважали спати їхньому спільному малолітньому синові, заподіявши йому тілесне ушкодження, шляхом удару складним ножем по його тілу, свідомо усвідомлюючи заподіяння таким чином йому тяжких тілесних ушкоджень.

Так, ОСОБА_4 взявши до правої руки складний кухонний ніж, в момент коли ОСОБА_6 лежав на правому боці на ліжку, діючи умисно, утримуючи зазначений вище ніж у руці за рукоятку, умисно нанесла один удар його вістрям в ліву частину живота ОСОБА_6 .

За описаних обставин потерпілий ОСОБА_6 від зазначеного нанесеного ОСОБА_4 удару ножем, відповідно до довідки КНП «Гадяцька МЦЛ», отримав тілесні ушкодження у вигляді: ножового поранення передньої черевної стінки зліва, проникаюче в черевну порожнину, без пошкодження внутрішніх органів.

Відповідно до п.п. 2.1, 2.1.2, 2.1.3 к «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України «Про розвиток та вдосконалення судово-медичної служби України» від 17.01.1995 ушкодження живота, котрі проникли в черевну порожнину у тому числі і без ушкодження внутрішніх органів є тяжкими тілесними ушкодженнями, що небезпечні для життя у момент їх спричинення.

Своїми умисними протиправними діями, що виразилися в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_4 учинила тяжкий злочин, відповідальність за який встановлена ч.1 ст.121 КК України.

02.05.2025 ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні зазначеного вище кримінального правопорушення підтверджується:

- рапортом від 01.05.2025 про надходження на службу «102» повідомлення спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , які мають ознаки тяжких;

- протоколом огляду місця події, в ході якого зафіксовано обстановку на місці вчинення кримінального правопорушення, а також вилучено складальний ніж, яким ОСОБА_4 спричинила тілесні ушкодження ОСОБА_6 (речовий доказ - знаряддя вчинення кримінального правопорушення);

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 01.05.2025, отриманими в ході його допиту як потерпілого;

- показаннями потерпілого ОСОБА_6 від 01.05.2025, отриманими в ході слідчого експерименту;

- довідкою КНП «Гадяцька МЦЛ» Гадяцької міської ради, відповідно до якої спричинені ОСОБА_6 тілесні ушкодження мають ознаки тяжких за ознакою небезпеки для життя;

- показаннями підозрюваної ОСОБА_4 від 13.11.2024, які того ж дня буле уточненні та перевірені шляхом проведення за її участі слідчого експерименту, про що складено відповідний протокол - відповідно до цих доказів повністю вона повністю визнає ті обставини, що викладені у врученому їй письмовому повідомленні про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив обрати підозрюваній запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з урахуванням ризиків визначених у клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечувала проти обрання їй запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, підтвердила свою причетність до вчинення злочину та повідомила, що через сімейні обставини буде знаходитися за місцем свого проживання.

Слідча суддя, перевіривши матеріали клопотання та заслухавши думку прокурора, доводи слідчого та підозрюваного, приходить до наступних висновків.

Відомості про дані події внесені до ЄРДР 01.05.2025 за № 0000237.

02 травня 2025 року ОСОБА_4 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого їй кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою статті 177 КПК України також передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно ч. 1 статті 179 КПК України - особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього кодексу.

Слідчою суддею встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, і на які вказують слідчий, прокурор, а підозрювана може здійснити спроби переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, в тому числі і щодо потерпілого.

Надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений ст.177 КПК України переховуватися від суду, оскільки ОСОБА_4 за місцем реєстрації не проживає, а проживає в орендованій квартирі, власного житла не має.

Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

Надаючи оцінку можливості підозрюваної переховуватися від суду береться до уваги, що існує певна ймовірність того, що з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, вона може вдатися до відповідних дій.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

За практикою Європейського суду з прав людини суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини,право людини на свободу є основоположним, але неабсолютним тому може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Із урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваній, слідча суддя вважає, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Рішення про необхідність застосування запобіжного заходу для запобігання вказаному ризику ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання ОСОБА_4 винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона обвинувачується, а це тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 5 до 8 років, у тяжкий для держави та людей час.

На цьому етапі кримінального провадження суд не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, остаточної правовій кваліфікації інкримінованого кримінального правопорушення тощо.

Переконання про необхідність застосування цього запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні ґрунтується на: тяжкості кримінального правопорушення (вчинений злочин є тяжким) і тяжкості покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, відсутності власного житла, постійного офіційного місця роботи. При цьому враховую, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, постійне законне джерело доходів, перебуває у відпустці по догляду за дитиною віком до 3 - х років.

Прокурором та слідчим у судовому засіданні доведено наявність ризиків, які дають підстави для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, тому з метою забезпечення виконання процесуальних рішень ОСОБА_4 слід обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який буде належним та пропорційним для неї на даній стадії досудового розслідування і є достатнім заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати покладені на нього судом обов`язки.

Разом з цим враховую, що злочин вчинений із застосуванням насильства, тому не вбачаю підстав для визначення розміру застави відповідно до ч.4 ст. 183 КПК України

Керуючись ст. 176-179, 193, 194, 196 КПК України, слідча суддя

у х в а л и л а :

Клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000237 від 01.05.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Покласти строком на 2 (два) місяці на підозрювану ОСОБА_4 такі обов`язки:

- з`являтись на виклики до слідчого, прокурора та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця свого проживання;

-не відлучатися із місця проживання без дозволу слідчого, прокурора чи суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням даного запобіжного заходу покласти на ВП №1 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області за місцем проживання підозрюваної.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з часу проголошення, а підозрюваному з часу отримання її копії.

Слідча суддя: ОСОБА_1