ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/4138/20
Провадження № 1-кп/362/103/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.03.2025 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області кримінальне провадження № 0000873 від 03.05.2020 року за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червона Мотовилівка, Фастівського району, Київської області, українця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 26.05.2006р. Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік; 21.05.2007р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений з Бориспільської виправної колонії № 119 Київської області 28.07.2009р. умовно-достроково, невідбута частина покарання 1 рік 18 днів; 12.11.2010р. Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 187, ч. 1 ст. 309, ст. 70, ст. 71 КК України до 8 років позбавлення волі, 07.03.2018р. звільнений з Бердичівської виправної колонії № 70 Житомирської області у зв`язку з відбуванням покарання; 20.12.2021р. Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 3 роки; 20.06.2022р. Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік; 26.06.2024р. року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ч. 2. ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України на підставі ст. 71, 72 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення України; 04.12.2024р. Васильківським міськрайонним судом України за ч. 4 ст. 185 КК України ч.1 ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

В ніч із 02 на 03 травня 2020 року ОСОБА_8 , проходячи по вул. Узинській, с. Саливінки, Васильківського (нині Білоцерківського) району, Київської області, на подвір`ї домоволодіння № 2 помітив припаркований автомобіль марки «Toyota Corolla», білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_9 , та яким фактично користується ОСОБА_10 . У цей час у ОСОБА_11 виник прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна та реалізуючи його, переслідуючи корисливий мотив та мету незаконного збагачення за рахунок іншої особи, скориставшись відсутністю власника та сторонніх осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проникнув на територію подвір`я та, підійшовши до вказаного автомобіля, та через пасажирські двері проник всередину салону вказаного автомобіля, звідки таємно викрав куртку з написами «UMBRO», UL38KUM20002, вартість якої становить 303,00 грн (триста три грн. 00 коп.), а також грошові кошти в сумі 200 (двісті) доларів США (відповідно до офіційного курсу гривні щодо іноземних валют НБУ станом на 03.05.2020 становить 5394,28 грн (п`ять тисяч триста дев`яносто чотири грн 28 коп.) та 1000 грн (одна тисяча грн), які належать ОСОБА_10 .

В подальшому, ОСОБА_12 , з місця вчинення кримінального правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим потерпілому ОСОБА_10 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 6697,28 грн (шість тисяч шістсот дев`яносто сім грн 28 коп.).

Протиправні дії ОСОБА_8 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаного з проникненням у сховище, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

Прокурор в судовому засіданні просила розглядати кримінальне провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись вивченням доказів, які характеризують обвинуваченого ОСОБА_8 , оскільки обвинувачений вину визнає повністю.

ОСОБА_8 не заперечував про подальший розгляд даного кримінального провадження, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, а також відмовився від залучення йому захисника. Також в судових дебатах щиро каявся у вчиненому та просив суворо його не карати.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, за згодою учасників судового провадження провів судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, а тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючі на нього даних.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Допитаний в судовому засідання ОСОБА_8 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини його вчинення, викладені в обвинувальному акті, а саме, що він в ніч з 02 на 03 травня 2020 року знаходився на вул. Узинській с. Саливінки, де на одному із подвір`їв побачив автомобіль білого кольору із якого він вирішив вчинити крадіжку. Через кам`яний паркан він переліз на територію домоволодіння. Підійшовши до автомобіля, він відчинив пасажирські двері салону автомобіля та сів в середину. В бардачку автомобіля він виявив гаманець червоного кольору, в якому знаходилися грошові кошти, які він забрав, а гаманець залишив в автомобілі. Крім того, на задньому сидінні автомобіля він виявив синю спортивну куртку, яку він взяв із собою. Грошові кошти він витратив на власні потреби, а куртку в подальшому повернув власнику. У вчиненому він щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Покази ОСОБА_8 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

При кваліфікації дій обвинуваченого, суд ураховує, що Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 р. в справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому КК, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

За своєю суттю і змістом кваліфікація злочинів завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування кримінально-процесуальними, криміналістичними засобами двох надзвичайно важливих обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом злочину) суспільно небезпечного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини КК.

Отже, суд вважає доведеним в судовому засіданні те, що ОСОБА_8 вчинив дії, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої із проникненням в сховище, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Статтею 65 КК України та п. 1 постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що під час призначення покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Положеннями ст. 50 КК України передбачено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до вимог статей 50, 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. Це покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини справи, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та наділяють суд правом вибору щодо призначення покарання, завданням якого є виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки вищезазначених обставин, що впливають на покарання, а її реалізація становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість виправлення засудженого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд згідно з вимогами статей 65-67 КК України та роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, яке згідно ч. 5 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч. 2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обставиною що пом`якшує покарання ОСОБА_8 у відповідності до ст. 66 КК України є його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_8 , передбачених ст. 67 КК України судом не встановлено.

Підстав для застосування вимог ст. 69 КК України відносно ОСОБА_8 судом не встановлено.

Враховую, що кримінальне правопорушення у даному кримінальному провадженні ОСОБА_8 вчинено до постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2022 року, яким його засуджено за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі, на підставі ст. 75, 76 КК України від відбування покарання звільненого з іспитовим строком 1 рік то зазначений вирок слід виконувати окремо.

Оскільки кримінальне правопорушення ОСОБА_8 вчинено до постановлення вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2024 року, то у відповідності до ч. 4 та ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання суд визначає шляхом частково складання покарань, призначеного даним та вищевказаним вироком.

У строк відбування покарання ОСОБА_8 слід зарахувати частково відбуте ним покарання за попереднім вироком із 28 листопада 2024 року по 19 березня 2025 року.

Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує із ОСОБА_8 на користь держави вартість проведеної по справі товарознавчої експертизи у сумі 785 грн. 05 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 369-371, 373-374, 376, 377 КПК України, суд,

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

У відповідності до ч. 4 та ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначеного даним вироком та вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2024 року остаточну міру покарання ОСОБА_8 призначити у виді 5 (п`яти) років 7 (семи) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 обраховувати із 20 березня 2025 року.

У строк відбування покарання ОСОБА_8 , зарахувати частково відбуте ним покарання призначеного вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 04.12.2024 року за період із 28 листопада 2024 року по 19 березня 2025 року.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 20.06.2022 року виконувати окремо.

Стягнути із ОСОБА_8 на користь держави витрати за проведення товарознавчої експертизи у розмірі 785 грн. 05 коп.

Речовий доказ:

-куртка чоловіча синього кольору з капюшоном, всередині якої міститься напис «UMBRO», розмір XXL, 100% NYLON, MADE IN CHINA залишити власнику ОСОБА_10 .

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію судового рішення негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору, іншим учасникам судового провадження та не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_13