печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

до провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, яке було вилучено 02.04.2025 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001223 від 05.07.2023.

Вказане клопотання обґрунтовує тим, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України за процесуальним керівництвом Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 05.07.2023 за № 0001223 від 05.07.2023 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а також за фактами вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Офісу Генерального прокурора.

Установлено, що до Головного слідчого управління Національної поліції України з Департаменту боротьби з наркозлочинністю НП України надійшло повідомлення про виявлення кримінального правопорушення. Відповідно до надісланих матеріалів встановлено, що на території України, громадян України - ОСОБА_7 , організував злочинну організацію з міжнародними зв`язками, до складу якої в різний період часу залучено близько двадцяти осіб. Зазначена організація, має побудову, включає в себе наявність керівництва (лідерів), чітко визначену підпорядкованість рядових членів об`єднання його керівникам, загально визначені правила поведінки і конспірації, направлені на досягнення єдиного злочинного задуму одержання неправомірної вигоди від незаконного контрабандного пересилання (постачання) та збуту особливо-небезпечного наркотичного засобу «Кокаїн» на території України у великих та особливо великих розмірах.

Крім того, у ході досудового розслідування в кримінальному провадженні № 0001223 від 05.07.2023 встановлено, що члени злочинної організації займаються незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту наркотичних засобів, а також незаконним їх збутом на території України.

У ході досудового розслідування згідно рапорту старшого оперуповноваженого в ОВС Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України ОСОБА_8 від 04.12.2024, встановлено, що до вчинення вказаних правопорушень (злочинів) причетні наступні особи: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24

02.04.2025 у період з 07:28 год. по 10:14 год. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_25 від 10.03.2025 у справі № 757/11197/25-к проведено обшук приміщення квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у ході якого серед іншого було виявлено та вилучено грошові кошти - номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 77400 (сімдесят сім тисяч чотириста) доларів США, номіналом 1000 (одна тисяча) гривень на загальну суму 201000 (двісті одна тисяча гривень) гривень, номіналом 200 (двісті) гривень на загальну суму 20000 (двадцять тисяч) гривень, номіналом 100 (сто) гривень на загальну суму 10000 (десять тисяч) гривень та одна купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав з підстав у ньому зазначених.

Адвокат в судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, просив відмовити.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Статтею 98 КПК України, визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 2 ст. 168 КПК України передбачено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Частиною 10 ст. 170 КПК України, передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно абзацу 2 ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Надані суду матеріали свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що їх сукупність, відповідно до вимог ст. 170 КПК України, є достатньою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Посилання адвоката на необґрунтованість клопотання, повністю та беззаперечно спростовано долученими до клопотання про накладення арешту документами та прокурором під час судового засідання.

Таким чином, адвокатом не було належним чином спростовано доводи прокурора та не було доведено наявність обставин, в разі існування яких, слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в задоволенні клопотання про накладення арешту на майно, як про це ініційовано питання адвокатом.

Дослідивши надані матеріали, заслухавши пояснення прокурора, заперечення адвоката, враховуючи відповідно до вимог ст. 173 КПК України наявність даних про достатність доказів, що вказують на наявність ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 3 ст. 307 КК України, наявність даних про належність майна, на яке прокурор просить накласти арешт, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає необхідним задовольнити клопотання, накласти арешт на майно, оскільки вважає наявні передбачені ст. 170 КПК України підстави для його накладення, та заборонити розпоряджатися та використовувати зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 372, 392, 532 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке було вилучено 02.04.2025 в ході проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в рамках кримінального провадження № 0001223 від 05.07.2023, а саме на: грошові кошти - номіналом 100 (сто) доларів США на загальну суму 77400 (сімдесят сім тисяч чотириста) доларів США, номіналом 1000 (одна тисяча) гривень на загальну суму 201000 (двісті одна тисяча гривень) гривень, номіналом 200 (двісті) гривень на загальну суму 20000 (двадцять тисяч) гривень, номіналом 100 (сто) гривень на загальну суму 10000 (десять тисяч) гривень та одна купюра номіналом 500 (п`ятсот) гривень.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1