Справа № 740/4213/25
Провадження № 1-кп/740/481/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2025 року місто Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючої судді ОСОБА_1

розглянувши у порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження в приміщенні Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області, кримінальне провадження №0000183 від 07.07.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ніжин Чернігівської області, громадянина України, не одруженого, маючого базову середню освіту, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2022 та 2023 року народження, раніше неодноразово судимого, останній раз судимий 19.07.2024 вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області за ч.1 ст.309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України,

встановив:

у ході проведення дізнання встановлено, що вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.07.2024 у справі №740/3429/24 ОСОБА_2 притягнуто до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України та призначено покарання у виді 1 року пробаційного нагляду. При цьому покладено обов?язки передбачені ч. 2, п.4 ч.3 ст.59-1 КК України, про що ОСОБА_2 був належним чином обізнаний. Вказаний вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області набрав законної сили 19.08.2024.

Після набрання зазначеним вироком суду законної сили ОСОБА_2 , діючи умисно, з особистого мотиву, з метою задоволення особистих потреб, достовірно знаючи про наявність вироку суду, яким його зобов?язано з?являтись згідно встановлених днів на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, а саме перший та третій понеділки кожного місяця, будучи ознайомленим із вищевказаним вироком та постановою про встановлення днів явки, маючи реальну можливість їх виконати, будучи при цьому належним чином повідомлений про кримінальну відповідальність за невиконання рішення суду, підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч.1 ст.129-1 Конституції України, відповідно до якої судове рішення є обов?язковим до виконання, та ч.2 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, є обов?язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об?єднаннями на всій території України, не з?явився на реєстрацію без поважних причин 21.10.2024, 02.06.2025 та 16.06.2025, тим самим ухилявся від відбування призначеного покарання чим порушив виконання вироку суду.

Ухиленням від відбування покарання у виді пробаційного нагляду є систематичне невиконання засудженим обов?язків, передбачених статтею 491 цього Кодексу, або вчинення адміністративних правопорушень, зникнення з місця проживання, створення умисних перешкод для функціонування електронного засобу контролю та нагляду. Систематичним вважається невиконання без поважних причин три і більше разів обов?язків, передбачених статтею 491 цього Кодексу, покладених на особу рішенням суду, або вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень.

Частинами 2, 3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором зазначено, що під час досудового розслідування підозрюваний беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності, про що мається відповідна заява. Згідно положень ч.1 ст.302 КПК України просить суд розглянути обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_2 , у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника адвоката ОСОБА_3 , в якій останній зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінального проступку він визнає беззаперечно, згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, які викладені в обвинувальному акті та з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Підозрюваним надана згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що засвідчено його та захисника підписами.

Відповідно до ч. ч. 2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Обвинувачений ОСОБА_2 в поданій заяві обставини вчинення кримінального проступку, встановлені органом дізнання не оспорює, вважає, що вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого тиску.

Таким чином, обставини вчинення ОСОБА_2 кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, учасниками судового провадження не оспорюються, а отже суд, вивчивши матеріали обвинувального акту та матеріали кримінального провадження, керуючись законом та оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, та сукупність зібраних доказів з достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення, дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченого ОСОБА_2 у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом.

Дії обвинуваченого ОСОБА_2 кваліфіковані вірно за ч.3 ст.389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді пробаційного нагляду.

При обранні ОСОБА_2 виду та міри покарання, суд відповідно до вимог ст.65 КК України виходить із загальних засад призначення покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, особу винного, його вік, не перебуває на обліках у лікарів-психіатра та нарколога, відсутність скарг з місця проживання, не притягувався до адміністративної відповідальності.

До обставин, що пом`якшують покарання, передбачені ст.66 КК України, суд відносить щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно обрати покарання в межах санкції ч.3 ст.389 КК України у виді обмеження волі.

Після ухвалення 19.07.2024 Ніжинськом міськрайонним судом Чернігівської області вироку щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст.309 КК України та призначення йому покарання у виді 1 року пробаційного нагляду, він до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, а саме ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду. Тому згідно з правилами ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, суд вважає необхідним приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком частково, а саме 1 місяць пробаційного нагляду, що відповідно до п.5 ч.1 ст.72 КК України відповідає 1 місяцю обмеження волі.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 , попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід ОСОБА_2 не обирався, підстав для обрання запобіжного заходу ОСОБА_2 судом не встановлено.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст.ст.381-382, ст.ст.368-371, 373-374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.3 ст.389 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 19.07.2024 частково - 1 місяць пробаційного нагляду, перевівши його у 1 місяць обмеження волі з урахуванням п.5 ч.1 ст.72 КК України та остаточно призначити ОСОБА_2 за сукупністю вироків покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з дня прибуття і постановки його на облік у виправному центрі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_2 не обирати.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст.ст.381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1