18 червня 2025 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
22.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
13.05.2025 на підставі доручення прокурора, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 повідомлено про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Враховуючи, що ОСОБА_4 проходить військову службу у ВЧ НОМЕР_1 з метою виконання вимог ст. 290 КПК України 14.05.2025 підозрюваного ОСОБА_4 викликано через адміністрацію ВЧ НОМЕР_1 , де він проходить службу на 15, 16, 17, 19, 20, 21, 22, 23 травня 2025 року. Працівниками ВЧ НОМЕР_1 в усній формі було повідомлено, що ОСОБА_4 направлено у відрядження у Полтавську область терміном до 12 червня 2025 року. Однак на адресу СУ ГУНП в Запорізькій області будь-які документальні підтвердження про поважність неприбуття на виклик не надходили. Далі, 06.06.2025 ОСОБА_4 через адміністрацію ВЧ НОМЕР_1 було викликано до СУ ГУНП в Запорізькій області на 10,11,12,13,16 червня 2025 року. В усній формі працівниками ВЧ НОМЕР_1 було повідомлено, що 12 червня 2025 року ОСОБА_4 повертається до місця дислокації підрозділу, в якому він проходить військову службу. Таким чином, підозрюваним ОСОБА_4 не було повідомлено про поважність неприбуття на виклик (проігноровано) виклик 13 червня 2025 року.
Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 19 травня 2025 року ознайомився з матеріалами кримінального провадження у повному обсязі.
14.06.2025 підозрюваний ОСОБА_4 прибув до СУ ГУНП в Запорізькій області з метою ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, де у період часу з 13 годин 10 хвилин по 14 годин 24 хвилин ознайомився з томом №2 з 1 по 16 аркуш. Також 16.06.2025 ОСОБА_4 у період часу з 10 годин 02 хвилин по 10 годин 36 хвилин ознайомився з томом №2 з 17 по 31 аркуш. Враховуючи викладене орган досудового розслідування приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 зловживаючи своїми процесуальними правами порушує принцип розумності строків, передбаченого ст.ст. 7 та 28 КПК України, з метою створення перешкод для направлення у встановлені законом строки даного кримінального провадження до суду для розгляду по суті.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав, просив його задовольнити з підстав викладених в ньому.
Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання слідчого, посилаючись на його необґрунтованість.
Вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим матеріали, що обґрунтовують подане клопотання, слідчий суддя дійшов наступних висновків.
22.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.
13.05.2025 на підставі доручення прокурора, підозрюваному ОСОБА_4 та його захиснику адвокату ОСОБА_5 повідомлено про закінчення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також надано матеріали кримінального провадження для ознайомлення.
Згідно з ч. 1, 3, 5 ст. 28 КПК України під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень. Критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень. Кожен має право, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк або стало предметом судового розгляду, або щоб відповідне кримінальне провадження щодо нього було закрите.
Відповідно до ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.
Згідно зі ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ та можливість скопіювати або відобразити відповідним чином будь-які речові докази або їх частини, документи або копії з них, а також надати доступ до приміщення або місця, якщо вони знаходяться у володінні або під контролем держави, і прокурор має намір використати відомості, що містяться в них, як докази у суді.
Право на ознайомлення з усіма матеріалами досудового розслідування гарантує реалізацію конституційного права підозрюваного на отримання інформації, зокрема, щодо суті пред`явленого обвинувачення та стану розгляду справи, а також забезпечує підозрюваному чи його захиснику можливість підготувати захист від пред`явленого обвинувачення.
Отже, право на ознайомлення із матеріалами досудового розслідування та право на отримання інформації про закінчення розслідування у кримінальному провадженні є складовими конституційного права на захист.
Водночас, ознайомлення підозрюваного чи його захисника з матеріалами досудового розслідування є елементом кримінального судочинства і його порядок відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 92 Конституції України визначається законами України.
Відтак, право на таке ознайомлення не є абсолютним, про що також зазначив Конституційний Суд України у рішенні по справі № 1-4/2012 про ознайомлення обвинуваченого і захисника з матеріалами кримінальної справи. Ознайомлення обвинуваченого чи його захисника з матеріалами справи в межах розумних строків відповідає завданням кримінального судочинства, визначеним у ст. 2 КПК України, що з одного боку забезпечує реалізацію прав і свобод людини і громадянина, а з іншого вимагає від особи відповідальної поведінки, зумовленої законними потребами, інтересами інших осіб (зокрема, потерпілого) та суспільства в цілому.
Згідно із ч. 10 ст. 290 КПК України у разі зволікання при ознайомленні з матеріалами, до яких надано доступ, слідчий суддя за клопотанням сторони кримінального провадження з урахуванням обсягу, складності матеріалів та умов доступу до них зобов`язаний встановити строк для ознайомлення з матеріалами, після спливу якого сторона кримінального провадження або потерпілий вважаються такими, що реалізували своє право на доступ до матеріалів.
Конституційний Суд України вважав, що положення КПК України щодо визначення сторонам строку для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження узгоджуються з практикою Європейського Суду з прав людини та з підпунктом «b» пункту 3 статті 6 Конвенції, відповідно до якого кожен обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право мати час і можливості для підготовки свого захисту.
Таким чином, враховуючи обсяг, складність матеріалів та умови безперешкодного доступу до них підозрюваному, вихідні дні, а також те, що ознайомлення здійснюється у робочі дні, розумний час для вивчення матеріалів, підготовки клопотань, задля недопущення порушення прав учасників даного кримінального провадження, з метою забезпечення підозрюваному конституційного права на захист, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 290 КПК України, слідчий суддя, -
Клопотання слідчого задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1