печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудлайф Апарт», про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0001195,

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт», в порядку ст. 174 КПК України, в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року у справі №757/56264/23-к, а саме на земельну ділянку: :22:002:0507, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», ; земельну ділянку: :22:002:1588, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2 частка), ОСОБА_4 (1/2 частка) РНОКПП НОМЕР_1 ; земельну ділянку: :22:002:1589, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2 частка), ОСОБА_4 (1/2 частка) РНОКПП НОМЕР_1 ; земельну ділянку: :22:002:1593, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2частка), ОСОБА_4 (1/2 частка) РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання сторона захисту зазначає, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року у справі №757/56264/23-к було задоволено клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні № 0001195, зокрема на зазначені у клопотанні земельні ділянки.

Щодо земельної ділянки кадастровий номер: :22:002:0507, то згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯМ671704, виданого 22.10.2012 Відлілом Держкомзему м. Яремче, Івано- Франківської обл. власником даної земельної ділянки є ОСОБА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

В подальшому 30 січня 2014 року, ОСОБА_5 продав дану земельну ділянку ОСОБА_6 ( частину) та ОСОБА_7 (1/2 частини), факт підтверджується договором- купівлі продажу.

Так, 03.02.2018 року ОСОБА_6 , шляхом укладання договору купівлі- продажу частки земельної ділянки набув у власність частину земельної ділянки, яка належала ОСОБА_7 факт підтверджується договором-купівлі продажу.

19.03.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом укладання акту приймання-передачі майна передав вказану земельну ділянку в рахунок свого вкладу у статутний капітал ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», даний факт підтверджується актом приймання-передачі майна посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 19.03.2019, згідно якого вбачається, що дійсно земельна ділянка, кадастровий номер :22:002:0507 для будівництва і обслуговування готельної та господарської інфраструктури для надання туристичних послуг, адреса об?єкта: АДРЕСА_2, належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,1524 га, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_10 03.02.2018 за реєстровим № 82, право власності зареєстровано в ДРРГ на нерухоме майно 03.02.2018, номер запису про право власності: 24665806, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 10 та на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_11 30.01.2014 року за реєстровим № 75, право власності зареєстровано в ДРРП на нерухоме майно 30.01.2014 року, номер запису про право власності: 4501368, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 10. Даний факт підтверджується актом приймання-передачі майна.

Щодо земельної ділянки кадастровий номер: :22:002:1588, то згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯК983130,виданий 01.03.2012 Відділом Держкомзему м. Яремче Івано- Франківської області. Згідно якого власником даної земельної ділянки площею 0,0078 га є ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

В подальшому 31 січня 2014 року ОСОБА_12 продав дану земельну ділянку ОСОБА_4 ( частину) та ОСОБА_7 (1/2 частини), факт підтверджується договором-купівлі продажу у частки земельної ділянки набув у власність 1/2 частину земельної ділянки, яка належала ОСОБА_7 факт підтверджується договором-купівлі продажу.

19.03.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом укладання акту приймання-передачі майна передав вказану земельну ділянку в рахунок свого вкладу у статутний капітал ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», даний факт підтверджується актом приймання-передачі майна посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 19.03.2019, згідно якого вбачається, що дійсно земельна ділянка, кадастровий номер :22:002:1588 для будівництва і обслуговування готельної господарської інфраструктури для надання туристичних послуг, адреса об?єкта: АДРЕСА_2, належала ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки, площею 0,1524 га, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 03.02.2018 за реєстровим N? 82, право власності зареєстровано в ДРРГ на нерухоме майно 03.02.2018, номер запису про право власності: 24665806, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 10 та на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_11 30.01.2014 року за реєстровим N? 75, право власності зареєстровано в ДРРІ на нерухоме майно 30.01.2014 року, номер запису про право власності: 4501368, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 10. Даний факт підтверджується актом приймання-передачі майна.

Щодо земельної ділянки кадастровий номер: :22:002:1589, то згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯК983130, виданий 01.03.2012 Відділом Держкомзему м. Яремче Івано- Франківської області. Згідно якого власником даної земельної ділянки площею 0,0078 га є ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

В подальшому 31 січня 2014 року ОСОБА_12 продав дану земельну ділянку ОСОБА_4 ( частину) та ОСОБА_7 (1/2 частини), факт підтверджується договором-купівлі.

Так, 03.05.2018 року ОСОБА_6 , шляхом укладання договору купівлі- продажу частки земельної ділянки набув у власність частину земельної ділянки, яка належала ОСОБА_7 факт підтверджується договором-купівлі продажу

19.03.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом укладання акту приймання-передачі майна передав вказану земельну ділянку в рахунок свого вкладу у статутний капітал ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», даний факт підтверджується актом приймання-передачі майна посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 19.03.2019, згідно якого вбачається, що дійсно земельна ділянка, кадастровий номер :22:002:1589, площею 0,0071 га, для будівництва і обслуговування готельної та господарської інфраструктури для надання туристичних послуг, адреса об?єкта: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , 03.05.2018 року за реєстровим N?234, право власності зареєстровано в ДРРП на нерухоме майно 03.05.2018 року, номер запису про право власності: 25981345 реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 10.

27 грудня 2023 року ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , не будучи обізнаним про факт існування ухвали про арешт його частки (1/2 частка), продав частину земельної ділянки ТОВ «Гудлайф Буковель» (на даний час Гудлайф Апарт) .

Щодо земельної ділянки: :22:002:1593, то згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯК983133, виданий 01.03.2012 Відділом р Держкомзему м. Яремче, Івано-Франківської обл., згідно якого власником даної земельної ділянки площею 0,0094 га є ОСОБА_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 .

В подальшому 31 січня 214 року ОСОБА_12 продав дану земельну ділянку ОСОБА_4 ( частину) та ОСОБА_7 1/2 частину, факт підтверджується договором-купівлі продажу.

Так, 03.05.2018 року ОСОБА_6 , шляхом укладання договору купівлі- продажу частки земельної ділянки набув у власність частину земельної ділянки, яка належала ОСОБА_7 факт підтверджується договором купівлі- продажу.

19.03.2019 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом укладання акту приймання-передачі майна передав вказану земельну ділянку в рахунок свого вкладу у статутний капітал ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», даний факт підтверджується актом приймання-передачі майна посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_9 від 19.03.2019. згідно якого вбачається що дійсно земельна ділянка, кадастровий номер :22:002:1593, площею 0,0094 га, для будівництва і обслуговування готельної та господарської інфраструктурі для надання туристичних послуг, адреса об?єкта: АДРЕСА_2, яка належить ОСОБА_6 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу 1/2 частки земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом Яремчанського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , 03.05.2018 року за реєстровим N?232, право власності зареєстровано в ДРРП на нерухоме майно 03.05.2018, номер запису про право власності: 25978364, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 10.

27 грудня 2023 року ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , не будучи обізнаним про факт існування ухвали про арешт його частки (1/2 частка) продав частину земельної ділянки ТОВ «Гудлайф Буковель» (на даний час Гудлайф Апарт) .

Таким чином, ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт» є добросовісними набувачами земельних ділянок та вказані ділянки з моменту їх набуття третім особам не відчужувалася.

Кримінальне провадження № 0001195 зареєстроване 06.10.2020, повідомлення про підозру службовим особам ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт» не вручалося, службові особи ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт» також не є будь-яким іншими учасниками кримінального провадження № 0001195, даних, які б свідчили про те, що арештоване майно набуто товариствами протиправним шляхом, в ухвалі про накладення арешту не вказано. Таким чином арештоване майно неможливо використовувати як доказ у даному кримінальному проваджені, немає підстав для застосування ч. 2 статті 170 КПК України, не встановлено розумності та співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, власникам майна ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт», які не є суб`єктами кримінального провадження.

З огляду на вищенаведене, представник власника майна вважає, що накладення арешту на земельні ділянки є необгрунтованим. Таке обмеження права власності чинить тиск на власників майна та порушує їх права, а тому така позиція органу досудового розслідування не співмірна зі збитками, які можуть бути понесені власником.

До суду надійшла заява адвоката ОСОБА_3 про розгляд клопотання за його відсутності, одночасно просив клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор до суду надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та письмові заперечення.

Слідчий суддя, враховуючи належність повідомлення про час та місце розгляду клопотання сторін та надані ними заяви, визнав можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Вивчивши клопотання, дослідивши долучені матеріали, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, приходить до наступного висновку.

Слідчими Управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001195 від 06.10.2020 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 368, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що колишній начальник Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_13 разом з колишнім заступником начальника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, нині заступник-начальник управління надання адміністративних послуг ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, ОСОБА_14 , колишнім заступником начальника ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області, нині в.о. директора ДП «Івано-Франківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» ОСОБА_15 , колишнім начальником ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області ОСОБА_16 (нині не працює), колишнім заступником - начальником інспекції Держгеокадастру Івано-Франківської області ОСОБА_17 (наразі офіційно не працює), колишнім начальником відділу Держгеокадастру м. Надвірної ОСОБА_18 , колишнім кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру м. Івано-Франківська, нині начальник земельного відділу в Рожнятівській ОТГ ОСОБА_19 , кадастровим реєстратором відділу Держгеокадастру м. Надвірна Івано-Франківської області ОСОБА_20 , директором ТОВ «НВО «Геогруп» ОСОБА_21 , ФОП « ОСОБА_22 » ОСОБА_22 , директором ТОВ «ВААР» ОСОБА_23 , директором ТОВ «Гектар ІФ» ОСОБА_24 організували злочинну схему щодо незаконного розподілу земельних ділянок, частина з яких являється землями лісового фонду.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 11.12.2023, у кримінальному провадженні № 0001195, накладено арешт, серед іншого, на земельну ділянку: :22:002:0507, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», ; земельну ділянку: :22:002:1588, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2 частка), ОСОБА_4 (1/2 частка) РНОКПП НОМЕР_1 ; земельну ділянку: :22:002:1589, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2 частка), ОСОБА_4 (1/2 частка) РНОКПП НОМЕР_1 ; земельну ділянку: :22:002:1593, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2частка), ОСОБА_4 (1/2 частка) РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на практику Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, який ратифікований Верховною Радою України 17 липня 1997 року ,кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції», заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», від 22.09.1994, Series А №296-А, п. 42, та «Кушоглу проти Болгарії», заява № 48191/99, пп. 49 - 62, від 10.10.2007).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A N 98).

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З матеріалів клопотання вбачається, що ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт» набули права власності на арештовані земельні ділянки у законний спосіб на підставі наданих документів, що свідчить про відсутність будь-яких обмежень на час їх придбання.

Таким чином, ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт» є добросовісними набувачами арештованих земельних ділянок.

Разом з тим, досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001195 триває з 2020 року, повідомлення про підозру службовим особам ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт» не вручались, а відтак підстави для накладення арешту на майно останніх з метою конфіскації відсутні. Даних, які б свідчили про те, що арештоване майно відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, слідчому судді не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, арешт на земельні ділянки був накладений у 2023 році, що свідчить про те, що в органу досудового розслідування було достатньо часу для з`ясування питання законності набуття права власності земельної ділянки, яка належить ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт».

Таким чином, органом досудового розслідування не надано слідчому судді достатніх та належних даних для висновку про наявність підстав, які б виправдали тримання майна, належного ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт» під арештом.

За таких обставин, накладення арешту на зазначене майно є нерозумним та неспіврозмірним обмеженням права власності відносно завдань кримінального провадження.

Статтями 7, 16 КПК України, визначено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Крім того, як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, прокурор та/або слідчий слідчому судді доказів, що земельна ділянка відповідають критеріям речового доказу, не надали.

За таких обставин, враховуючи, що досліджені в судовому засідання матеріали не містять достатніх фактичних даних, які б свідчили про те, що земельні ділянки, які належить ТОВ «Арлевиль», ТОВ «Гудлайф Апарт», набуто в результаті вчинення злочину та/або є предметом кримінального правопорушення, що виправдовувало втручання держави у право на мирне володіння майном у контексті забезпечення справедливого балансу між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту прав конкретної особи, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту майна є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 98, 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль», Товариства з обмеженою відповідальністю «Гудлайф Апарт», про скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження №0001195- задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 11.12.2023 року, а саме на:

- земельну ділянку, кадастровий номер: :22:002:0507, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», ;

???- земельну ділянку кадастровий номер: :22:002:1588, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2 частка) та ТОВ «ГУДЛАЙФ АПАРТ» (1/2 частка);

- земельну ділянку кадастровий номер: :22:002:1589, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2 частка), ТОВ «ГУДЛАЙФ АПАРТ» (1/2 частка);

- ???земельну ділянку кадастровий номер:: :22:002:1593, яка на праві приватної власності належить ТОВ «АРЛЕВИЛЬ», (1/2 частка), ТОВ «ГУДЛАЙФ АПАРТ» (1/2 частка).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1