САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2795/25
Провадження №1-кс/726/901/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2025 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи ТУ БЕБ у Чернівецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із скаргою на бездіяльність уповноваженої особи ТУ БЕБ у Чернівецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

У скарзі зазначає, що 12.08.2025 року він звернувся до уповноважених осіб ТУ БЕБ в Чернівецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 . Так, 19.08.2025 року скаржник отримав відповідь суб`єкта оскарження, згідно якої заява не містить об`єктивних даних на внесення відомостей до ЄРДР, крім цього заяву було віднесено до категорії заяви, де на думку детектива відсутні підстави для внесення відомостей до ЄДРД, що на думку скаржника не відповідає дійсності.

Заявник вважає, таку бездіяльність незаконною, яка приховує вчинення описаного злочину, а тому просить слідчого суддю постановити ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб ТУ БЕБ в Чернівецькій області внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за його заявою.

В судове засідання скаржник, не з`явився, однак направив заяву в якій просив скаргу слухати у його відсутність та зобов`язати уповноважених осіб ТУ БЕБ в Чернівецькій області внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування за його заявою.

Детектив ТУ БЕБ в Чернівецькійобласті до слідчогосуддітакож не прибув, але направив до судузаяву про розглядскарги без йогоучасті у зв`язкуіззанятістю.

Дослідивши письмові матеріали додані до скарги, слідчий суддя встановив таке.

Із долучених до скарги матеріалів, слідчим суддею було встановлено, що 12.08.2025 року, ОСОБА_3 звернувся до ТУ БЕБ у Чернівецькій області із заявою про вчинення кримінального правопорушення у якій вказав, що ОСОБА_4 , мешканець м. Чернівці систематично здійснює незаконне переміщення товарів з території України до Великобританії автомобільним транспортом без належного митного оформлення, ліцензій, сертифікатів та дозволів. Просив невідкладно внести відповідні відомості до ЄРДР.

У відповідь на вказану заяву, 19.08.2025 року було складено лист № 21/3.4/521-25, який у подальшому направлено заявнику, детективом ОСОБА_5 листі зазначено, що підставою для внесення відповідних відомостей до ЄРДР за заявою особи, є відомості та фактичні дані, які вказують на ознаки вчинення особою кримінального правопорушення передбаченого статтею КК України, яка є підслідною для органів БЕБ України.

Зазначено, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатньо об`єктивні данні, які дійсно свідчать про ознаки конкретного кримінального правопорушення, реальність конкретної події. Якщо ж такі відомості відсутні, вони не вважаються такими, що підлягають обов`язковому внесенню до ЄРДР.

Підставами вважати заяву прийнятою є наявність даних про ознаки злочину. Такими даними є існування доказів, що підтверджують реальність події злочину, зокрема час, місце, спосіб, шкода та інше.

Також зазначено, що зі змісту даної заяви неможливо встановити розмір ухилення від сплати податків ОСОБА_4 , період такого ухилення, осіб причетних до даного діяння та відсутні відомості щодо вчинення вказаною особою суспільно небезпечного протиправного діяння, яке б передувало легалізації (відмиванню) доходів. Таким чином, в ТУ БЕБ в Чернівецькій області на даний час відсутні підстави для внесення відомостей про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР.

Детективом також було повідомлено, що з метою подальшого аналізу та моніторингу викладеної інформації щодо діяльності ОСОБА_4 , дану заяву було направлено до управління аналізу інформації та управління ризиками ТУ БЕБ у Чернівецькій області.

Інших матеріалів по суті викладеного, які б підлягали дослідженню під час розгляду, скарга не містить.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, дізнавача прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Вищезазначена бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем, прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Так, згідно ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч 1 ст. ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Так, порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за № 298. Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5 статті 214 КПК України.

Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Чинним КПК закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки). Проте, така спрощена процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Як зауважив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ (далі - ВССУ) у Листі від 12.01.2017 № 9-49/0/4-17) «Про практику розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування» питання правової оцінки заяви чи повідомлення на предмет обґрунтованості викладених у них відомостей, що свідчать саме про кримінальне правопорушення, є складним і неоднозначним, і воно характеризує стан судової практики розгляду аналізованої категорії скарг.

Слід звернути увагу на те, що правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Інформація, стосовно обставин вчинення кримінального правопорушення, необхідна для визначення того, що ставиться питання про вчинення саме кримінального правопорушення, та можливості спрямувати орган досудового розслідування на його розкриття, зібрання відповідних доказів.

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України від 17.06.2020, згідно пункту 5 мотивувальної частини якого зазначено, що «встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питаньта за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Також і Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у своїй постанові від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18) наголосив: «...якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин...».

«…слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

Таким чином, закон передбачає необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення на основі вказаних критеріїв.

Кримінально-процесуальним законодавством не встановлено порядок та зміст викладу відомостей про кримінальні правопорушення в заявах або повідомленнях. Проте, надаючи оцінку таким відомостям, прокурор, слідчий, за змістом ст. 214 КПК України, повинні переконатися у наявності в них даних, що вказують на об`єктивні ознаки підготовки, вчинення, приховування кримінального правопорушення.

Позиція щодо автоматичної реєстрації відомостей по всіх заявах і повідомленнях, які надходять до слідчого, прокурора, дізнавача для порушення кримінального провадження, про яку вказує скаржник є помилковою, адже сама норма КПК опосередковано містить вимогу наявності відомостей про кримінальне правопорушення

Отримавши заяву про злочин, уповноважена особа повинна перевірити наявність у заяві інформації, яка може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а саме про наявність чи відсутність ознак кримінального правопорушення, що не є тотожним встановленню складу злочину. Відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки, або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

Окрім того, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, а також відомості про попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність вносяться виключно реєстратором заяви про кримінальне правопорушення, що чітко передбачено вимогами ст. 214 КПК України і Наказом № 298 від 30.06.2020 року. Таким чином, для визначення попередньої правової кваліфікації, необхідним є виклад обставин вчинення кримінального правопорушення, який повинен бути зазначений у заяві про вчинення злочину.

Детально вивчивши та надавши оцінку заяві ОСОБА_3 , слідчий суддя вважає, що вона не містить відомостей, які б вказували на вчинення будь-яким суб`єктом кримінального правопорушення, а посилання заявника на ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ст.ст. 212, 209, 201-3 КК України є лише суб`єктивним викладом обставин та припущеннями заявника, суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій, а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Разом із тим, на переконання слідчого судді, дані обставини могли б лежати у площині кримінальної юрисдикції у контексті умисного невиконання судового рішення та/чи у площині цивільної юрисдикції, виходячи із положень про відшкодування завданої шкоди. Однак на підставі посилань заявника, із достеменною впевненістю не можна стверджувати, що громадянин ОСОБА_4 систематично здійснює незаконне переміщення товарів з території України до Великобританії автомобільним транспортом без належного митного оформлення, ліцензій, сертифікатів та дозволів, тобто ознак кримінальних правопорушень передбачених ст.ст. 212, 209, 201-3 КК України, що входить до підслідності органів БЕБ. Крім того, заявник не надає будь яких доказів на підтвердження викладеного, із яких слідчий суддя зміг би виснувати хоча б припущення про наявність потенційної можливості існування тих фактів, на які він посилається.

Заявник, не реалізувавши попередньо своє право на отримання інформації щодо тих чи інших відомостей та інформації із доступних джерел, не долучивши будь-яких таких відомостей ані до скарги, ані до заяви про вчинення злочину, тобто не використавши достатній обсяг наданих йому можливостей, передчасно, суб`єктивно, поспішно та, на переконання слідчого судді, необґрунтовано дійшов висновку про потенційну можливість вчинення кримінального правопорушення. Варто зазначити, що за таких умов, за логікою заявника, органи досудового розслідування зобов`язані відкривати кримінальні провадження на підставі будь-яких тверджень, які не підкріплюються будь-якими потенційно прийнятними доводами та щоразу здійснювати їх перевірку шляхом здійснення досудового розслідування виключно тому, що заявник цього бажає. Така логіка є хибною, зважаючи на вищевикладені критерії прийнятності відповідних заяв чи повідомлень.

Дослідивши заяву, із якою скаржник звернувся до органів БЕБ, слідчий суддя доходить висновку про відсутність в такій заяві об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінальних правопорушень, а викладених у заяві обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

Твердження, які зазначені в заяві мають абстрактний характер та ґрунтуються виключно на припущеннях про існування певних фактів, тобто його суб`єктивній оцінні певних подій, адже жодних конкретних відомостей з цього приводу, які могли б бути перевірені в ході досудового розслідування дана заява не містить. Ці твердження мають характер припущення, тому не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення злочинів і що описані в заяві факти потребують перевірки засобами кримінального процесу.

Щодо твердження скаржника про те, що органом ТУ БЕБ у Чернівецькій області проігноровано заяву про злочин та на протязі 24-годин не повідомили про внесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя зазначає, що згідно із долучених детективом ТУ БЕБ у Чернівецькій області доказів, встановлено, що начальником відділу нагляду за додержанням законів територіальними підрозділами БЕБ України Чернівецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , на адресу ТУ БЕБ у Чернівецькій області було скеровано за належністю заяву ОСОБА_7 від 11.08.2025 року, яка надійшла на розгляд детектива 18.08.2025 року. У зв`язку із викладеним суд виснує, що детективом ТУ БЕБ у Чернівецькій області ОСОБА_8 не пропощено 24-годинний строк передбачений КПК України.

Враховуючи викладене, слідчий суддя не вбачає у бездіяльності детектива БЕБ у Чернівецькій області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР ознак неправомірності.

Згідно з вимогами ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора слідчим суддею постановляється ухвала про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Проаналізувавши наведені у скарзі доводи, оцінивши наявні матеріали у їх сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 214, 303-310, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 , на бездіяльність уповноваженої особи ТУ БЕБ у Чернівецькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її проголошення безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду, а особою, без участі якої її постановлено, апеляційна скарга може бути подана протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 02.09.2025 року.

Слідчий суддяОСОБА_1