Справа № 539/492/25
Провадження № 1-кп/539/150/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 р. Лубенський міськрайонний суд Полтавської області

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Лубни кримінальне провадження № 0000010 від 07.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Уренгой Тюменської області російської федерації, громадянина України, РНОКПП: НОМЕР_1 , з професійно-технічною освітою, військовозобов`язаного, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, не депутата, не є особою з інвалідністю, раніше судимого:

20.12.2006 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 2 місяці. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки. 18.12.2007 Лубенським міськрайонним судом іспитовий строк скасовано та направлено в місця позбавлення волі для відбування покарання на строк 3 роки 2 місяці. Звільнено умовно - достроково 16.02.2010 на невідбутий строк 1 рік 1 день;

09.12.2011 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 185, ст. 70 КК України до покарання у виді арешту строком 3 місяці;

05.06.2012 Київським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

02.10.2012 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік;

14.04.2015 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки;

22.05.2018 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

11.09.2019 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Звільнений 29.06.2023 з Олексіївської виправної колонії Харківської області по відбуттю строку покарання;

29.05.2024 Лубенським міськрайонним судом Полтавської області за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки. 14.07.2025 Лубенським міськрайонним судом іспитовий строк скасовано та засудженого направлено для відбування покарання в місця позбавлення волі на строк 5 років,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України,

з участю: прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

суд

ВСТАНОВИВ:

24 лютого 2022 року, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України №64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і діє по теперішній час.

Обвинувачений ОСОБА_3 , будучи раніше неодноразово судимий за вчинення крадіжок чужого майна, в грудні 2024 р., в умовах воєнного стану, повторно скоїв аналогічні кримінальні правопорушення за наступних обставин.

Так, 16.12.2024 приблизно о 10.00 год. він перебував за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої із останнім, в ході чого ОСОБА_5 заснув. В цей час ОСОБА_3 помітив на підвіконні мобільний телефон марки «Samsung А41 64 Gb», на підлозі під етажеркою - плоскогубці невідомої марки з ручкою синього кольору, а на столі - грошові кошти в сумі 2000 грн. та вирішив викрасти вказані речі.

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, з корисливих мотивів, повторно, в умовах воєнного стану, таємно, шляхом вільного доступу викрав належні ОСОБА_5 мобільний телефон марки «Samsung А41 64 Gb», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-25/643-ТВ становить 3349 грн. 67 коп., плоскогубці вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-25/1041-ТВ - 160 грн. 00 коп. та грошові кошти в сумі 2000 грн. Поклавши вищевказані речі до кишень своєї куртки, ОСОБА_3 разом з викраденим майном залишив місце вчинення злочину та розпорядився ним на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 5509 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім цього, в цей же день близько 10.00 год., обвинувачений, перебуваючи за вищевказаною адресою, за місцем проживання потерпілого ОСОБА_5 , коли той заснув після спільного розпиття спиртних напоїв, помітив на столику телевізор марки «Grifon Nova NV32HSB» та вирішив його викрасти.

Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи незаконність і протиправність своїх дій, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих мотивів, повторно, таємно, в умовах воєнного стану, намагався викрасти телевізор марки «Grifon Nova NV32HSB», вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи № СЕ-19/117-25/2106-ТВ становить 5154 грн. 30 коп., але вийшовши з кімнати ОСОБА_5 у загальний коридор, помітив сусідку ОСОБА_6 та кинув телевізор на підлогу і залишив місце вчинення правопорушення.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_3 вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, однак з причин, що не залежали від його волі, не закінчив свій злочинний умисел, оскільки був помічений сторонньою особою.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та пояснив, що дійсно в зазначений день вони разом із ОСОБА_5 вживали спиртні напої в кімнаті за місцем проживання останнього, а коли той заснув, він забрав мобільний телефон потерпілого «Samsung А41 64 Gb», плоскогубці та гроші в сумі 2000 грн.

Потім він хотів винести належний ОСОБА_5 телевізор, але побачивши сусідку потерпілого, кинув телевізор на підлогу та пішов.

Виходячи з того, що обвинувачений винуватим себе визнав у повному обсязі за інкримінованими йому кримінальними правопорушеннями, дав суду показання, які є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються з обставинами, викладеними в обвинувальному акті, за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження, суд, переконавшись у правильному розумінні учасниками процесу змісту обставин справи та наслідків не дослідження всіх доказів по справі, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та вважає достатнім обмежитися допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження в апеляційному порядку.

Судом встановлено, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена повною мірою, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, та за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, в умовах воєнного стану,

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, обвинуваченим вчинено тяжкі злочини, він раніше неодноразово судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-психіатра, лікаря-нарколога не перебуває, проте ухилився від суду, у зв`язку з чим його було оголошено в розшук.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно зі ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого, особу обвинуваченого, який скоїв кримінальні правопорушення в період іспитового строку, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Призначення покарання в такий спосіб є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд вважає за необхідне до призначеного покарання за цим вироком відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати невідбуте покарання, призначене ОСОБА_3 за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2024 року.

Оскільки ОСОБА_3 призначається покарання у виді позбавлення волі, суд вважає необхідним застосувати до нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, який залишити до набрання вироком законної сили.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України необхідно зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_3 , час перебування його під вартою з 14.07.2025 р., а саме взяття його під варту згідно з ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 14.07.2025 р., по день набрання даним вироком законної сили із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Цивільний позов в суді не заявлений.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а питання щодо вимог про стягнення процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до ст.124 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому наступне покарання:

за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 місяці,

за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років, а на підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 місяці.

Відповідно до ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 29.05.2024 у виді 3 місяців позбавлення волі, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати у строк покарання, призначеного ОСОБА_3 , строк попереднього ув`язнення з 14.07.2025 р. по день набрання даним вироком законної сили із розрахунку, що один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Полтавська установа виконання покарань (№23)».

До набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Речовий доказ: мобільний телефон «Samsung Galaxy А41 64 Gb», переданий на зберігання до камери речових доказів Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області, за адресою вул. Монастирська, 4, м. Лубни, Полтавської області, - повернути потерпілому ОСОБА_5 .

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судових експертиз:

товарознавча експертиза № СЕ-19/117-25/643-ТВ від 09.01.2025 1591,80 грн.; товарознавча експертиза № СЕ-19/117-25/1041-ТВ від 15.01.2025 1591,80 грн.; товарознавча експертиза № СЕ-19/117-25/2106-ТВ від 28.01.2025 1591,80 грн., а всього на загальну суму 4775,40 грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 349 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_3 з моменту вручення копії даного вироку в той самий строк.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий ОСОБА_1