Провадження № 1-в/127/203/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2025 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024.

Подання установи мотивоване тим, що ОСОБА_4 засуджено вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 за п. 10 ч. 2 ст. 115, ст. 17, ч. 4 ст. 117, ч. 2 ст. 118 КК України (у редакції станом на 1960р.) ст. 15, ч. 2 ст. 152, ч. 2 ст. 185 КК України до довічного позбавлення волі.

Відповідно до ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість вкраденого, на момент вчинення правопорушення, не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту вироку Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 вбачається, що ОСОБА_4 17.03.2004 здійснив крадіжку на суму 22 грн., у зв`язку із чим начальник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_7 просить суд звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання у ч. 2 ст. 185 КК України.

Прокурор ОСОБА_5 не заперечував щодо задоволення подання, оскільки засуджений ОСОБА_4 вчинив крадіжку на суму 22 грн., дана сума менша за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян за 2004 рік (387 грн.).

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 поклався на розсуд суду у вирішенні подання.

Представник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» у судове засідання не з`явився, проте про дату, час та місце був повідомлений завчасно та належним чином.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

З урахуванням вказаного, суд вважає за можливе проводити розгляд подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_3 у відсутність представник Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)».

Суд, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд має право вирішувати питання, зокрема про звільнення від покарання у випадках, передбачених ч. 2 ст. 74 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, що набрав чинності 09.08.2024, внесено зміни, крім іншого, до ст. 51 КУпАП.

Вказаним законом визначено, що для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 51 «Дрібне викрадення чужого майна», вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення має не перевищувати двох неоподаткованих мінімумів доходів громадян. За таких обставин, в разі викрадення майна на суму більшу, ніж два неоподатковані мінімуми доходів громадян, особу може бути притягнуто до кримінальної відповідальності.

Верховний Суд у постанові від 07.10.2024 по справі № 278/1566/21 сформулював висновок про застосування відповідних частин ст. ст. 185, 190, 191 КК України з урахуванням положень Закону № 3886-ІХ та зазначив, що у ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та п. п. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV ПК України.

Відповідно до п. 5 підрозд. 1 розділ ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподаткований мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного чи кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або порушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 ПКУ для відповідного року.

При цьому, підпунктом 169.1.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України визначено, що податкова соціальна пільга дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2004 рік» прожитковий мінімум для працездатної особи на 01.01.2004 складає 387 грн.

Зі змісту вироку Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 вбачається, що ОСОБА_4 здійснив крадіжку 17.03.2004 на суму 22 грн., що станом на день вчинення кримінального правопорушення складає суму, меншу за два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (387 грн.).

Таким чином, діяння, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України за вчинення якого засуджено ОСОБА_4 вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 підпадає під зміст ст. 51 КУпАП, в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, а тому подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_3 слід задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372, 537, 539 КПК України, ст. 74 КК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Державної установи «Вінницька установа виконання покарань (№ 1)» ОСОБА_3 про звільнення від призначеного покарання засудженого ОСОБА_4 за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 на підставі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 задовільнити.

Звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, у зв`язку з усуненням караності діяння, за яке він був засуджений.

Вважати ОСОБА_4 засудженим за вироком Апеляційного суду Вінницької області від 14.12.2004 за п. 10 ч. 2 ст. 115, ст. 17, ч. 4 ст. 117, ч. 2 ст. 118 КК України (у редакції станом на 1960р.) ст. 15, ч. 2 ст. 152 КК України до довічного позбавлення волі.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: