Справа № 727/820/25
Провадження № 1-кп/727/183/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

судді ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000119 від 17.06.2024 року по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.111 та ч.1 ст.114-1 КК України, -

встановив:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Чернівці перебуває кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.2 ст.111 та ч.1 ст.114-1 КК України.

Частиною 2 статті 331 КПК України передбачено, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Прокурор під час судового засідання подав письмове клопотання, яким просив продовжити строк дії обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Прокурор зазначає, що на даний час існує наявність ризиків, які дають підстави стороні обвинувачення вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснити дії - ризики, передбачені ст.177 КПК України, а саме:

- обвинувачений може переховуватися від суду, що підтверджується тим, що ОСОБА_7 офіційно не працює, стабільного заробітку та стійких соціальних зв`язків не має. Крім того, усвідомлюючи тяжкість скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину проти національної безпеки України, за який законом передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацію майна, та у разі доведення його вини в суді, ОСОБА_7 може отримати покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін. Тому, з метою забезпечення процесуальних обов`язків необхідно ізолювати обвинуваченого на час проведення судового розгляду, так як він не визнає свою вину у вчиненому діянні, свої дії не вважає злочином, що може розцінюватися як спосіб уникнення від кримінальної відповідальності, у тому числі шляхом переховування;

- обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, так як ОСОБА_7 затриманий 03.08.2024 під час вчинення підпалу військового транспортного засобу марки «Skoda Forman». Крім того, як зазначає прокурор, ОСОБА_7 вчиняв підривну діяльність за грошову винагороду протягом тривалого проміжку часу з 17.07.2024 по 03.08.2024, за його безпосередньої участі. Так як обвинувачений ОСОБА_7 співпрацював з представниками країни-агресора, агресія проти України триває, протиправні дії ОСОБА_7 припинені внаслідок його затримання під час вчинення злочину, а не його відмовою від таких дій;

- обвинувачений ОСОБА_7 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме, будучи на волі та маючи доступ до засобів зв`язку, повідомити представникам РФ інформацію, яка може будь-яким чином негативно вплинути на жителів України.

Захисник ОСОБА_7 , адвокат ОСОБА_6 , в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що обраний обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що під час досудового розслідування слідчим суддею Шевченківського районного суду від 05.08.2024 застосовано відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без внесення застави, який у подальшому неодноразово продовжувався в межах строку досудового розслідування, терміном до 03.02.2025 року.

Відповідно до вимог ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно вимог ч.3 ст.331 КПК України за наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Судом встановлено, що станом на даний час провадження знаходиться на етапі розгляду справи по суті, при цьому, суд вважає, що обставини, за якими судом було обрано обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжний захід саме у вигляді взяття під варту, не змінились, інших суттєвих обставин, котрі давали б підстави для зміни запобіжного заходу - суд не вбачає.

При цьому, суд також враховує тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винним у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується та за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, а тому є підстави вважати, що останній, знаючи про тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від органу досудового розслідування та в подальшому від суду.

За змістом п.4 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою може бути застосовано до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Усе вищевикладене підтверджує наявність ризиків, передбачених пунктами 1, 4 та 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений ОСОБА_7 може: переховуватися від суду з метою уникнення покарання, перешкоджати кримінальному провадженню, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Суд враховує, що запобіжний захід має на меті попереджати спроби особи вчиняти дії щодо перешкоджання здійсненню правосуддя, а не бути лише наслідком такого перешкоджання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Так, згідно зі ст.ст.7-9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06. 1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

При цьому, на думку суду, такі ризики як продовження вчинення інших кримінальних правопорушень, перешкоджання кримінальному провадженню, а також переховування від суду цілком доведені, тому, з урахуванням особи обвинуваченого, в своїй сукупності свідчать про очевидну недостатність застосування відносно ОСОБА_7 більш м`якого виду запобіжного заходу.

Інших суттєвих обставин, які б давали підстави для застосування більш м`якого запобіжного заходу судом не встановлені.

Таким чином, з урахуванням ризиків передбачених ст.177 КПК України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігання спробам останнього вчинити інше кримінальне правопорушення, виникає необхідність у продовженні відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, на думку суду, не може запобігти зазначеним ризикам.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне продовжити застосований щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді утримання під вартою строком 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.177, 178, 331, 369-372, ч.2 ст.392 КПК України, -

постановив:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити у повному обсязі.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обрану ухвалою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 05.08.2024 року міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, обчислюючи строк з 09.05.2025 року, без визначення застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити обвинуваченому, прокурору та направити начальнику ДУ «Чернівецький слідчий ізолятор».

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернівецького апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3