УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000018 від 18.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

І. ВИКЛАД ФАКТИЧНИХ ОБСТАВИН ДАНОГО КРИМІНАЛЬНОГО ПРОВАДЖЕННЯ:

Згідно поданого стороною обвинувачення клопотання вбачається, що Підрозділом детективів (на правах самостійного Управління) Територіального управління БЕБ в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000018 від 18.03.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201-1 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлена група осіб яка діє на території Чернігівської області, здійснює контрабанду через митний кордон України через Одеську область лісоматеріалів, пиломатеріалів цінних та рідкісних порід дерев шляхом поданням до митного органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять завідомо неправдиві відомості, що підлягають обов`язковому декларуванню відповідно до законодавства з питань митної справи, які необхідні для підтвердження дотримання встановлених законодавством заборон та обмежень щодо переміщення товарів через митний кордон України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до даної незаконної діяльності можливе причетне ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) та його посадові особи.

Від відділу аналізу інформації та управління ризиками ТУ БЕБ в Одеській області складено аналітичний продукт від 28.03.2025 №25/0/23.13-02-15-25 щодо експорту пиломатеріалів за митними деклараціями №24UA21U5 від 20.08.2024, №24UA36U9 від 14.10.2024, №24UA21U4 від 21.10.2024, №24UA47U0 від 05.11.2024, №24UA71U6 від 12.11.2024, 181 №24UA26U3 від 19.11.2024, №24UA01U6 від 22.11.2024, №24UA12U5 від 03.12.2024, №24UA47U4 від 05.12.2024, №24UA81U5 від 10.12.2024, №24UA08U0 від 13.12.2024, №25UA23U2 від 13.01.2025, №25UA84U9 від 17.01.2025, №25UA96U9 від 23.01.2025 та №25UA64U4 від 27.01.2025, посадовими особами ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » можливо здійснено незаконне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю пиломатеріалів заборонених до вивозу за межі митної території України, у кількості 458,217 м.куб. загальною вартістю 3 210 568,44 грн., шляхом надання документів для проведення митного оформлення які містять недостовірні відомості, щодо походження лісоматеріалів.

Так, до вказаної злочинної діяльності залучено реквізити ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » яке здійснює експорт пиломатеріалу через митні пункти пропуску Одеської області, який виготовляє з лісу-кругляку невідомого походження.

З метою легалізації пиломатеріалу працівники ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримують електронні сертифікати походження пиломатеріалів, використовуючи ТТН-ліс видані від ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та Філії « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ДСГП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » на користь інших суб`єктів підприємницької діяльності.

Зокрема, директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 здійснює купівлю чеків ТТН-ліс у суб`єктів підприємницької діяльності, які працюють на внутрішньому ринку, за готівку в розмірі 250-300 гривень за 1м3 вказаний у ТТН-ліс. Вказана операція має безтоварний характер та здійснюється лише для легалізації необробленого лісу-кругляку отриманого незаконним шляхом.

В ході досудового розслідування на виконання доручення працівниками УСБ України в Чернігівській області встановлено, що директор ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_4 до даної незаконної діяльності залучив ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Відповідно до Інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 - належить ОСОБА_6 .

Так, 16.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси проведено обшук у житловому приміщенні яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , у ході якого виявлено та вилучено:

-товарно-транспортна накладна ліс, серія МОА № 1441126 від 26.03.2025 року.

-мобільний телефон IPhone 14-pro s/n НОМЕР_2 , який належить

ОСОБА_5

17.04.2024 на підставі постанови детектива вилучене майно визнано речовим доказом в рамках означеного кримінального провадження.

30.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси клопотання про арешт вищевказаного майна було повернуто прокурору.

На теперішній час сторона обвинувачення повторно звертається із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна.

ІІ. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОДАНОГО КЛОПОТАННЯ:

Сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що лісничий ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність від імені своїх тестя та тещі - ФОП « ОСОБА_7 » та ФОП « ОСОБА_8 » та в подальшому здійснює реалізацію чеків ТТН-ліс виписаних на останніх на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та спільно з ОСОБА_4 , здійснюють безтоварні (фіктивні) операції щодо лісу-кругляку без відображення у податковій звітності з метою отримання сертифікату походження деревини.

В ході обшуку було оглянуто мобільний телефон IPhone 14-pro s/n M2WN72004F який належить ОСОБА_5 , під час якого встановлено, що на даному пристрої містися інформація що має значення для досудового розслідування, а саме листування з

ОСОБА_4 щодо використання ТТН- Ліс.

Враховуючи, що вказаний мобільний телефон містить сліди кримінального правопорушення та можуть бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, постановою детектива Підрозділу детективів ТУ БЕБ в Одеській області від 17.04.2025 вилучені речі та документи визначено речовими доказами.

Враховуючи вищевикладене, в матеріалах кримінального провадження містяться дані, які дають достатні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон та документи 16.04.2025 під час проведення обшуку можуть бути використаний для проведення контрольно-перевірочної роботи, та проведення судових експертиз.

Виявлені та вилучені в ході обшуку документи та мобільний телефон, є знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

Тому, з метою збереження речових доказів, проведення із ними необхідних обов`язкових (першочергових) слідчих дій, судових експертиз, оглядів, необхідно накласти арешт на вилучені в ході проведення обшуку документи та мобільний телефон.

З урахуванням викладеного у своїй сукупності, сторона обвинувачення просить дане клопотання задовольнити та накласти арешт на зазначене у клопотанні майно.

ІІІ. ПОЗИЦІЯ УЧАСНИКІВ СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ:

Прокурор на адресу суду скерував заяву, відповідно до якої просив розглядати клопотання за його відсутності, а також вказав, що клопотання підтримує у повному обсязі.

Власник майна ОСОБА_9 , будучи належним чином повідомленим про час та дату розгляду клопотання, що підтверджується наявною в матеріалах клопотання довідкою, в судове засідання не з`явився.

IV. ВИСНОВКИ СЛІДЧОГО СУДДІ:

Дослідивши подане клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступних висновків, а також звертає увагу на наступні правові підстави для прийнятого рішення.

(1). Нормативно-правова основа при вирішенні даного клопотання:

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи. Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди (ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ст. 98 КПК України).

(2). Правова підстава та мета арешту майна:

Слідчий суддя враховує, що досудове розслідування в рамках такого кримінального провадження здійснюється за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 201-1 КК України.

Досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, встановлюються усі фактичні обставини, які можуть мати значення для доведення предмету доказування у кримінальному провадженні.

Як вбачається з клопотання, сторона обвинувачення зазначає, що в ході досудового розслідування встановлено, що лісничий ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_5 здійснює підприємницьку діяльність від імені своїх тестя та тещі - ФОП « ОСОБА_7 » та ФОП « ОСОБА_8 » та в подальшому здійснює реалізацію чеків ТТН-ліс виписаних на останніх на користь ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та спільно з ОСОБА_4 , здійснюють безтоварні (фіктивні) операції щодо лісу-кругляку без відображення у податковій звітності з метою отримання сертифікату походження деревини.

При цьому, в ході обшуку було оглянуто мобільний телефон IPhone 14-pro s/n M2WN72004F який належить ОСОБА_5 , під час якого встановлено, що на даному пристрої містися інформація що має значення для досудового розслідування, а саме листування з ОСОБА_4 щодо використання ТТН- Ліс.

Слідчий суддя враховує доводи прокурора у клопотанні та приходить до переконання, що вилучений мобільний телефон та товарно-транспортна накладна ліс можуть містити інформацію, яка може бути використана на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-караних дій, у тому числі й зв`язків власника мобільного телефону з іншими, ймовірно причетними до вчинення кримінальних правопорушень, особами.

У зв`язку з чим, таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від 17.04.2025, а отже, вилучене майно потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження.

Крім того, відносно вилученого технічного пристрою слідчий суддя приходить до переконання, що вочевидь наразі існує необхідність в його додатковому дослідженні, зокрема на наявність видаленої інформації/файлів. Результати проведення такого дослідження можуть стати підставою для прийняття відповідних процесуальних рішень у кримінальному провадженні, оскільки можуть підтвердити або спростувати робочу наразі версію сторони обвинувачення.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя зазначає, що підставою для арешту майна є відповідність вилученого майна до категорії речових доказів (абзац 1 ч. 1 ст. 170 КПК України), при цьому метою арешту майна є необхідність забезпечення збереження речових доказів (п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України).

(3). Завдання, необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 КПК України:

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з підстав та мети застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, вилучене майно відповідає критеріям речових доказів, передбачених ч. 1 ст. 98 КПК України.

Відтак, оскільки майно є речовими доказами в рамках кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що існує ризик його можливого зміни або знищення, в цілях подальшого ймовірного уникнення передбаченої законом відповідальності за ймовірно вчинені дії, у випадку підтвердження їх факту у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У зв`язку з викладеним, з метою забезпечення досягнення завдань кримінального провадження наявна необхідність в накладенні арешту на вилучене майно, з встановленням заборони розпорядження та користування такого майна, з огляду на встановлені вище ризики.

(4). Розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження:

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі "АГОСІ" проти Сполученого Королівства" (AGOSI v. The United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108, п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Слідчим суддею встановлено, що за обставинами даного кримінального провадження втручання у право власності зацікавлених осіб пов`язано із здійсненням кримінального провадження, необхідністю забезпечити збереження речових доказів, а отже, обмеження не є свавільним та відповідає вимогам законності. При цьому дотримано справедливий баланс між вимогами загального суспільного інтересу (у вигляді досягнення завдань кримінального провадження) та вимогами захисту права власності окремих осіб, адже досягнення мети збереження речового доказу неможливо досягти в інший спосіб, ніж арешт майна.

Додатково, слідчий суддя акцентує увагу, що у випадку, якщо в рамках даного кримінального провадження буде спростовано відповідність зазначеного майна категорії речових доказів, зацікавлені особи в порядку ст. 174 КПК України мають процесуальне право на звернення до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт із забороною користування та розпорядження на майно, вилучене в ході проведення обшуку 16.04.2025 у житловому приміщенні яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на:

-товарно-транспортна накладна ліс, серія МОА № 1441126 від 26.03.2025 року.

-мобільний телефон IPhone 14-pro s/n НОМЕР_2 .

Виконання ухвали покласти на прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1