КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/1446/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 грудня 2024 року, -

за участю:

прокурора ОСОБА_9 ,

представника власників майна ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 грудня 2024 року задоволено клопотання прокурора першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2023 та накладено арешт на майно з метою збереження речових доказів, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем фактичного розташування ТОВ «Ітера Ресеч», , а саме у будівлях та спорудах, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0004 за адресою: АДРЕСА_1, а саме на :

- мобільний телефон «S88 Plus», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

- системний блок чорного кольору;

- ноутбук «НР», серійний номер SCD 9141CKC;

- пристрій (радіо-модуль);

- планшет марки «ASUS», моделі «Nexus», імеі НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6», імеі НОМЕР_4 ;

- накопичувач «Seagate» 160 GB, sn: 5MA9F3WV;

- накопичувач «HGST» 750 GB, р/n: 0J33072.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 грудня 2024 року та її скасувати. Повернути ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вилучене у них майно відповідно до протоколу обшуку та опису.

На обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою.

Апелянт вказує на те, що вході проведення обшуку старшим слідчим було вилучено:

- мобільний телефон «S88 Plus», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 який належить та яким користується ОСОБА_7

- ноутбук «НР», серійний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_7

- системний блок чорного кольору, який був вилучений та належить ОСОБА_6

- планшет марки «ASUS», моделі «Nexus», імеі НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6», імеі НОМЕР_4 ; накопичувач «Seagate» 160 GB, sn: 5MA9F3WV; накопичувач «HGST» 750 GB, р/n: 0J33072,поміщено до спец пакету PSP2140046 які знаходились у користуванні ОСОБА_6 .

Проте, вилучення зазначеної мобільної, комп`ютерної техніки та носіїв інформації в ході проведення обшуку прямо суперечить ухвалі слідчого судді Печерського районного суду м. Києва по справі № 757/55671/24-к, від 26 листопада 2024 якою не було надано дозвіл на вилучення мобільних терміналів/смартфонів/телефонів та інших електронних носіїв інформації.

Крім того, із змісту описової частини протоколу обшуку, у слідчого була можливість на місці зняти інформацію з вилученої техніки, як наприклад було здійснено вивантаження інформації. Жодних перешкод під час проведення вказаної слідчої дії не здійснювалось.

Надання мобільної, комп`ютерної техніки та носіїв інформації разом із інформацією, що на них міститься, не є необхідною умовою проведення експертного дослідження, мобільна, комп`ютерна техніка та носії інформації не є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення.

Всупереч ч. 2 ст. 171 КПК України, у клопотанні відсутнє відповідне обґрунтування необхідності арешту майна. Жодним чином не обґрунтовані ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження вилученої мобільної, комп`ютерної техніки та носіїв інформації, а є лише припущеннями.

Апелянт вказує на те, що вилучене майно не є засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення. Зазначена техніка та носії інформації є лише матеріальним носієм інформації, а тому, сама по собі вилучена техніка та носії інформації не є доказом у вказаному кримінальному провадженні, та зняти інформацію з них, орган досудового розслідування не був позбавлений.

На обґрунтування вимог клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження апелянт зазначає, що розгляд клопотання про арешт майна та ухвала слідчого судді оголошувалась без участі власників майна або його представника, та тільки 13 січня 2025 року власникам вилученого майна ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх представнику стало відомо, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суд м. Києва від 31.12.2024 року по справі № 757/61214/24-к було задоволено клопотання прокурора про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника власників майна, який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги та вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали судового провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог пункту 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

Згідно з ч. 1 ст. 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

З урахуванням обставин, щодо пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 грудня 2024 року, які викладені в клопотанні представника власників майна, колегія суддів вважає їх поважними, на підставі чого приходить до висновку щодо поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали.

Як вбачається з матеріалів клопотання, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001867 від 22.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що посадові особи Комунального спеціалізованого підприємства «ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» (код 37577078) у період часу з 2021 року по 2023 роки з метою привласнення коштів державного бюджету з використанням Інтернет площадки відкритих публічних закупівель «Прозоро» організували та провели тендерні закупівлі, предметом яких є «Імплементація змін та доробок до Контрольно-аналітичної диспетчерської служби» на загальну суму 14 457 000 грн.

З метою проведення тендерних закупівель посадові особи КСП «ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» залучили до проведення торгів підконтрольне підприємство ТОВ «ІНТЕЛЕКТУАЛЬНІ РІШЕННЯ» (код 41957490) в особі директора ОСОБА_10 , яке не мало конкурентів.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «ІНТЕЛЕКТУАЛЬНІ РІШЕННЯ» самостійно роботи не виконували, залучило субпідрядні організації: ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_13 , ФОП ОСОБА_14 , у яких відсутня освіта у галузі ІТ-технологій, а також найманих працівників з відповідною кваліфікацією.

Крім того, встановлено, що отримані грошові кошти ТОВ «ІНТЕЛЕКТУАЛЬНІ РІШЕННЯ» перераховували на рахунки вищевказаних ФОП, які в подальшому обготівковували в банкоматах та відділеннях обслуговуючих банків.

Окрім того, посадові особи Комунального спеціалізованого підприємства «ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» (код 37577078) у період часу з 2019 року по 2021 роки з метою привласнення коштів державного бюджету з використанням Інтернет площадки відкритих публічних закупівель «Прозоро» організували та провели тендерні закупівлі, предметом яких є «Імплементація змін та доробок до Контрольно-аналітичної диспетчерської служби» на загальну суму 3 564 160 грн.

З метою проведення тендерних закупівель посадові особи КСП «ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» залучили до проведення торгів підконтрольне підприємство ТОВ «МЕДЖІК ІВЕНТ» (код 37765679) в особі директора ОСОБА_10 , яке не мало конкурентів.

Проведеною перевіркою встановлено, що ТОВ «МЕДЖІК ІВЕНТ» самостійно роботи не виконували, залучило субпідрядні організації: ФОП ОСОБА_11 , ФОП ОСОБА_12 , ФОП ОСОБА_15 , у яких відсутня освіта у галузі ІТ-технологій, а також найманих працівників з відповідною кваліфікацією.

Крім того, встановлено, що отримані грошові кошти ТОВ «МЕДЖІК ІВЕНТ» перераховували на рахунки вищевказаних ФОП, які в подальшому обготівковували в банкоматах та відділеннях обслуговуючих банків.

Так, під час аналізу господарської діяльності КСП «ІНЖЕНЕРНІ МЕРЕЖІ» (замовник) встановлено, що службові особи підприємства у 2018 році організувало тендер на послуги пов`язані з програмним забезпеченням («Контрольно-аналітична диспетчерська служба») на загальну суму 3 млн. 190 тис. грн., переможцем якого обрано ТОВ «ІТЕРА РНД» (код 35973095). На виконання умов договору «Замовнику» була передана програма КАДС та права на неї.

24.12.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва, проведено санкціонований обшук за місцем фактичного розташування ТОВ «Ітера Ресеч», , а саме у будівлях та спорудах, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0004 за адресою: АДРЕСА_1, в ході якого виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «S88 Plus», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

- системний блок чорного кольору;

- ноутбук «НР», серійний номер SCD 9141CKC;

- пристрій (радіо-модуль);

- планшет марки «ASUS», моделі «Nexus», імеі НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6», імеі НОМЕР_4 ;

- накопичувач «Seagate» 160 GB, sn: 5MA9F3WV;

- накопичувач «HGST» 750 GB, р/n: 0J33072.

24.12.2024 слідчим винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні вилученого за вказаною адресою майна.

26.12.2024 прокурор першого відділу управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем фактичного розташування ТОВ «Ітера Ресеч», , а саме у будівлях та спорудах, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0004 за адресою: АДРЕСА_1.

В обґрунтування вимог клопотання прокурор послався на те, що вказане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України та містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи наведене, виникла необхідність у накладенні арешту на майно з метою збереження речових доказів.

31.12.2024 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора та накладено арешт на майно з метою збереження речових доказів, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем фактичного розташування ТОВ «Ітера Ресеч», , а саме у будівлях та спорудах, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0004 за адресою: АДРЕСА_1, а саме на :

- мобільний телефон «S88 Plus», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

- системний блок чорного кольору;

- ноутбук «НР», серійний номер SCD 9141CKC;

- пристрій (радіо-модуль);

- планшет марки «ASUS», моделі «Nexus», імеі НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6», імеі НОМЕР_4 ;

- накопичувач «Seagate» 160 GB, sn: 5MA9F3WV;

- накопичувач «HGST» 750 GB, р/n: 0J33072.

Оскільки дана ухвала оскаржена представником власника майна, тільки в частині накладення арешту на мобільний телефон «S88 Plus», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , ноутбук «НР», серійний номер НОМЕР_5 , які належать та якими користується ОСОБА_7 , системний блок чорного кольору, планшет марки «ASUS», моделі «Nexus», імеі НОМЕР_3 ; мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6», імеі НОМЕР_4 ; накопичувач «Seagate» 160 GB, sn: 5MA9F3WV; накопичувач «HGST» 750 GB, р/n: 0J33072,які належать та знаходились у користуванні ОСОБА_6 , тому колегія суддів, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає ухвалу слідчого судді в межах вимог поданої апеляційної скарги, а щодо іншого майна, на яке накладено арешт вказаною ухвалою слідчого судді, то в цій частині питання законності та обґрунтованості накладення арешту на майно колегією суддів не вирішується.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження №0001867 від 22.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК Українита накладаючи арешт на вказане майно, яке належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , слідчий суддя встановив, що вказане майно виявлено та вилучено 24.12.2024, на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 26.11.2024, під час проведеного санкціонованого обшуку за місцем фактичного розташування ТОВ «Ітера Ресеч», , а саме у будівлях та спорудах, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0004 за адресою: АДРЕСА_1 та постановою слідчого від 24.12.2024 визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вилучене в ході обшуку майно за місцем фактичного розташування ТОВ «Ітера Ресеч», , а саме у будівлях та спорудах, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0004 за адресою: АДРЕСА_1, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та метою такого арешту є забезпечення зберігання речових доказів.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, враховано письмові заперечення представника власників майна - адвоката ОСОБА_8 , відповідно до яких він просив відмовити у задоволенні клопотання, посилаючись на те, що у слідчого була можливість на місці зняти інформацію з вилученої мобільної та комп`ютерної техніки, яка належить ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , жодних перешкод під час проведення вказаної слідчої дії не здійснювалось, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК Українита судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК Україниарештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК Україниарешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК Україниу випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

При винесенні ухвали судом, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, всупереч твердженням апелянта, були враховані наведені в клопотанні прокурора правові підстави для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження №0001867 від 22.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та відношення до нього вилученого майна, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання прокурора в цій частині про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 168 КПК Українитимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку для вивчення фізичних властивостей, які мають значення для кримінального провадження, здійснюється лише у разі, якщо вони безпосередньо зазначені в ухвалі суду.

Забороняється тимчасове вилучення електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку, крім випадків, коли їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, або якщо такі об`єкти отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення чи є засобом або знаряддям його вчинення, а також якщо доступ до них обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Згідно вимог ч. 7 ст. 236 КПК Українипри обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на майно, всупереч твердженням апелянта.

Крім того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість накладення арешту на майно є такими, що не відповідають матеріалам провадження. Крім того, слідчим суддею суду першої інстанції накладено арешт на майно відповідно до вимог ст. ст. 132, 167, 170, 173 КПК України на підставі належно досліджених доводів органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

Всі інші зазначені в апеляційній скарзі обставини не є безумовними підставами для скасування ухвали суду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК Україниарешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, слідчий суддя при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість накладення арешту на майно, а тому ухвалу слідчого судді необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвокату ОСОБА_8 , строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 грудня 2024 року.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 31 грудня 2024 року, в частині задоволення клопотання прокурора про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0001867 від 22.11.2023 та накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів, яке було вилучено під час проведення обшуку за місцем фактичного розташування ТОВ «Ітера Ресеч», , а саме у будівлях та спорудах, які розміщені на земельній ділянці з кадастровим номером :07:003:0004 за адресою: АДРЕСА_1, а саме на :

- мобільний телефон «S88 Plus», імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

- системний блок чорного кольору;

- ноутбук «НР», серійний номер SCD 9141CKC;

- планшет марки «ASUS», моделі «Nexus», імеі НОМЕР_3 ;

- мобільний телефон марки «Apple», моделі «iPhone 6», імеі НОМЕР_4 ;

- накопичувач «Seagate» 160 GB, sn: 5MA9F3WV;

- накопичувач «HGST» 750 GB, р/n: 0J33072., - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника власників майна ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4