УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2025 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника потерпілого ОСОБА_6 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 120 151 001 000 034 47 від 25.03.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України (справа № 761/18238/16, провадження № 1-кп/761/93/2025),

у с т а н о в и в:

У провадженні судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 034 47 від 25.03.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України.

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника потерпілого ТОВ «М.С.Л.» ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 від розгляду зазначеного вище кримінального провадження.

На обґрунтування заяви представник потерпілого зазначив, що головуючим суддею ОСОБА_7 у справі допущені порушення розумних строків судового розгляду, зведення судових засідань до формальностей та фактична бездіяльність при наявності всіх процесуальних умов для розгляду справи по суті. Вказане, на думку заявника, свідчить про його упереджене ставлення до справи та ставить під сумнів здатність забезпечити законний, об`єктивний та неупереджений розгляд кримінального провадження.

Вказане, як вважає заявник, є підставою для задоволення поданої ним заяви.

У судове засідання представник потерпілого, будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не прибув.

Обвинувачені та їх захисник заперечували проти задоволення заяви представника потерпілого ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 , вважали її необґрунтованою.

Суддя, заслухавши думки обвинувачених та захисника, дослідивши заяву, матеріали кримінального провадження (справа № 761/18238/16, провадження № 1-кп/761/93/2025), дійшов висновку про таке.

Статтями 75 та 76 КПК України встановлені обставини, які виключають можливість участі судді у кримінальному провадженні, зокрема, за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 КПК порядку визначення судді для розгляду справи.

Ініціатор відводу, аргументуючи свою заяви, зазначила, що існують обставини, що утворюють сумніви щодо неупередженості головуючого судді ОСОБА_7 .

Так, поняття «обставини, які викликають сумнів неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 13.06.2007 № 8 «Про незалежність судової влади» встановлено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Суддя бере до уваги, що з моменту ратифікації Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Держава Україна та її органи влади взяли на себе зобов`язання визнати юрисдикцію Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), та у силу ст. 9 КПК суд під час розгляду кримінального провадження зобов`язаний керуватися рішеннями ЄСПЛ.

Згідно з п.12 Висновку №1 (2001) Консультативної ради Європейських суддів для Комітету Міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів та незмінюваність суддів незалежність судової влади означає повну неупередженість з боку суддів. Під час ухвалення судових рішень судді повинні бути безсторонніми, тобто вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає на здатність судді приймати незалежні рішення.

Надаючи оцінку доводам заяви, суддя відмічає, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Неупередженість судді та суду передбачає відсутність будь-якої зацікавленості при відправленні правосуддя, об`єктивність і повну безсторонність щодо учасників процесу.

Практика Європейського суду з прав людини сформулювала зміст такої категорії як «безсторонній суд», що включає суб`єктивний та об`єктивний критерії.

Суб`єктивний критерій означає, що суд має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; об`єктивний - що суд має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Отже, суб`єктивну складову категорії «безсторонній суд» утворює наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

Таким чином, ознакою суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку суду умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися у його об`єктивності.

ЄСПЛ у справі «Фей проти Австрії» зазначив, що для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Таким чином, безсторонність суду може викликати сумніви, коли є підстави побоюватися, що суд перебуває у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі.

З наведеного витікає, що існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У рішення ЄСПЛ у справі «Мироненко і Мартиненко проти України» останній зазначив, що у кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім. Зазначену позицію ЄСПЛ підтримав Верховний Суд України у рішенні від 01.03.2012 у справі № 5-15п12.

Заявник зазначив, що упередженість головуючого судді ОСОБА_7 полягає у тому, що протягом тривалого часу він не вживає належних процесуальних заходів для забезпечення своєчасного та повного розгляду кримінального провадження, що, на думку заявника, свідчить про відсутність належної професійної ініціативи та створює підстави для сумнівів у його об`єктивності та безсторонності.

Разом з цим, доводи заявника не підтверджуються належними та допустимими доказами, які б свідчили про наявність у головуючого судді особистої заінтересованості у результатах розгляду даного кримінального провадження чи обставин, що можуть викликати обґрунтовані сумніви у його неупередженості. Наявність процесуальних затримок сама по собі не свідчить про упередженість судді, якщо вони не є наслідком його свідомих дій або бездіяльності, спрямованих на порушення прав учасників провадження.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що суддя ОСОБА_7 порушив вимоги КПК України при здійсненні правосуддя, ухвалював рішення поза межами своєї процесуальної компетенції чи допускав висловлювання, які б свідчили про його прихильність до будь-якої зі сторін. Відтак, відсутні підстави вважати, що обставини, на які посилається заявник, утворюють ті «інші обставини», що передбачені п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України як підстава для відводу судді.

З огляду на викладене, заява представника потерпілого ТОВ «М.С.Л.» ОСОБА_6 про відвід судді ОСОБА_7 є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 75, 80, 81, 82 КПК України, суддя

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника потерпілого ТОВ «М.С.Л.» ОСОБА_6 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_7 від розгляду кримінального провадження № 120 151 001 000 034 47 від 25.03.2015 за обвинуваченням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 190 КК України (справа № 761/18238/16, провадження № 1-кп/761/93/2025) відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1