Справа № 164/166/25 Провадження №11-кп/802/432/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

засудженого ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду матеріали справи за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 11 березня 2025 року,

В С Т А Н О В И В

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 11 березня 2025 року, клопотання засудженого ОСОБА_7 про приведення у відповідність вироків відповідно до вимог положень Закону № 3886-IX від 18.07.2024 задоволено. Встановлено такі, що підпадають під декриміналізацію діяння, вчинення крадіжок засудженим ОСОБА_7 , згідно вироку Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року, за епізодами 19.10.2022 на суму 1600 грн.; 30.10.2022 на суму 700 грн. ОСОБА_7 вважати засудженим за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року за ч. 4 ст. 185 ч.1 ст.71 КК України з призначеним покаранням у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Своє рішення суд мотивував тим, що вартість майна за вчинення крадіжок по епізодах що мали місце 20.10.2022, 26.10.2021, 27.10.2021, перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2021-2022 роки, тому зазначенні діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням злочином.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 просить зменшити термін покарання застосувавши положення Закону № 3886-IX від 18.07.2024

Заслухавши доповідача який виклав суть ухвали суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, думку засудженого, який підтримав апеляційну скаргу з підстав викладених в ній, міркування прокурора, який апеляційну скаргу заперечив та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про зміну покарання відповідно до частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України), 11, 13, 132 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Судом першої інстанції встановлено, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2023 року, ОСОБА_7 було засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. В порядку ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено обвинуваченому ОСОБА_7 , покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.01.2022 у вигляді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі

ОСОБА_7 засуджений за вчинення 19.10.2022 крадіжки майна вартістю 1600 грн., вчинення крадіжки майна 20.10.2022 вартістю 2700 грн., вчинення крадіжки майна 30.10.2022 вартістю 700 грн.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 02 серпня 2023 року вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 21 лютого 2023 року щодо ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України скасовано і призначено новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року, ОСОБА_7 було засуджено за ч. 4 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10.01.2022 року у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі і остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років і 1 (один) місяць.

ОСОБА_7 засуджений за вчинення 19.10.2022 крадіжки майна вартістю 1600 грн., вчинення крадіжки майна 20.10.2022 вартістю 2700 грн., вчинення крадіжки майна 30.10.2022 вартістю 700 грн.

Вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2022 року, ОСОБА_7 було засуджено за ч. 2 ст. 185, ст. 75, ст. 76 КК України на 2 роки позбавлення волі з встановленням іспитового строку на 2 роки.

ОСОБА_7 засуджений за вчинення 26.10.2021 крадіжки майна вартістю 2500 грн., вчинення крадіжки майна 27.10.2021 вартістю 5000 грн.

Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» набрав чинності 09.08.2024

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Станом на 1 січня 2021 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1135 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2270 гривень. Станом на 1 січня 2022 року неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 1240,50 гривень, отже, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян становили 2481 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_7 за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 листопада 2023 року вчинив крадіжку майна по одному епізоду, що мало місце 20.10.2022, його неправомірну діяльність кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 10 січня 2022 року вчинення крадіжки майна по двом епізодам, що мали місце відповідно 26.10.2021, 27.10.2021, його неправомірну діяльність кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України та беручи до уваги, що вартість викраденого майна за вказаними епізодами перевищує розмір 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 2021-2022 роки, вказані діяння не можуть бути визнані дрібною крадіжкою, а є кримінальним правопорушенням - злочином.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу засудженого необхідно залишити без задоволення, а ухвалу - без змін.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Маневицького районного суду Волинської області від 11 березня 2025 року стовно останнього, без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Головуючий

Судді