Провадження №1-кс/523/3520/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 червня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , дослідивши скаргу ОСОБА_2 , подану в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання,-

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_2 , подана в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання.

На обґрунтування скарги зокрема зазначено, що 06.06.2025р., приблизно о 17год. 00хв., родич ОСОБА_2 - ОСОБА_3 був затриманий працівниками ТЦК та СП, згодом доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час, ОСОБА_3 незаконно утримують на території ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з чим, просить слідчого суддю про наступне:

- зобов`язати орган військового управління, ІНФОРМАЦІЯ_1 негайно доставити до приміщення Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_3 ,

- постановити ухвалу, якою зобов`язати керівників ГУНП в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області негайно надати інформацію щодо правомірності здійснення працівниками поліції затримання та приводу до приміщення спочатку ІНФОРМАЦІЯ_1 , утримання ОСОБА_3 в умовах ізоляції від суспільства,

- витребувати від керівників зазначених установ відповідну ухвалу суду, на підставі, якої було обмежено свободу переміщення родича заявника,

- витребувати у керівників ГУНП в Одеській області та Управління патрульної поліції в Одеській області всі докази відносно затримання ОСОБА_3 , рапортів поліцейських, записи з нагрудних камер, а також надання копії протоколу затримання,

- звільнити з зали суду ОСОБА_3 .

Ознайомившись зі змістом скарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та осіб у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (п.10 ч.1 ст.3 КПК України).

Положеннями ч.3 ст.26 КПК України визначено зокрема, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Так, серед іншого, згідно із ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про попереднє ув`язнення" (зі змінами та доповненнями) підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про попереднє ув`язнення" (зі змінами та доповненнями) - установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.206 КПК України та Закону України "Про попереднє ув`язнення" (зі змінами та доповненнями) вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Із змісту поданої скарги слідує, що ОСОБА_3 не є особою, яка тримається під вартою, в тому числі й у зв`язку з застосованим відносно нього запобіжним заходом, не є затриманим у порядку ст.208 КПК України та не є особою, затриманою не уповноваженою службовою особою, у порядку ст.207 КПК України, не утримується правоохоронними органами у зв`язку із розслідуваним ними кримінальним правопорушенням у межах жодного порушеного кримінального провадження.

Таким чином, у слідчого судді відсутні повноваження, визначені КПК України для з`ясування підстав позбавлення волі особи у інших випадках, не пов`язаних із досудовим розслідуванням конкретного кримінального провадження та розгляду у порядку ст.206 КПК України скарги, поданої не в рамках кримінального провадження.

Стаття 206 КПК України не містить порядку ухвалення рішення слідчого судді про відмову у відкритті провадження, яке подано в порядку ст.206 КПК України.

Проте ч.4 ст.304 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Положеннями ч.6 ст.9 КПК України встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 КПК України.

Окремо, слідчий суддя вважає необхідним роз`яснити, що в даному випадку належним способом реагування на позбавлення особи волі, про що зазначає у скарзі ОСОБА_2 , є звернення до працівників правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення.

Керуючись ст.206 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження за скаргою ОСОБА_2 , поданої в порядку ст. 206 КПК України щодо незаконного затримання - відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її ухвалення.

Слідчий суддя ОСОБА_1