Справа № 951/313/25
Провадження №1-кп/951/39/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2025 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 12 березня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Дибще Козівського району Тернопільської області, українця, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого,не депутата, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та осіб похилого віку не має, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2025 року близько 15:00 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , які перебували неподалік автостанції, що знаходиться по вул. Грушевського в селищі Козова Тернопільського району Тернопільської області, виник словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 на ґрунті неприязних відносин виник кримінально- протиправний умисел, спрямований на завдання побоїв та інших насильницьких дій щодо ОСОБА_6 .

Реалізовуючи свій кримінально-протиправний умисел, 08 лютого 2025 року близько 15:00 години, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік автостанції, що знаходиться по вул. Грушевського в селищі Козова Тернопільського району Тернопільської області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи протиправно, з прямим умислом, на ґрунті довготривалих неприязних відносин, наніс ОСОБА_6 два удари правою ногою в ділянку лівої ноги та два удари кулаком правої руки в ділянку обличчя, від яких останній відчув сильний фізичний біль та не отримав тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується в умисному завданні побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України.

28.07.2025 між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 , в порядку, передбаченому ст. ст. 468, 469 та 472 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), укладено угоду про визнання винуватості. Потерпілий ОСОБА_6 надав письмову згоду на укладення цієї угоди.

Відповідно до даної угоди прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 126 КК України. Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованого обвинувачення визнав свою винуватість у вчинені даного кримінального правопорушення, підтвердив зобов`язання беззастережно визнати в суді винуватість у сформульованому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, за обставин, викладених в обвинувальному акті, а також після вступу вироку в законну силу відбути узгоджене покарання. Отримана згода обвинуваченого на призначення вказаного покарання. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`ясненні обвинуваченому. При визначені міри покарання враховано обставини, які його пом`якшують: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, та обставини, які обтяжують покарання: вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

Розглядаючи питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд враховує таке.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України, у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків може бути укладена угода про визнання винуватості.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні вказала, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просила угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні просили укладену з прокурором угоду затвердити і призначити узгоджену в ній міру покарання для обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_6 письмово підтвердив свою згоду на укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Представник потерпілого - адвокат ОСОБА_7 у судовому засіданні підтримав позицію потерпілого.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.126 КК України, у вчиненні якого ОСОБА_4 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Суд, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому, судом з`ясовано, що ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Таким чином, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, враховуючи заслухані доводи учасників кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження даної угоди та призначення ОСОБА_4 узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази слід вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 373, 374, 394, 472-476, 532 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000061 від 12.03.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 угоду про визнання винуватості від 28.07.2025, укладену між прокурором Бережанської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 28.07.2025 покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: DVD-R компакт-диск сірого кольору марки "Verbatim" з відеозаписом, який зберігається при матеріалах кримінального провадження №0000061 від 12.03.2025, після набрання вироком законної сили - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Тернопільського апеляційного суду через Козівський районний суд Тернопільської області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1