ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 688/2931/25

Провадження № 11-сс/820/358/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 20 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України, у кримінальному провадженні №0001198, внесеному до ЄРДР 24.06.2025 року, -

в с т а н о в и л а:

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені слідчим суддею суду першої інстанції обставини.

В провадженні СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області перебувають матеріали кримінального провадження за №0001198, внесеному до ЄРДР 24.06.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що ОСОБА_7 , достовірно знаючи про те, що у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, з 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, Указом Президента України від 15.04.2025 №235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 16.04.2025 № 4356-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05.30 год. 09.05.2025 строком на 90 діб, тобто до 06серпня 2025 рокувчинив умисне, кримінальне правопорушення (злочин), за наступних обставин.

Так, 24.06.2025 року, о 14 години 45 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи в торгівельному залі приміщення магазину «Дивоцін» ТзОВ «ВакоТрейд 10», що розташований по вул. Миру, 104 вм. Славута Шепетівського району Хмельницької області, з корисливих мотивів, з метою відкритого викрадення чужого майна та особистого незаконного збагачення,усвідомлюючи вказану обставину, розуміючи протиправний характер своїх дій, у присутності інших осіб,з торгівельних вітрин магазину, в умовах воєнного стану,відкрито викрав 1 (одну) банку ікри білкової червоної зі смаком копченого лосося з кремовим соусом виробника «ТМ Русалочка», вагою 180 грам, вартістю 37,20грн, 1 (одну) упаковку ковбаси кабаносі Хмизок пікантний вищого гатунку, вагою 200 грам, вартістю 66,48 грн, 1 (одну) упаковку ковбаси кабаносі Єгерські н/к 1с ТМ «Линник, вагою 1,562 кг, вартістю 192,88 грн, 1 (одну) упаковку балика Посольського (різаного) ТМ «Імперія ковбас» вагою 0,798 кг, вартістю 192,32 грн, 1 (одну) пачку бісквіта «Фірмовий» згущене молоко «ТМ Бісквіт шоколад», вагою 330 грам, вартістю 58,26 грн, та 1 (одну) пачку крекеру СЕНЬОР БАТОНІО «ТМ Бісквіт» вагою 350 грам, вартістю 34,02 грн.

Після чого, ОСОБА_7 в присутності працівників магазину, залишив місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном, що належитьТзОВ «ВакоТрейд 10» на власний розсуд, спричинивши вказаному підприємству майнової шкоди на загальну суму 581,16 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж),вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.

24.06.2025 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України.

25.06.2025, аналізуючи зібрані докази, з врахуванням встановлених обставин кримінального провадження, ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж),вчиненому в умовах воєнного стану, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.

Слідчий слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СВ Шепетівського РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором Шепетівської окружної прокуратури ОСОБА_9 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2025 року, в задоволенні клопотання відмовлено та застосовано до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого обов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме до 22 серпня 2025 року включно. На ОСОБА_7 покладено обов`язки, передбачені ст. 194 ч.5 КПК України.

Мотивуючи вказане рішення слідчий суддя посилається на те, що стороною обвинувачення не доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбачених ст.177 КК України. При цьому, слідчий суддя виходив з того, що підозрюваний має постійне місце проживання, раніше не судимий, давав визнавальні покази, а також малозначності завданої шкоди (581 грн.). Вважав за необхідне обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказане рішення прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів. Визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Прокурор зазначає, що судом не враховано, що вказаний запобіжний захід не зможе запобігти також і ризику вчинення підозрюваним інших злочини, оскільки останній, перебуваючи за місцем проживання, не маючи офіційних джерел доходів, може продовжити свою злочинну діяльність, спрямовану на викрадення чужого майна.

Згідно наданої головою квартального комітету №3 Виконавчого комітету Славутської міської ради характеристики на ОСОБА_7 , останній за адресою реєстрації постійного місця проживання не перебуває, його мати знаходиться за кордоном, не працевлаштований та веде антисоціальний спосіб життя.

Окрім того, під час розгляду судом клопотання про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим додатково надано суду інформацію з Інформаційних систем Національної поліції про притягнення підозрюваного до адміністративної відповідальності, з якої вбачається, що ОСОБА_7 з листопада 2024 року неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, а саме: 7 разів за дрібне викрадення чужого майна (ст. 51 ч.ч. 1, 3 КУпАП) у м. Київ та м. Славута Шепетівського району Хмельницької області; 2 рази за незаконне зберігання наркотичних засобів (ст. 44 ч. 1 КУпАП) у м. Київ та м. Славута Шепетівського району Хмельницької області; 1 раз за дрібне хуліганство (ст. 173 КУпАП) у м. Шепетівка Хмельницької області. Більше того, з вказаної інформації вбачається, що 18.06.2025 ОСОБА_7 скоїв дрібну крадіжку з магазину «Дивоцін» (вул. Миру, 104 у м. Славута Шепетівського району Хмельницької області), тобто з того ж магазину, у якому ним, згідно повідомлення про підозру у даному кримінальному провадженні, вчинено грабіж 24.06.2025 року.

На думку прокурора судом також не надано належної оцінки тому, що підозрюваний ОСОБА_7 не має міцних соціальних зв`язків (підозрюваний неодружений, не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, періодично перебуває у різних містах де систематично скоює адміністративні правопорушення), обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Не виключається, що з метою уникнення вказаного покарання, у випадку не застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного, він, усвідомлюючи усю суворість потенційного покарання, може покинути своє місце проживання і переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Зауважує, що ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які проживають у м. Славута Шепетівського району Хмельницької області.

Також, помилковими є висновки суду, що застосування до ОСОБА_7 особистого зобов`язання буде достатнім для уникнення ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, адже даний запобіжний захід не в змозі унеможливити спроби підозрюваного покинути своє місце проживання, переховуючись від досудового розслідування та суду, та в подальшому вчиняти інші кримінальні правопорушення, в тому числі пов`язані із можливістю незаконного впливу на свідків з метою зміни їхніх показань в сторону покращення свого становища.

Прокурор вважає, що вказані обставини є достатніми для переконання того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, не зможе запобігти доведеним ризикам та забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків під час досудового розслідування та в подальшому судового розгляду справи по суті обвинувачення.

Узагальнені позиції учасників апеляційного перегляду провадження.

Прокурор підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів а також визначити заставу в розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60560 грн. з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги прокурора, просили ухвалу слідчого судді залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю доповідача, учасників апеляційного перегляду провадження, вивчивши матеріали провадження та апеляційні доводи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Мотиви суду з посиланням на норми матеріального та процесуального закону.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимогКПК України, які регулюють норми обрання запобіжного заходу.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Водночас, при здійсненні апеляційного перегляду колегія суддів керується Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477 від 23.02.2006, ст.ст. 2, 17 якого передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини, як обов`язкове джерело права. Основним джерелом правозастосовної діяльності ЄСПЛ є Конвенція «Про захистправ людини та основоположних свобод», якою на міжнародному рівні закріплені головні принципи права на свободу та особисту недоторканість, за яким особа може бути позбавлена свободи виключно на підставах передбачених законом, права на справедливий публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом, права на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Таким чином, норми Конституції України, національного законодавства, в тому числі і кримінально процесуального законодавства мають узгоджуватися знормами Конвенції та рішеннями ЄСПЛ.

Згідно ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Статтею 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу, які доведені сторонами кримінального провадження і які слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності з наявними ризиками, зазначеними у ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 183 ч.1, ч. 2 п. 4 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст.194 ч.ч.1,2 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя зобов`язаний постановити ухвалу про відмову у застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 176 ч. 3 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

За результатами розгляду апеляційного перегляду провадження колегія суддів вважає, що вказані вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею дотримані, його висновки про те, що прокурор не довів, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, зазначеним в клопотанні слідчого, а також, що заявлені ризики в сукупності з тяжкістю кримінального правопорушення та даних про особу підозрюваного не можуть служити виключними підставами для його ув`язнення, є обґрунтованими.

При цьому, слідчий суддя обґрунтовано вважав недоведеним в ході розгляду клопотання наявність ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1 п. 1,3,5 КПК України, оскільки доводи сторони обвинувачення недостатньо переконливі та ґрунтуються на припущеннях.

Як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, продовжуване тримання під вартою може бути виправданим заходом у тій чи іншій справі лише за наявності чітких ознак того, що цього вимагає справжній інтерес суспільства, який, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважає інтереси забезпечення права на свободу. Подальше існування обґрунтованої підозри у вчиненні затриманою особою злочину є обов`язковою і неодмінною умовою належності її продовжуваного тримання під вартою. Але зі спливом певного часу така підозра перестає сама по собі бути виправданням для позбавлення особи свободи і судові органи повинні вмотивувати свої рішення про продовження тримання її під вартою іншими підставами (рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 р. у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).

При обранні запобіжного заходу, слідчий суддя врахував, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, раніше не судимий, давав зізнавальні покази, а також малозначність завданої шкоди (581 грн.).

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахувавши всі ризики та обставини, визначені ст. 178 КПК України в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків буде достатньо для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_7 , з чим погоджується апеляційний суд. Колегія суддів вважає, що такий запобіжний захід буде достатнім для виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Доводи, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, стосовно наявності у поведінці та соціальних характеристиках підозрюваного ризиків, передбачених ст. 177 ч. 1,3,5 КПК України, самі по собі не є достатньою підставою для обрання щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу, оскільки прокурором не доведено, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти вказаним ризикам.

Та обставина, що ОСОБА_7 неодноразово притягувавя до адміністративної відповідальності, не може бути безумовною підставою для обрання підозрюваному найсуворішого виду запобіжного заходу. Посилання прокурора на ризик впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, не підтверджується. Прокурором не надано відомостей на підтвердження того, що ОСОБА_7 спілкується із свідками, чинить на них психологічний чи фізичний тиск, а також має на них вплив.

Інші доводи апеляційної скарги прокурора зводяться до незгоди з прийнятим процесуальним рішенням. Слідчим суддею об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання в сукупності з даними про його особу й підтверджують на даному етапі кримінального провадження обґрунтованість застосованого запобіжного заходу та висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних відомостей, які б не були проаналізовані слідчим суддею під час розгляду клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, обґрунтовували доцільність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному згідно положень ст. 177,178 КПК України, та могли б вплинути на ухвалення іншого процесуального рішення, апеляційна скарга прокурора не містить.

У підсумку колегія суддів вважає, що слідчий суддя прийшов до правильного висновку про доцільність застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням певних обов`язків, що буде необхідним та достатнім для запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України та буде відповідати загальним принципам закріпленим в ч.3 ст. 5 Конвенції.

Отже, на думку колегії суддів, ухвала слідчого судді є законною і обґрунтованою, підстав для її скасування апеляційна скарга не містить та колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 26 червня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо ОСОБА_7 до 22 серпня 2025 року включно - залишити без змін.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3