Житомирський апеляційний суд
Справа №295/6952/25 Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Номер провадження №11-сс/4805/412/25
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року Житомирський апеляційний суд

в складі: головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю: секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі судове провадження №295/6952/25 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Житомирського РУП №1 ГУНП в Житомирській області ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.07.2025 року включно, без визначення розміру застави,

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_8 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби із визначенням відповідних процесуальних обов`язків. Вважає, що ухвала не відповідає вимогам КПК України, оскільки підозра, яка повідомлена ОСОБА_7 за ч.3 ст.286-1 КК України є необгрунтованою. Вказує, що долучені до клопотання докази не доводять причетність останнього до вказаного злочину, оскільки не підтверджують перебування підозрюваного за кермом транспортного засобу під час ДТП. Посилається на те, що ризики, передбачені ст.177 КПК України відсутні та не враховано, що ОСОБА_7 має постійне місце проживання, стійки соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться мати інвалід 2 групи та неповнолітня дитина, раніше він не судимий та є учасником бойових дій.

В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий за погодженням із прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 днів.

В обгрунтування клопотання слідчий зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що 24.05.2025 року близько 14 години 30 хвилин водій ОСОБА_7 в порушення вимог пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керував автомобілем Opel Corsa, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та рухався ним по проїзній частині автодороги між с. Вишпіль та с. Кам`янка Житомирського району Житомирської області зі сторони с. Вишпіль в напрямку с. Кам`янка.

Рухаючись у вказаний день, час та місці зазначеним транспортним засобом, водій ОСОБА_7 у порушення вимог пунктів 2.3.6), 12.1 ПДР України в світлу пору доби, в умовах достатньої видимості, на проїзній частині автодороги між с. Вишпіль та с. Кам`янка Житомирського району Житомирської області проявив безпечність та неуважність до дорожньої обстановки та її змін, не врахував дорожню обстановку, не вибрав в установлених межах безпечну швидкість руху керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого допустив некерований рух транспортного засобу та як наслідок його виїзд за межі проїзної частини автодороги в кювет.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля Opel Corsa, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого перелому кісток основи черепа, від яких загинув на місці дорожньо - транспортної пригоди.

Порушення водієм ОСОБА_7 вимог пунктів 2.3.6), 12.1 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо - транспортної пригоди та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_7 підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_10 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

24.05.2025 відомості за даним фактом внесені до ЄРДР за №0000826 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 286-1 КК України.

24.05.2025 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України та 25.05.2025повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: рапортами інспектора-чергового Житомирського РУП №1 ГУ НП в Житомирській області від 24.05.2025; протоколом огляду місця ДТП від 24.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 24.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 24.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 24.05.2025; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження.

Із метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків в даному кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, враховуючи наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення та вагомість здобутих слідством доказів вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, котре відноситься до категорії тяжкого злочину, а також недостатність обрання більш м`яких запобіжних заходів для запобігання указаним вище ризикам, слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Враховуючи обгрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, доведеність ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України та неможливість запобігання вказаним ризикам застосуванням більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, слідчій суддя дійшов висновку про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, оскільки злочином спричинено загибель людини.

Заслухавши доповідача, доводи захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 в підтримання апеляційної скарги, думку прокурора в заперечення апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали клопотання слідчого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з таких підстав.

Приймаючи рішення про задоволення клопотання органу досудового розслідування про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 слідчим суддею в повній мірі дотримано вимоги ст.ст 177, 178, 183, 194, 197 КПК України.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк від п`яти до десяти років.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, підтверджується зібраними доказами, копії яких містяться в матеріалах клопотання слідчого.

Також, слідчим суддею враховано особу підозрюваного ОСОБА_7 який раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні звязки, на його утриманні знаходиться хвора мати інвалід 2 групи, має на утриманні неповнолітню дитину, а також доведеність прокурором високого ступеню ризиків, передбачених п.1,3 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні .

За таких обставин, на переконання колегії суддів, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Так, ризик можливого переховування обґрунтований тим, що під тяжкістю можливого покарання підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування та суду.

Ризик можливого впливу на потерпілих та свідків у цьому ж кримінальному провадженні обґрунтовується тим, що підозрюваний може незаконно впливати на потерпілих, свідків, які є очевидцями події, з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки вказані особи ще не допитані судом.

За таких обставин, колегія суддів повністю погоджується з висновками слідчого судді про те, що з огляду на тяжкість покарання, передбаченого за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_7 , даних про особу останнього, та доведеність прокурором наявності ризиків, передбачених п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки.

Отже, доводи апелянта про те, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст.177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Доводи апелянта про те, що підозра яка повідомлена ОСОБА_7 за ч.3 ст.286-1 КК України є необгрунтованою, а долучені до клопотання докази не доводять перебування підозрюваного за кермом транспортного засобу під час ДТП. Колегія суддів вважає безпідставними виходячи з наступного.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, згідно протоколу допиту свідка ОСОБА_13 очевидця події, під час ДТП в автомобілі перебувало двоє осіб чоловічої статі, один з яких після ДТП виліз з автомобіля з водійської сторони (а.п.25), інша особа загинула на місці, що також підтверджується протоколом огляду ДТП від 24.05.2025 (а.п.9).

Вказаними доказами спростовуються доводи захисника про непричетність підозрюваного ОСОБА_7 да даного злочину.

Доводи апеляційної скарги захисника по те, що слідчім суддею не враховано, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше не судимий, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні знаходиться хвора мати інвалід 2 групи, має на утриманні неповнолітню дитину, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки зазначені обставини не свідчать про зменшення ризиків, встановлених слідчим суддею, а лише характеризують особу. Більш того, вказані дані про особу враховані слідчім суддею.

Доводи апелянта про те, що до ОСОБА_7 може бути застосований більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання та апеляційним судом не встановлено достатніх стримуючих факторів від порушень з боку підозрюваного своїх зобов`язань в разі застосування більш м`якого запобіжного заходу. Не наведено доводів, які б вказували на належну процесуальну поведінку підозрюваного в разі обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту і в апеляційній скарзі.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Крім того, у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Посилання сторони захисту під час апеляційного розгляду на те, що підозрюваний виявив бажання повернутися на військову службу, не є підставою для пом`якшення запобіжного заходу, оскільки вказані питання підлягають вирішенню в іншому порядку.

Крім того, слідчій суддя у відповідності до положень п.2 ч.4 ст.182 КПК України не визначив розмір застави, належним чином мотивувавши прийняте рішення, з чим також погоджується колегія суддів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не можуть бути визнані колегією суддів достатніми для скасування оскаржуваного судового рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 26 травня 2025 року,, якою застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.07.2025 року включно, без визначення розміру застави без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді :