ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" травня 2025 р. Справа № 596/375/25

Провадження № 1-кп/596/143/2025

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селищі Гусятин кримінальне провадження №0000127, внесене в ЄРДР від 12 листопада 2024 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Трибухівці, Гусятинського району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, вдівця, з середньою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

12 листопада 2024 року, близько 10 години 35 хвилин, водій ОСОБА_4 керував технічно - справнім автомобілем марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухався з дозволеною для даної ділянки дороги швидкістю правою смугою руху по вул. Б. Лепкого смт. Гусятин, Чортківського району в напрямку с. Чабарівка, Чортківського району. В цей час, не був достатньо уважним та не стежив належним чином за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.3 (б, д) Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року із змінами та доповненнями (далі - ПДР України).

На ділянці вказаної дороги наявний нерегульований пішохідний перехід, який навпроти КНП «Гусятинська КЛ» по вул. Б. Лепкого, 1 в смт. Гусятин, обладнаний дорожніми знаками 5.38.1,2 і дорожньою розміткою 1.14.1 ПДР України, перед яким водій ОСОБА_4 не вжив своєчасно заходів до зменшення швидкості руху аж до повної зупинки, щоб дати дорогу пішоходу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительці АДРЕСА_2 , яка рухалася по ньому, чим саме порушив вимоги п. 18.1 ПДР та здійснив наїзд на останню передньою лівою частиною свого автомобіля.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішоходу ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження у вигляді: закриті внутрішньо-суглобові переломи в ділянці внутрішнього паростка правої стегнової кістки та проксимальної метаепіфізарної частини правої великогомілкової кістки; закрита черепно-мозкова травма із забоєм головного мозку легкого ступеня; забої м`яких тканин лобної ділянки справа, тім`яної ділянки зліва та лівої вушної раковини; розрив барабанної перетинки лівого вуха; синець в ділянці правої орбіти та субкон`юктивальний крововилив правого ока, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Отже, отримання ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням ОСОБА_4 Правил дорожнього руху України, зокрема п.п. 2.3 (б, д) «Обов`язки і права водіїв» та 18.1 «Проїзд пішохідних переходів» ПДР України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України визнав повністю та погодився з усіма доказами, зібраними в справі в ході досудового слідства, які підтверджують його вину згідно пред`явленого обвинувачення. Щиро розкаявся у вчиненому, вважав недоцільним досліджувати письмові докази в кримінальному провадженні.

Суду пояснив, що дійсно 12 листопада 2024 року, близько 10 години 35 хвилин керував автомобілем марки «ВАЗ 21099» в селищі Гусятин та рухався по вул. Б. Лепкого, 1 в сторону села Чабарівка. Проїжджаючи пішохідний перехід біля лікарні, трохи відволікся та автомобілем зачепив пішохода ОСОБА_5 . Потерпілу відразу забрали надавати медичну допомогу. Завдану потерпілій шкоду відшкодував в повному обсязі, просить його суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності. Обвинуваченим ОСОБА_4 їй відшкодовано 100 000,00 гривень збитків. Просить суд його суворо не карати. Заяв та клопотань не має.

Судом роз`яснено учасникам судового провадження положення частини 3 статті 349 КПК України про те, що в разі визнання судом недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки інші учасники судового провадження не оспорювали фактичні обставини провадження, беручи до уваги те, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, суд, вислухавши думку прокурора, який не заперечував щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у вчиненні даного кримінального правопорушення, як таких, що ніким не оспорюються, окрім допиту обвинуваченого та дослідженням характеризуючих особи ОСОБА_4 матеріалів.

Суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 на підставі належних, достатніх даних (доказів) у справі, дії якого підлягають кваліфікації за ч.1 ст.286 КК України-порушення правил безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що заподіяло потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у відповідності до вимог ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке згідно статті 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів, особу винного, зокрема, що вперше притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога КНП «Гусятинська комунальна лікарня» Гусятинської селищної ради не перебуває, пенсіонер, також бере до уваги позицію потерпілої ОСОБА_5 , якій обвинуваченим добровільно відшкодовано завдану шкоду, що претензій до обвинуваченого ОСОБА_4 остання не має, просить його суворо не карати, обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, передбачених ст.67 КК України, які б обтяжували покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. ст. 50, 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення та обирає щодо обвинуваченого покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України у виді штрафу.

Дане покарання обвинуваченому відповідає передбаченій ст.50 КК України меті покарання, зокрема, виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати за проведення судових експертиз слід стягнути із ОСОБА_4 в користь держави.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14.11.2024 року скасувати.

Керуючись ст.ст. 370-376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень 00 копійок, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Після вступу вироку в законну силу скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 14.11.2024 року на автомобіль марки «ВАЗ 21099» р.н. НОМЕР_1 vin: НОМЕР_2 , 2005 року випуску.

Речові докази по кримінальному провадженні: - автомобіль марки «ВА321099» р.н. НОМЕР_1 , що знаходиться на спеціальному арештмайданчику для зберігання транспортних засобів ВП №3 (м.Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській області за адресою смт. Гусятин, провулок Героїв Майдану, 7, Чортківського району Тернопільської області повернути ОСОБА_4 .

Стягнути із ОСОБА_4 на користь Держави процесуальні витрати за проведення: - судової інженерно-транспортної експертизи за експертою спеціальністю 10.2 «Дослідження стану транспортних засобів» від 17.12.2024 року №СЕ-19/120-24/13213-ІТ в розмірі 4 377 (чотири тисячі триста сімдесят сім) гривень 45 копійок;

- судової інженерно-транспортної експертизи за експертою спеціальністю 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» від 29.11.2024 року №СЕ-19/120-24/13201-ІТ в розмірі 3 183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_6