Справа №463/7380/25
Провадження №1-кп/463/494/25
В И Р О К

іменем України

12 серпня 2025 року м. Львів

Личаківський районний суд м.Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши в спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000488 від 03.06.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українець, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України несудимого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , солдата військової служби за призовом під час мобілізації, -

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого статтею 390-1 КК України,-

в с т а н о в и в:

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 (справа №463/4583/25, провадження №2-0/463/159/25) видано обмежувальний припис щодо кривдника ОСОБА_3 , яким заборонено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк 6 (шість) місяців: перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , наближатися на відстань менше 200 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_3 , будучи ознайомленим 02.06.2025 о 17.27 год. з рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 (справа №463/4583/25, провадження №2-0/463/159/25), шляхом зачитування його в голос працівниками сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, та відмовившись від підпису про ознайомлення з цим рішення суду, згідно якого йому на строк 6 (шість) місяців визначено заходи тимчасового обмеження його прав, а саме заборонено перебувати в місці спільного проживання з постраждалою особою ОСОБА_4 (батьком) за адресою: АДРЕСА_1 ; наближатися на відстань менше 200 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_4 (батька) за адресою: АДРЕСА_1 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне сне невиконання обмежувального припису, діючи умисно, 02.06.2025 у період з 17.30 год. по 20.39 год. не залишив місце проживання ОСОБА_4 (батька) та продовжував перебувати за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту прибуття працівників сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області, чим порушив обмежувальний припис, постановлений рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 26.05.2025 у справі №463/4583/25.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано за ст. 390-1 КК України як умисне невиконання обмежувального припису, що застосований до нього судом.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядкуст. 302 КПК України, надійшов до суду 07 серпня 2025 року з клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Згідно представленого обвинувального акту та долучених до нього письмових документів, в тому числі заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , написаної в присутності захисника, встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступка, передбаченого ст. 390-1 КК України, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини, ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, ухваленого за результатами розгляду вказаної справи, та згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Потерпілі у кримінальному провадженні відсутні.

Суд вважає можливим розглянути обвинувальний акт щодо ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами частини 2 статті 381 КПК України.

Відповідно до частини 4 статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

На підставі статей 302, 381, 382 КПК України суд розглядає обвинувальний акт в спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження. Вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, допустимими, належними, достатніми та достовірними і такими, які об`єктивно і повно доводять вину обвинуваченого ОСОБА_3 доказами.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ст. 390-1 КК України є правильною, оскільки вчинив умисне невиконання обмежувального припису особою, щодо якої такі заходи застосовані.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу винного.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Вчинене ОСОБА_3 кримінальне правопорушення згідно із ст. 12 КК України за ступенем тяжкості належать до категорії кримінальних проступків.

Пом`якшуючими покарання обставинами для обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, на обліку в психоневрологічному диспансері та Львівському обласному медичному центрі превенції та терапії узалежнень не перебуває.

Обтяжуючих покарання обставин для ОСОБА_3 органом досудового розслідування та в подальшому судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_3 виду і міри покарання суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п. 38 рішення "Ізмайлов проти Росії" від 16 жовтня 2008 р. та у п.п. 34, 41 "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 р.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ст.390-1 КК України, з можливістю випробування та покладення на нього певних обов`язків щодо обмеження у поведінці, оскільки, на думку суду, виправленню та перевихованню обвинуваченого буде сприяти покарання без ізоляції від суспільства з випробуванням. І таке покарання, на думку суду, буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 , не обирався, прокурор з клопотанням про обрання запобіжного заходу обвинуваченому до суду не звертався, підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішить у відповідності до ст.100 КПК України.

Керуючись статтями 302, 368-371, 374, 381, 382 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст.390-1 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року 3 (трьох) місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 протягом іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати в межах кримінального провадження відсутні.

Речовий доказ згідно постанови про визнання предмету речовим доказом та приєднання його до матеріалів досудового розслідування від 04.06.2025 року, а саме: відеозаписи з камери нагрудного реєстратора працівників СПД ВП ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області - зберігати при матеріалах кримінального провадження №0000488.

Копія вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження прокурору, обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених статтею 394 цього Кодексу.

У відповідності до ч.1 ст.394 КПК України, вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя: ОСОБА_1