Провадження № 1-кс/344/5167/25
У Х В А Л А

25 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні в залі суду клопотання про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

в клопотанні вказано « ОСОБА_4 являється спадкоємцем після смерті ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті ОСОБА_4 звернулася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Під час процедури оформлення спадщини виявилось, що існує перепона у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно, а саме наявний арешт на усе нерухоме майно зареєстрований Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 04.02.2008 року за № 6521538. 21 травня 2025 року Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора надала інформацію проте, що нею арешт на нерухоме майно померлого накладався відповідно до постанови 3Б-216 від 27.06.2003 року, виданої СУ УМВС України в Івано-Франківській області. При зверненні до Головного управління національної поліції в Івано-Франківській області нам було повідомлено, що в базах даних відсутні дані, щодо кримінального провадження в межах якого накладався арешт та чи було якесь кримінальне провадження відносно самого ОСОБА_5 . Крім того було зазначено про необхідність звернення до нотаріальної контори для отримання документів, проте у відповіді від 21 травня Перша Івано-Франківська державна нотаріальна контора вже зазначила, що документи на підставі, яких був накладений арешт на майно ОСОБА_5 вона знищила. У відповіді Першої нотаріальної контори було зазначено, що копії інших документів, зокрема акту №6 про вилучення для знищення документів від 30.12.2012, складеного Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою буде надано на вимогу суду. Тому будемо просити суд витребувати в Першої нотаріальної контори копію акту № 6 від 30.12.2012 року про вилучення та знищення документів та копії інших документів, що стосуються накладення арешту на майно ОСОБА_5 …».

Адвокат в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав наведених в ньому.

Представник органу досудового розслідування в судове засідання не з`явився.

Згідно відповіді заступника начальника ГУНП в Івано-Франківській області повідомлено, що у наявних у розпорядженні ГУНП базах даних та обліках відсутні відомості про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_5 слідчими СУ МВС України в Івано-Франківській області. Відсутня інформація в рамках якої кримінальної справи накладено арешт на майно ОСОБА_5 .

Згідно відповіді начальника Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_6 , повідомлено що станом на 27.05.2025 року на виконанні Івано-Франківського відділу ДВС в Івано-Франківській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не перебувають та не перебували раніше виконавчі провадження щодо ОСОБА_5 .

Згідно відповіді державного нотаріуса ОСОБА_7 повідомлено що відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, існує запис про накладення арешту на майно ОСОБА_5 , підстава обтяження- постанова №3Б-216 від 27.06.2003 року СУ УМВС України в Івано-Франківській області.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України в редакції Закону України від 13.04.2012 № 4651-VI (далі - КПК України 2012 року) підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК України 2012 року арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові (частина 4 статті 174 КПК України 2012 року).

Отже, статтею 174 КПК України 2012 року визначено порядок скасування арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження за правилами кримінального судочинства, визначеними цим Кодексом.

Так, арешт на вказане майно було накладено постановою СУ УМВС України в Івано-Франківській області на підставі положень КПК України 1960 року.

Так, в п. 9 Перехідних положень КПК України 2012 року вказано, що запобіжні заходи, арешт майна, відсторонення від посади, застосовані під час дізнання та досудового слідства до дня набрання чинності цим Кодексом, продовжують свою дію до моменту їх зміни, скасування чи припинення у порядку, що діяв до набрання чинності цим Кодексом.

Підстави для скасування арешту майна у порядку, визначеному ст. 174 КПК України 2012 року, у даному випадку відсутні.

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Якщо обставини вказують про виникнення спору про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, що розглядаються в порядку цивільного судочинства, як зазначено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 року у справі № 569/4374/16-ц.

Велика Палата у справі №911/1247/18 від 21.08.2019 року вказала, що вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин і можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.06.2020 по справі №727/2878/19, відповідно до якого, спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України (в редакції 1960 року) та не знятого за цим Кодексом після прийняття остаточного рішення по справі, яке набуло законної сили, слід розглядати за правилами цивільного судочинства.

Отже, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно розглядається за правилами, встановленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту, тобто, в порядку цивільного судочинства.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом ( ч.3 ст. 26 КПК України).

З урахуванням наведеного, в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки питання не підлягає вирішенню в порядку кримінального судочинства України.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не наддала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С ТА Н О В И В :

в задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1