Провадження № 1-кс/333/2284/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідча суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні, в залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя, клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та в м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , погодженого з процесуальним прокурором, про арешт майна у кримінальному провадженні №0001520 від 15.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні слідчої судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 надійшло вищевказане клопотання органу досудового розслідування, яке обґрунтоване наступним.

Групою слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001520 від 15.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.10.2017 Радою адвокатів Запорізької області, на підставі рішення № 18 від 02.10.2017, ОСОБА_4 видано свідоцтво № 001411 про право на заняття адвокатською діяльністю.Частиною 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою відповідно до рівня, визначеного згідно із Законом України "Про забезпечення функціонування української мови як державної", має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Наказом начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області № 315-К від 30.11.2017 ОСОБА_5 з 01.12.2017 призначено на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області.

Наказом начальника Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області № 163-К від 30.09.2021 внесено зміни до назви Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області, а саме з 30.09.2021 назву «Управління Державного агентства рибного господарства у Запорізькій області» змінено на «Управління Державного агентства меліорації та рибного господарства у Запорізькій області».

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» правоохоронні органи - органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Таким чином ОСОБА_5 , обіймаючи вищевказану посаду є працівником правоохоронного органу.

Так, у ОСОБА_4 , яка мала достатній рівень знань у галузі цивільного законодавства та досвід роботи у вказаній сфері, разом із ОСОБА_5 , з яким вони підтримували дружні відносини значний період часу, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння нерухомим майном померлих громадян, у яких відсутні законні спадкоємці та яке, після їх смерті, відповідно до законодавства мало бути визнане відумерлою спадщиною та передане у власність Запорізької міської територіальної громади.

При цьому, з метою реалізації свого злочинного умислу, останні вирішили спільно отримувати з особистих джерел інформацію про померлих на території міста Запоріжжя одиноких громадян, а також таких громадян, в яких відсутні законні спадкоємці.

В подальшому, для досягнення зазначеної мети а також надання своїм діям уявленням законності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили заволодіти нерухомим майном померлих громадян, шляхом його стягнення в рахунок погашення боргів, нібито наявних у померлих або, у залучених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , третіх довірених осіб.

Для цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було прийнято спільне рішення про звернення до судових органів на території міста Запоріжжя з відповідними позовними заявами, направленими на стягнення з вищевказаних осіб наявних боргів, які утворилися в результатів нібито укладення договорів позик.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивних судових рішень про визнання боргів та їх стягнення, вони мали бути направлені на виконання у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». За результатами закінчення виконавчих проваджень та стягнення, в рахунок погашення боргів, право власності на об`єкти нерухомого майна, які за життя належали померлим громадянам, мало бути зареєстровано на довірених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 осіб, або ж на ОСОБА_5 , тим самим фактично заволодівши вищевказаними об`єктами нерухомості померлих.

У подальшому, незаконно заволодівши вказаним майном у такий спосіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планували розпорядитися ним шляхом продажу, а отримані кошти розділити між собою у визначених долях.

Крім того, з цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використовувати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду платника податків тощо) довірених ними осіб, без відома останніх, а також використовувати в судовому порядку підроблені документи, нібито укладені від їх імені, до яких заздалегідь будуть внесені завідомо недостовірні відомості щодо фактів укладення правочинів та їх наслідків, тим самим плануючи ввести в оману суд.

Крім того, з метою виключення однотипності своїх злочинних дій та можливості бути викритими, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили заволодіти нерухомим майном померлих громадян й іншим шляхом, а саме визнанням права власності на вказане майно.

Для цього ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було прийнято спільне рішення про звернення до судових органів на території міста Запоріжжя з відповідними позовними заявами, направленими на визнання дійсними договорів купівлі-продажу нерухомого майна, які до 01.01.2004 нібито були укладені та зареєстровані ОСОБА_6 » (код ЄДРПОУ - 20487339), діяльність якої припинено у 2012 році, про що останнім було достовірно відомо, а також визнання права власності на нього.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивних судових рішень про визнання дійсними вказаних договорів купівлі-продажу нерухомого майна та визнання права власності на них за довіреними ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особами, або ж за ОСОБА_5 , останні мали використати такі судові рішення як підставу для реєстрації речового права на нерухоме майно померлих громадян, тим самим фактично заволодівши ним.

У подальшому, незаконно заволодівши вказаним майном у такий спосіб, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планували розпорядитися ним шляхом продажу, а отримані кошти розділити між собою у визначених долях.

З цією метою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використовувати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду платника податків тощо) довірених ними осіб, без відома останніх, а також використовувати в судовому порядку підроблені документи, нібито укладені від їх імені, до яких заздалегідь будуть внесені завідомо недостовірні відомості щодо фактів укладення правочинів та їх наслідків, тим самим плануючи ввести в оману суд.

з метою реалізації злочинного умислу, направленого на заволодіння об`єктами нерухомості померлих громадян, діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, шляхом обману та використання підроблених документів, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчинили обумовлені ними злочинні дії за наступних обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ІНФОРМАЦІЯ_3 померла громадянка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у власності яких (по частині у кожного) перебувало нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Про вказані події з особистих джерел дізнався ОСОБА_5 , який, в подальшому, передав вказану інформацію ОСОБА_4 .

Після зазначеного, але не пізніше 23.12.2021 (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньо змовою з ОСОБА_5 , вирішили заволодіти вищевказаною квартирою померлих громадян, у яких відсутні законні спадкоємці, та яка після їх смерті, відповідно до законодавства, мала бути визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Запорізькій міській територіальній громаді.

З метою реалізацією свого злочинного умислу останніми було прийнято рішення про стягнення з померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в судовому порядку наявних боргів, які утворилися в результаті нібито укладених, за їх життя (кожним окремо) договорів позик.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивних судових рішень про визнання боргу та його стягнення, вони мали бути направлені на виконання у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». За результатами закінчення виконавчого провадження та стягнення, в рахунок погашення боргу, право власності на об`єкт нерухомого майна, який за життя належав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на праві часткової приватної власності (по частки), мало бути зареєстровано на довірену ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особу, тим самим фактично заволодівши вищевказаною квартирою померлих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . У подальшому, незаконно заволодівши вказаним майном у такий спосіб, за допомогою довіреної особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планували розпорядитися ним шляхом продажу, а отримані кошти розділити між собою у визначених долях.

Для надання вказаним діям уявлення законності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду платника податків) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без його відома, які заздалегідь були отримані в останнього ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використовувати в судовому порядку документи, нібито укладені від імені ОСОБА_9 , до яких заздалегідь будуть внесені завідомо недостовірні відомості щодо укладених правочинів, тим самим ввівши в оману суд.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подала до Ленінського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2) позовну заяву про стягнення боргу, складену та підписану 23.12.2021 нібито від імені ОСОБА_9 , яка надійшла до суду 28.12.2021, зазначивши відповідачем померлого ОСОБА_7 . Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, до якої заздалегідь було внесено недостовірні відомості, 21.03.2020 ОСОБА_9 нібито уклав зі ОСОБА_7 письмовий договір позики, відповідно до якого останній нібито отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 195000,00 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 копійок) та зобов`язався повернути їх у строк до 21.03.2021. У зв`язку з тим, що позичені ОСОБА_7 грошові кошти так і не були повернуті, ОСОБА_9 нібито і звернувся до суду з метою їх примусового стягнення.

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_4 до позовної заяви, крім іншого, додано підроблені документи, до яких заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме: оригінал договору позики від 21.03.2020, оригінал розписки ОСОБА_7 про отримання грошових коштів від 21.03.2020 та копію вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_7 про необхідність повернення боргу від 02.09.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.12.2021, за вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_9 зареєстровано судову справу № 334/10160/21, розгляд якої доручено судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_10 .

04.01.2022 суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя

ОСОБА_10 винесено ухвалу про відкриття провадження у вищевказаній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Для досягнення злочинної мети з заволодіння вищевказаним нерухомим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , діючи умисно, 31.05.2021 направила на електронну адресу Ленінського районного суду міста Запоріжжя «» заяву, складену та підписану 31.05.2021 нібито від імені позивача ОСОБА_9 , про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи у відсутність позивача.

В подальшому, за результатами судового розгляду справи суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_10 , на підставі наданих підроблених документів, якими фактично введено суд в оману, 07.06.2022 ухвалено заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_9 до ОСОБА_7 та стягнення з останнього боргу на користь ОСОБА_9 у сумі 195000,00 грн. (сто дев`яносто п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Надалі, з метою особистого контролю за реалізацією заздалегідь обумовленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 направила до Ленінського районного суду міста Запоріжжя заяву, складену та підписану 20.06.2022 нібито від імені позивача ОСОБА_9 про надання копії рішення від 07.06.2022 та виконавчих листів у справі № 334/10160/21. У подальшому ОСОБА_4 , діючи нібито на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_9 від 25.08.2022, особисто отримала в суді 13.03.2023 вказані запитувані документи.

Окрім того, діючи на виконання заздалегідь обумовленого з ОСОБА_5 злочинного плану, направленого на заволодіння об`єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , діючи умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подала до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б) заяву про видачу судового наказу, складену та підписану 31.01.2021 нібито від імені ОСОБА_9 , текст якої склала самостійно, яка надійшла до суду 02.02.2022, зазначивши боржником померлу ОСОБА_8 . Відповідно до змісту вказаної заяви, до якої заздалегідь було внесено недостовірні відомості, 14.08.2020 ОСОБА_9 нібито уклав зі ОСОБА_8 письмовий договір позики, відповідно до якого остання нібито отримала від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 145000,00 грн. (сто сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок) та зобов`язалась повернути їх у строк до 14.08.2021. У зв`язку з тим, що позичені ОСОБА_8 грошові кошти так і не були повернуті, ОСОБА_9 нібито і звернувся до суду з метою їх примусового стягнення.

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_4 до вказаної заяви, крім іншого, додано підроблені документи, до яких заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме: копію договору позики від 14.08.2020, копію розписки ОСОБА_8 про отримання грошових коштів від 14.08.2020, копію вимоги ОСОБА_9 до ОСОБА_8 про необхідність повернення боргу від 02.09.2021 та копію відповіді ОСОБА_8 на вимогу ОСОБА_9 від 01.10.2021.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.02.2022, за вищезазначеною заявою ОСОБА_9 зареєстровано судову справу №335/1061/22, розгляд якої доручено судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_11 .

В подальшому, за результатами розгляду заяви, суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_12 , незважаючи на надання ОСОБА_4 підроблених документів, спрямованих на введення суду в оману, 08.02.2022 постановлено ухвалу про відмову у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_9 про стягнення зі ОСОБА_8 заборгованості за договором позики, через її невідповідність вимогам ст. 161 ЦПК України.

Враховуючи вказане, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було виконано всіх дій, які останні вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме заволодінням об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , яке відповідно до законодавства мало відійти у власність Запорізької міської територіальної громади, ринкова вартість якого станом на 01.11.2021 могла становити 649000, 00 гривень (шістсот сорок дев`ять тисяч гривень 00 копійок), з причин, які не залежали від їх волі.

ІНФОРМАЦІЯ_6 померла громадянка ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , у власності якої перебувало нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_2 .

Про вказану подію з особистих джерел дізналися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Після зазначеного, але не пізніше 21.10.2021 (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньо змовою з ОСОБА_5 , вирішили заволодіти вищевказаною квартирою померлої громадянки, у якої відсутні законні спадкоємці, та яка після її смерті, відповідно до законодавства, мала бути визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Запорізькій міській територіальній громаді.

З метою реалізації свого злочинного умислу, останніми було прийнято рішення про визнання дійсним, в судовому порядку, договору купівлі-продажу квартири, нібито укладеного за життя ОСОБА_13 на Запорізькій Товарній Біржі «Торг-Інвест» та визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивного судового рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири померлої ОСОБА_13 , та визнання права власності на неї, останнє мало бути зареєстровано у встановленому законодавством порядку на ОСОБА_5 , який, в свою чергу, діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , мав розпорядитись зазначеним об`єктом нерухомості шляхом його продажу, а отримані кошти розділити між собою у визначених долях.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою між собою, умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, залучили ОСОБА_9 , який не був проінформований та обізнаний про злочинний план та кінцевий результат злочинної діяльності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

При цьому, ОСОБА_9 , діючи за вказівкою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , прибув 21.10.2021 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 за адресою: АДРЕСА_3 , де підписав заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_13 , зазначивши, що нібито є єдиним спадкоємцем у відповідності до ст. 1261 ЦКУ, хоча насправді таким не був. Того ж дня на підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 заведено спадкову справу № 46/2021.

У подальшому, для надання вказаним діям уявлення законності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду платника податків) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без його відома, які заздалегідь були отримані в останнього ОСОБА_5 .

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подав до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Чарівна, 117-А) позовну заяву про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, складену та підписану ним 04.01.2022, яка надійшла до суду 10.01.2022, зазначивши відповідачем ОСОБА_9 , а третьою особою - приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_14 .

Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, ОСОБА_5 зазначив про те, що 16.07.2002 він нібито уклав з ОСОБА_13 договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , який того ж дня нібито був зареєстрований Запорізькою Товарною Біржею «Торг-Інвест». Однак, у зв`язку з тим, що зазначений правочин нотаріально не посвідчений, вказане унеможливлює реєстрацію ОСОБА_5 права власності на вказане майно. Обґрунтовуючи свої доводи про залучення в якості відповідача ОСОБА_9 , ОСОБА_5 послався на факт відкриття саме ОСОБА_9 спадкової справи після смерті ОСОБА_13 . У зв`язку із вказаним ОСОБА_5 і звернувся до суду з метою визнання дійсним вищевказаного договору купівлі-продажу та визнання за собою права власності на квартиру, розташовану за адресою:

АДРЕСА_2 .

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , до позовної заяви, крім іншого, додано підроблений документ, до якого заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме копію договору купівлі-продажу від 16.07.2002.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2022, за вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_5 зареєстровано судову справу № 336/211/22, розгляд якої доручено судді Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_15 .

17.01.2022 суддею Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_15 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_9 без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків у зв`язку з не наданням документів про сплату судового збору.

У продовження реалізації злочинного плану, розробленого заздалегідь ОСОБА_5 із ОСОБА_4 , до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя подано заяву, складену та підписану 29.03.2022 від імені позивача ОСОБА_5 , про усунення недоліків по вищевказаній позовній заяві, підтверджуючу сплату судового збору, яка надійшла до суду 18.04.2022.

Одночасно з цим, до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя на електронну пошту «» повторно подано заяву, складену та підписану 02.05.2022 від імені позивача ОСОБА_5 , про усунення недоліків по позовній заяві, а саме сплату судового збору, шляхом направлення її фотокопії з електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_8 », користувачем якої є ОСОБА_4 . У подальшому до суду було направлено і оригінал вказаної заяви.

05.05.2022 суддею Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_15 винесено ухвалу про відкриття провадження у вищевказаній справі та призначено її розгляд в порядку загального позовного провадження.

Для досягнення злочинної мети з заволодіння нерухомим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_13 , від імені нібито відповідача ОСОБА_9 , персональні данні та копії особистих документів якого було заздалегідь отримано ОСОБА_5 , до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя направлено заяву, складену та підписану 24.05.2022, про визнання позовних вимог та проведення розгляду справи у відсутність відповідача у судовій справі № 336/211/22, яка надійшла до суду 30.05.2022. До вказаної заяви було додано, крім іншого, копію витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі спадкової справи № 46/2021, заведеної після смерті ОСОБА_13 .

Надалі, з метою особистого контролю за реалізацією заздалегідь обумовленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 , діючи як представник ОСОБА_5 , на підставі договору-доручення від 20.05.2022 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 31.05.2022, подала до Шевченківського районного суду міста Запоріжжя заяву від 01.06.2022, про розгляд справи без участі представника позивача та повне визнання позовних вимог.

В подальшому, за результатами судового розгляду справи суддею Шевченківського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_15 , на підставі наданого підробленого документа (договору купівлі-продажу кватири), яким фактично введено суд в оману, 01.06.2022 ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_9 та визнання дійсним договору купівлі-продажу, укладеного 16.07.2002 між ОСОБА_5 та ОСОБА_13 й зареєстрованого 16.07.2002 Запорізькою товарною біржою «Торг-Інвест». Крім того за ОСОБА_5 також визнано право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

Для завершення реалізації свого злочинного плану, 27.07.2022 ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , звернувся до Департаменту надання адміністративних послуг та розвитку підприємництва Запорізької міської ради Запорізької області (м. Запоріжжя, бульв. Центральний, 27) із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на нерухоме майно, розташоване за адресою:

АДРЕСА_2 , на підставі рішень Шевченківського районного суду міста Запоріжжя у справі № 336/211/22.

У подальшому, за результатами розгляду вищевказаних поданих документів, 01.08.2022 державним реєстратором прав на нерухоме майно Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Запорізької області прийнято рішення про проведення державної реєстрації права приватної власності на об`єкт нерухомості, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , за ОСОБА_5 .

За результатами виконання зазначених злочинних дій, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , реалізувавши свій злочинний план до кінця, узгоджений ними заздалегідь, шляхом обману незаконно заволоділи зазначеним об`єктом нерухомості, який відповідно до законодавства мав відійти у власність Запорізької міської територіальної громади, ринкова вартість якого станом на 10.06.2021 могла становити 573000,00 грн. (п`ятсот сімдесят три тисячі гривень 00 копійок), та яким, у подальшому, розпорядилися на власний розсуд.

Вищевказаними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдано шкоду Запорізькій міській територіальній громаді на вищевказану суму.

Крім того, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , за результатами вчинення злочинних дій, а саме шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньо змовою групою осіб, у великих розмірах, 01.08.2022 незаконно заволоділи об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: АДРЕСА_2 , ринкова вартість якого станом на 10.06.2021 могла становити 573000,00 грн. (п`ятсот сімдесят три тисячі гривень 00 копійок), набувши право власності на майно, повністю одержане ними злочинним шляхом.

Після цього, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою із ОСОБА_5 , достовірно знаючи про злочинне походження зазначеної квартири, володіли разом вказаним майном та, маючи на меті розпорядитися ним, 11.11.2022 прибули у приміщення приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу ОСОБА_16 ( АДРЕСА_4 ), де у присутності ОСОБА_4 , між ОСОБА_5 (продавець) та громадянином ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (покупець), було укладено договір купівлі-продажу об`єкта нерухомості, розташованого за адресою:

АДРЕСА_2 .

В результаті вчинення вказаного правочину, ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , приховуючи дійсне джерело походження вищевказаної квартири, всупереч вимогам Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», розпорядилися вказаним нерухомим майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, та отримали від ОСОБА_17 грошові кошти у сумі 373000,00 грн. (триста сімдесят три тисячі гривень 00 копійок), які, у подальшому, були розподілені між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у визначених долях.

ІНФОРМАЦІЯ_10 помер громадянин ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , у власності якого перебувало нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Про вказану подію з особистих джерел дізнався ОСОБА_5 , який, в подальшому, передав вказану інформацію ОСОБА_4 .

Після зазначеного, але не пізніше 21.02.2022 (більше точно часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за попередньо змовою з ОСОБА_5 , вирішили заволодіти вищевказаною квартирою померлого громадянина, у якого відсутні законні спадкоємці, та яка, після його смерті, відповідно до законодавства, мала бути визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Запорізькій міській територіальній громаді.

З метою реалізації свого злочинного умислу, останніми було прийнято рішення про визнання дійсним в судовому порядку договору купівлі-продажу квартири, нібито укладеного й зареєстрованого за життя ОСОБА_18 Запорізькою Товарною Біржею «Торг-Інвест», та визнання права власності на вказаний об`єкт нерухомого майна.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивного судового рішення про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири померлого ОСОБА_18 , та визнання права власності на неї, останнє мало бути зареєстровано у встановленому законодавством порядку на довірену ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особу, яка, в свою чергу, діючи за вказівками останніх, мала розпорядитись зазначеним об`єктом нерухомості шляхом його продажу, а отримані кошти передати ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які у подальшому мали розподілити їх між собою у визначених долях.

Для надання вказаним діям уявлення законності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду платника податків) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без його відома, які заздалегідь були отримані в останнього ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використовувати в судовому порядку документи, нібито укладені від імені ОСОБА_9 , до яких заздалегідь будуть внесені завідомо недостовірні відомості щодо укладеного правочину та його наслідків, тим самим ввівши в оману суд.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи за попередньо змовою з ОСОБА_5 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подала до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 107-Б) позовну заяву про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, складену та підписану 21.02.2022 нібито від імені ОСОБА_9 , яка надійшла до суду 23.02.2022, зазначивши відповідачем померлого ОСОБА_18 .

Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, до якої заздалегідь було внесено недостовірні відомості, 06.08.1999 ОСОБА_9 нібито уклав з ОСОБА_18 договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , який того ж дня нібито був зареєстрований Запорізькою Товарною Біржею «Торг-Інвест». Однак у зв`язку з тим, що зазначений правочин нотаріально не посвідчений, вказане нібито унеможливлює реєстрацію ОСОБА_9 права власності на вказане майно. У зв`язку із вказаним, ОСОБА_9 нібито і звернувся до суду з метою визнання дійсним вищевказаного договору купівлі-продажу та визнання за собою права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_5 .

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_4 до позовної заяви, крім іншого, додано підроблений документ, до якого заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме копію договору купівлі-продажу від 06.08.1999.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.02.2022, за вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_9 зареєстровано судову справу № 335/1830/22, розгляд якої доручено судді Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_19 .

06.05.2022 суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя

ОСОБА_19 винесено ухвалу про прийняття до розгляду позовної заяви ОСОБА_9 та призначення справи в порядку загального позовного провадження.

Для досягнення злочинної мети з заволодіння вищевказаним нерухомим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_18 , ОСОБА_4 , діючи умисно, направила на електронну пошту Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя «» заяву, складену та підписану нібито від імені позивача ОСОБА_9 , про проведення підготовчого засідання без участі позивача та підтримання позовних вимог у повному, яка надійшла до суду 16.06.2022.

Надалі, з метою особистого контролю за реалізацією заздалегідь обумовленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 було надано до Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя документи, підтверджуючі її повноваження як нібито представника позивача ОСОБА_9 , а саме: договір-доручення від 04.05.2022, нібито укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 , а також ордер про надання правничої (правової) ОСОБА_9 від 21.07.2022.

В подальшому, за результатами розгляду позовної заяви, суддею Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_19 , незважаючи на надання ОСОБА_4 підробленого документа (договору купівлі-продажу кватири), спрямованого на введення суду в оману, 22.03.2023 постановлено ухвалу про закриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_9 до ОСОБА_18 про визнання дійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 Цивільного процесуального кодексу України (настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва).

Враховуючи вказане, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було виконано всі дії, які останні вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме заволодіння об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: АДРЕСА_5 , яке відповідно до законодавства мало відійти у власність Запорізької міської територіальної громади, ринкова вартість якого станом на 01.02.2022 могла становити 731000,00 грн. (сімсот тридцять одну тисячу гривень 00 копійок), однак його не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

ІНФОРМАЦІЯ_12 помер громадянин ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , у власності якого перебувало нерухоме майно, а саме квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_6 .

Про вказану подію з особистих джерел дізналися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Після зазначеного, але не пізніше 14.04.2022 (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе), ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньо змовою з ОСОБА_5 , вирішили заволодіти вищевказаною квартирою померлого громадянина, у якого відсутні законні спадкоємці, та яка після його смерті, відповідно до законодавства, мала бути визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Запорізькій міській територіальній громаді.

З метою реалізації свого злочинного умислу, останніми було прийнято рішення про стягнення з померлого ОСОБА_20 в судовому порядку наявних боргів, які утворилися в результаті нібито укладених за його життя договорів позик.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивних судових рішень про визнання боргу та його стягнення, вони мали бути направлені на виконання у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». За результатами закінчення виконавчого провадження та стягнення в рахунок погашення боргу, право власності на об`єкт нерухомого майна, яке за життя належало ОСОБА_20 на праві приватної власності, мало бути зареєстровано на довірену ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особу, тим самим фактично заволодівши вищевказаною квартирою померлого ОСОБА_20 . У подальшому, незаконно заволодівши вказаним майном у такий спосіб, за допомогою довіреної особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планували розпорядитися ним шляхом продажу, а отримані кошти розділити між собою у визначених долях.

Для надання вказаним діям уявлення законності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянина України та ідентифікаційного коду платника податків) ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , без його відома, які заздалегідь були отримані в останнього ОСОБА_5 .

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використовувати в судовому порядку документи, нібито укладені від імені ОСОБА_9 , до яких заздалегідь будуть внесені завідомо недостовірні відомості щодо укладеного правочину, тим самим ввівши в оману суд.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подала до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6) позовну заяву про стягнення боргу, складену та підписану 14.04.2022 нібито від імені ОСОБА_9 , яка надійшла до суду 21.04.2022, зазначивши відповідачем померлого ОСОБА_20 . Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, до якої заздалегідь було внесено недостовірні відомості, 07.10.2020 ОСОБА_9 нібито уклав із ОСОБА_20 письмовий договір позики, відповідно до якого останній нібито отримав від ОСОБА_9 грошові кошти у сумі 225000,00 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок) та зобов`язався повернути їх у строк до 07.10.2021. У зв`язку із тим, що позичені ОСОБА_20 грошові кошти так і не були повернуті, ОСОБА_9 нібито і звернувся до суду з метою їх примусового стягнення.

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_4 до позовної заяви, крім іншого, додано підроблені документи, до яких заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме: копію договору позики від 07.10.2020, копію розписки ОСОБА_20 про отримання грошових коштів від 07.10.2020, копії вимог ОСОБА_9 до ОСОБА_20 про необхідність повернення боргу від 15.10.2021 та від 12.01.2022, а також копію відповіді ОСОБА_20 від 15.02.2022 на вимогу ОСОБА_9 про необхідність повернення боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.04.2022, за вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_9 зареєстровано судову справу № 331/1060/22, розгляд якої доручено судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_21 .

11.05.2022 суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_21 винесено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_9 до ОСОБА_20 без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, у зв`язку з ненаданням документів про сплату судового збору.

У продовження реалізації злочинного плану, розробленого заздалегідь ОСОБА_4 із ОСОБА_5 , до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя подано заяву, складену та підписану 08.06.2022 нібито від імені позивача ОСОБА_9 , про надання квитанції про сплату судового збору, яка надійшла до суду 08.06.2022.

08.06.2022 суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_21 винесено ухвалу про відкриття провадження у вищевказаній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Для досягнення злочинної мети із заволодіння вищевказаним нерухомим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_20 , ОСОБА_4 , діючи умисно, подала до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя заяву, складену та підписану 17.06.2022 нібито від імені позивача ОСОБА_9 , про розгляд справи за відсутністю позивача та підтримання позовних вимогу повному обсязі, яка надійшла до суду 20.06.2022.

В подальшому, за результатами судового розгляду справи, суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_21 , на підставі наданих підроблених документів, якими фактично введено суд в оману, 08.07.2022 ухвалено заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_9 до ОСОБА_20 та стягнення з останнього боргу на користь ОСОБА_9 у сумі 225000,00 грн. (двісті двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Надалі, з метою особистого контролю за реалізацією заздалегідь обумовленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 , з належної їй електронної пошти « ІНФОРМАЦІЯ_8 », 17.08.2022 направила на електронну пошту Жовтневого районного суду міста Запоріжжя «» заяву, складену та підписану 17.08.2022 нібито від імені позивача ОСОБА_9 , про надання копії рішення від 08.07.2022 та виконавчих листів по справі № 331/1060/22. У подальшому, ОСОБА_4 , діючи нібито на підставі договору-доручення від 11.08.2022 та ордеру про надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_9 від 23.08.2022, особисто отримала в суді 23.08.2022 вказані запитувані документи.

Окрім того, діючи на виконання заздалегідь обумовленого злочинного плану, направленого на заволодіння об`єктом нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 , ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подав до Жовтневого районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Олександрівська, 6) позовну заяву про визнання права власності, складену та підписану ним 28.11.2022, яка надійшла до суду 01.12.2022, зазначивши відповідачем померлого ОСОБА_20 . Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, ОСОБА_5 зазначив, що 15.01.2020 він нібито уклав із ОСОБА_20 письмовий договір позики, відповідно до якого останній нібито отримав від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 350000,00 грн. (триста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) та зобов`язався повернути їх у строк до 15.01.2022. У зв`язку із тим, що позичені ОСОБА_20 грошові кошти так і не були повернуті, ОСОБА_5 і звернувся до суду з метою визнання за собою права власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_6 , в рахунок погашення боргу.

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_4 , до позовної заяви, крім іншого, додано підроблені документи, до яких заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме: копію договору позики від 15.01.2020, копію розписки ОСОБА_20 про отримання грошових коштів від 15.01.2020, копію вимоги ОСОБА_5 до ОСОБА_20 про необхідність повернення боргу від 17.01.2022, та копію відповіді ОСОБА_20 від 02.02.2022 на вимогу ОСОБА_5 про необхідність повернення боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.12.2022, за вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_5 зареєстровано судову справу № 331/4657/22, розгляд якої доручено судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_22 .

02.12.2022 суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя

ОСОБА_22 постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_20 без руху та надання позивачу строку для усунення недоліків, у зв`язку з не наданням документів про підтвердження сплати судового збору, однак, в подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 оплати судового збору так здійснено і не було.

У зв`язку з викладеним, за результатами розгляду позовної заяви, суддею Жовтневого районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_22 , незважаючи на надання ОСОБА_5 підроблених документів, спрямованих на введення суду в оману, 10.01.2023 постановлено ухвалу про повернення позовної заяви ОСОБА_5 до ОСОБА_20 , на підставі ч. 3 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України (якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом).

Враховуючи вказане, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не було виконано всіх дій, які останні вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме заволодіння об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: АДРЕСА_6 , яке відповідно до законодавства мало відійти у власність Запорізької міської територіальної громади, ринкова вартість якого, станом на 28.03.2022 могла становити 576000,00 грн. (п`ятсот сімдесят шість тисяч гривень 00 копійок), з причин, які не залежали від їх волі.

ІНФОРМАЦІЯ_14 померла громадянка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , у власності якої перебувало нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_7 .

Про вказану подію з особистих джерел дізналися ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Після зазначеного, але не пізніше 04.08.2022 (більше точно часу досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_4 , діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, за попередньо змовою з ОСОБА_5 , вирішили заволодіти вищевказаною квартирою померлої громадянки, у якої відсутні законні спадкоємці, та яка після її смерті, відповідно до законодавства, мала бути визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Запорізькій міській територіальній громаді.

З метою реалізацією свого злочинного умислу, останніми було прийнято рішення про стягнення з померлої ОСОБА_23 в судовому порядку наявного боргу, який утворився в результаті нібито укладеного за її життя договору позики.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивного судового рішення про визнання боргу та його стягнення, воно мало бути направлене на виконання у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». За результатами закінчення виконавчого провадження та стягнення в рахунок погашення боргу, право власності на об`єкт нерухомого майна, яке за життя належало ОСОБА_23 на праві приватної власності, мало бути зареєстровано на довірену ОСОБА_4 та ОСОБА_5 особу, тим самим фактично заволодівши вищевказаною квартирою померлої ОСОБА_23 . У подальшому, незаконно заволодівши вказаним майном у такий спосіб, за допомогою довіреної особи, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 планували розпорядитися ним шляхом продажу, а отримані кошти розділити між собою у визначених долях.

Для надання вказаним діям уявлення законності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянки України та ідентифікаційного коду платника податків) ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , без її відома, які заздалегідь були отримані в останньої ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використовувати в судовому порядку документи, нібито укладені від імені ОСОБА_24 , до яких заздалегідь будуть внесені завідомо недостовірні відомості щодо укладеного правочину, тим самим ввівши в оману суд.

Так, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подала до Ленінського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2) позовну заяву про стягнення боргу, складену та підписану 04.08.2022 нібито від імені ОСОБА_24 , яка надійшла до суду 08.08.2022, зазначивши відповідачем померлу ОСОБА_23 . Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, до якої заздалегідь було внесено недостовірні відомості, 21.04.2020 ОСОБА_24 нібито уклала із ОСОБА_23 письмовий договір позики, відповідно до якого остання нібито отримала від ОСОБА_24 грошові кошти у сумі 145000,00 грн. (сто сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок) та зобов`язалася повернути їх у строк до 21.04.2021. У зв`язку з тим, що позичені ОСОБА_23 грошові кошти так і не були повернуті, ОСОБА_24 нібито і звернулася до суду з метою їх примусового стягнення.

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_4 до позовної заяви, крім іншого, додано підроблені документи, до яких заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме: копію договору позики від 21.04.2020, копію розписки ОСОБА_23 про отримання грошових коштів від 21.04.2020, копію вимоги ОСОБА_24 до ОСОБА_23 про необхідність повернення боргу від 22.09.2021 та копію відповіді ОСОБА_23 від 15.10.2021 на вимогу ОСОБА_24 про необхідність повернення боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.08.2022, за вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_24 зареєстровано судову справу № 334/3081/22, розгляд якої доручено судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_25 .

09.08.2022 суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_25 постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_24 до ОСОБА_23 у вищевказаній справі та призначення її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Для досягнення злочинної мети із заволодіння вищевказаним нерухомим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_23 , ОСОБА_4 , діючи умисно, виступаючи нібито як представник позивача ОСОБА_24 на підставі договору-доручення від 26.08.2022 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 02.09.2022, подала 07.09.2022 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя заяву, складену та підписану 07.09.2022, про розгляд справи у відсутності позивача та підтримання позовних вимог, додавши при цьому оригінал підробленої розписки ОСОБА_23 про отримання грошових коштів від 21.04.2020.

В подальшому, за результатами судового розгляду справи суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_25 , на підставі наданих підроблених документів, якими фактично введено суд в оману, 07.09.2022 ухвалено заочне рішення про задоволення позову ОСОБА_24 до ОСОБА_23 та стягнення з останньої боргу на користь ОСОБА_24 у сумі 145000,00 грн. (сто сорок п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Надалі з метою особистого контролю за реалізацією заздалегідь обумовленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 подала 21.09.2022 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя заяву від 21.09.2022 про надання оригіналів виконавчих листів та судового рішення у справі № 334/3081/22. У подальшому, ОСОБА_4 особисто отримала в суді 13.10.2022 вказані запитувані документи.

Далі, діючи відповідно до розробленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 , умисно, з корисливих мотивів, подала до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_26 ( АДРЕСА_8 ) заяву про відкриття виконавчого провадження, складену та підписану 14.10.2022 нібито від імені ОСОБА_24 , яка надійшла приватному виконавцю 17.10.2022, обґрунтовану необхідністю виконання виконавчого листа на підставі рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 07.09.2022.

Того ж дня приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_26 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_24 (реєстраційний номер виконавчого провадження 70093000).

Однак, 25.11.2022 ОСОБА_26 винесено постанову про закінчення вказаного виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_23 .

Одночасно з вказаним, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на остаточне заволодіння квартирою померлої ОСОБА_23 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було прийнято рішення про стягнення з їх довіреної особи, яка мала виступати нібито спадкоємицею померлої ОСОБА_23 , в судовому порядку наявного боргу, який утворився в результаті нібито укладеного договору позики.

Надалі, відповідно до розробленого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 злочинного плану, після отримання позитивного судового рішення про визнання боргу та його стягнення, воно мало бути направлене на виконання у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження». За результатами закінчення виконавчого провадження та стягнення в рахунок погашення боргу, право власності на об`єкт нерухомого майна, яке за життя належало ОСОБА_23 на праві приватної власності, мало бути зареєстровано за ОСОБА_5 , тим самим фактично заволодівши вищевказаною квартирою померлої ОСОБА_23 . У подальшому, незаконно заволодівши вказаним майном у такий спосіб, ОСОБА_5 , діючи умисно, за попередньою змовою з ОСОБА_4 , мав розпорядитися зазначеним об`єктом нерухомості шляхом його продажу, а отримані кошти розділити між собою у визначених долях.

Для надання вказаним діям уявлення законності, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використати персональні данні та копії особистих документів (паспорту громадянки України та ідентифікаційного коду платника податків) ОСОБА_27 , ІНФОРМАЦІЯ_17 , без її відома, які заздалегідь були отримані в останньої ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вирішили використовувати в судовому порядку документи, нібито укладені від імені ОСОБА_27 , до яких заздалегідь будуть внесені завідомо недостовірні відомості щодо укладених правочинів, тим самим ввівши в оману суд.

Далі, діючи відповідно до розробленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подала до Третьої Запорізької державної нотаріальної контори (м. Запоріжжя, бульв. Шевченка, 47) заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_23 , складену та підписану 23.05.2022 нібито від імені ОСОБА_27 , яка надійшла до нотаріальної контори 30.05.2022, обґрунтовану наявністю між ними нібито родинних зв`язків. Того ж дня, на підставі вказаної заяви державним нотаріусом Третьої Запорізької державної нотаріальної контори заведено спадкову справу № 95/2022.

Після виконання зазначених дій, з метою подальшої реалізації свого злочинного умислу, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , умисно, шляхом обману, з корисливих мотивів, подав до Ленінського районного суду міста Запоріжжя (м. Запоріжжя, вул. Незалежної України, 1/2) позовну заяву про стягнення боргу, складену та підписану ним 12.08.2022, яка надійшла до суду 16.08.2022, зазначивши відповідачем ОСОБА_27 . Відповідно до змісту вказаної позовної заяви, до якої заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості, 20.08.2020 ОСОБА_5 нібито уклав із ОСОБА_27 письмовий договір позики, відповідно до якого остання нібито отримала від ОСОБА_5 грошові кошти у сумі 450000,00 грн. (чотириста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) та зобов`язалася повернути їх у строк до 20.08.2021. У зв`язку з тим, що позичені ОСОБА_27 грошові кошти так і не були повернуті, ОСОБА_5 нібито і звернувся до суду з метою їх примусового стягнення.

Так, діючи з метою досягнення своєї злочинної цілі, ОСОБА_5 , який діяв за попередньою змовою з ОСОБА_4 , до позовної заяви, крім іншого, додано підроблені документи, до яких заздалегідь було внесено завідомо недостовірні відомості щодо факту укладення правочину та його наслідків, а саме: копію договору позики від 20.08.2020, оригінал розписки ОСОБА_27 про отримання грошових коштів від 20.08.2020, копії вимог ОСОБА_5 до ОСОБА_27 про необхідність повернення боргу від 25.11.2021 та 25.04.2022, а також копію відповіді ОСОБА_27 від 07.07.2022 на вимогу ОСОБА_5 про необхідність повернення боргу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.08.2022, за вищезазначеною позовною заявою ОСОБА_5 зареєстровано судову справу № 334/3277/22, розгляд якої доручено судді Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_28 .

17.08.2022 суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_28 постановлено ухвалу про відкриття провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_27 у вищевказаній справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження з викликом сторін.

Для досягнення злочинної мети із заволодіння вищевказаним нерухомим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_23 , ОСОБА_4 , діючи умисно, подала до Ленінського районного суду міста Запоріжжя заяву, складену та підписану 15.09.2022 нібито від імені відповідача ОСОБА_27 , про визнання позовних вимог та розгляд справи у відсутність відповідача, яка надійшла до суду 22.09.2022.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, виступаючи нібито як представник відповідача ОСОБА_27 на підставі договору-доручення від 08.09.2022 та ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 20.09.2022, подала 21.09.2022 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя заяву, складену та підписану нею 21.09.2022, про розгляд справи без участі представника та повне визнання позовних вимог.

Того ж дня ОСОБА_5 , діючи відповідно до заздалегідь узгодженого з ОСОБА_4 злочинного плану, також подав до Ленінського районного суду міста Запоріжжя заяву, складену та підписану ним 21.09.2022, про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі.

В подальшому, за результатами судового розгляду справи суддею Ленінського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_28 , на підставі наданих підроблених документів, якими фактично введено суд в оману, 21.09.2022 ухвалено рішення про задоволення позову ОСОБА_5 до ОСОБА_27 та стягнення з останньої боргу на користь ОСОБА_5 у сумі 450000,00 грн. (чотириста п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок).

Надалі, з метою особистого контролю за реалізацією заздалегідь обумовленого з ОСОБА_5 злочинного плану, ОСОБА_4 подала 17.10.2022 до Ленінського районного суду міста Запоріжжя заяву від імені ОСОБА_5 , про надання виконавчих листів та копії рішення по справі № 334/3277/22. У подальшому, вказані запитувані документи були особисто отримані ОСОБА_5 в суді 25.10.2022.

Далі, діючи відповідно до розробленого з ОСОБА_4 злочинного плану, ОСОБА_5 , умисно, з корисливих мотивів, подав до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_26 (м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 12, оф. 33) заяву про відкриття виконавчого провадження, складену та підписану 27.10.2022, яка того ж дня надійшла приватному виконавцю, обґрунтовану необхідністю виконання виконавчого листа на підставі рішення Ленінського районного суду міста Запоріжжя від 21.09.2022.

Того ж дня приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області ОСОБА_26 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за заявою ОСОБА_5 (реєстраційний номер виконавчого провадження 70182724).

В подальшому, для досягнення злочинної мети із заволодіння нерухомим майном, яке залишилося після смерті ОСОБА_23 , ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , подала до приватного виконавця ОСОБА_26 ( АДРЕСА_8 ) заяву, складену та підписану 01.11.2022 нібито від імені боржника ОСОБА_27 , яка надійшла до приватного виконавця 08.11.2022, та якою повідомлено про нібито відсутність у останньої коштів, необхідних для повернення боргу, а також констатовано факт заведення нею спадкової справи після смерті ОСОБА_23 , у якої залишилося нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_7 , з долученням відповідних підтверджуючих документів.

Однак, 20.01.2023 ОСОБА_26 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку із надходженням 19.01.2023 заяви, складеної та підписаної від імені ОСОБА_5 05.01.2023, про повернення виконавчого листа.

Враховуючи вказане, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було виконано всі дії, які останні вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме заволодіння об`єктом нерухомості, розташованим за адресою: АДРЕСА_7 , яке відповідно до законодавства мало відійти у власність Запорізької міської територіальної громади, ринкова вартість якого станом на 31.10.2021 могла становити 925000,00 грн. (дев`ятсот двадцять п`ять тисяч гривень 00 копійок), однак його не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

26.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , в межах цього кримінального провадження, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - незакінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньо змовою групою осіб, у великих розмірах;

- ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа;

- ч. 4 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, у великих розмірах;

- ч. 2 ст. 209 КК України - набуття, володіння, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчиненні правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньо змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - закінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, у великих розмірах;

- ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - незакінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах;

- ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - закінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Санкція ч. 2 ст. 209 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Під час досудового розслідування встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0679 (площа 7,15 га).

Крім того відповідно до реєстраційних карток на транспортні засоби ОСОБА_4 на праві приватної власності належать:

-транспортний засіб BMW 320, р.н. НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 );

-транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, р.н. НОМЕР_3 (свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 ).

На даний час у кримінальному провадженні стосовно підозрюваної ОСОБА_4 , з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, виникла необхідність у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

На підставі вищевказаного слідчий просить накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , на праві приватної власності:

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0679 (площа 7,15 га);

- транспортний засіб BMW 320, р.н. НОМЕР_1 ;

- транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, р.н. НОМЕР_3 .

Розгляд клопотання здійснити без повідомлення підозрюваної у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву з проханням розглянути клопотання за його відсутності, на задоволенні клопотання наполягає з підстав, зазначених в клопотанні.

Підозрювана ОСОБА_4 в судове засідання не викликалась, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 172 КПК України, з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали у їх сукупності, слідча суддя дійшла до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів, доданих до клопотання, вбачається, що групою слідчих першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001520 від 15.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України.

В межах даного кримінального провадження 26.06.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - незакінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньо змовою групою осіб, у великих розмірах;

- ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа;

- ч. 4 ст. 190 КК України - шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, у великих розмірах;

- ч. 2 ст. 209 КК України - набуття, володіння, розпорядження майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі вчиненні правочину з таким майном, якщо ці діяння вчинені особою, яка знала, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, вчинене за попередньо змовою групою осіб;

- ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - закінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, у великих розмірах;

- ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - незакінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах;

- ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України - закінчений замах на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене повторно, за попередньо змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Санкція ч. 2 ст. 209 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна..

З наданих до клопотання слідчого документів вбачається, що підозрювана є власницею:

-земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0679 (площа 7,15 га);

-транспортного засобу BMW 320, р.н. НОМЕР_1 ;

-транспортного засобу VOLKSWAGEN GOLF, р.н. НОМЕР_3

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

З огляду на вищевказане, слідча суддя, з метою забезпечення можливої конфіскації як виду покарання, у разі визнання судом ОСОБА_4 винною у інкримінованих їй кримінальних правопорушеннях, вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на належне підозрюваній майно.

Керуючись ст.ст. 170-175, 309, 372 КПК України, слідча суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Мелітополі та в м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні №0001520 від 15.11.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. 2 ст. 209, ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 15, ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364 КК України, - задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме та рухоме майно, яке належить підозрюваній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_18 , РНОКПП: НОМЕР_5 , а саме на:

- земельну ділянку з кадастровим номером :03:001:0679 (площа 7,15 га);

- транспортний засіб BMW 320, р.н. НОМЕР_1 ;

- транспортний засіб VOLKSWAGEN GOLF, р.н. НОМЕР_3 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту проголошення. Подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя Комунарського

районного суду м. Запоріжжя: ОСОБА_1