Справа № 216/2733/24
провадження 1-кп/216/316/25
УХВАЛА

іменем України

25 липня 2025 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання прокурора Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у обвинувальному акті у кримінальному провадженні №0000190 від 01 серпня 2023 року відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, раніше не судимого, військовослужбовця військової служби за мобілізацією, військової частини НОМЕР_1 , який на час скоєння кримінального правопорушення перебував на посаді стрільця 3 стрілецького взводу 2 стрілецької роти 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, -

встановив:

В провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження №0000190 від 01 серпня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

25 липня 2025 року в судовому засіданні прокурором було подано клопотання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

1. Зміст клопотання, що розглядається

Клопотання сторони обвинувачення обґрунтовано тим, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Так, за змістом обвинувального акту ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за мобілізацією військової частини самовільно залишив місце дислокації військової частини НОМЕР_1 та такий факт був виявлений 25 лютого 2023 року о 8.00 годин під час перевірки наявності особового складу вказаної частини. В подальшому ОСОБА_4 лише 08.04.2024 року добровільно прибув до Криворізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону. Підозра та обвинувачення ОСОБА_6 обґрунтовується зібраними у кримінальному провадженню доказами, які за їх змістом та суттю ідентифікують обвинуваченого, як особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у якому він і обвинувачується в межах кримінальних проваджень №0000190. Судове провадження по вказаним кримінальним провадженням відбувається з червня 2024 року. Разом з тим, всі намагання суду розглянути вказане провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 нівельовані нігілістичною поведінкою обвинуваченого, який не вважає за необхідне з`являтися до суду. Систематичні необгрунтовані неявки обвинуваченого унеможливлюють розгляд провадження, порушують розумність строків розгляду справ.

Посилаючись на викладене, тяжкість кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , а також існування ризику, передбаченого п.п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурор вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить належну процесуальну поведінку та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

2. Позиція учасників у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_4 підтримав та просив задовольнити.

Обвинувачений та його захисник адвокат ОСОБА_5 , за узгодженою із ОСОБА_4 проти застосування йому запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не заперечували.

3. Мотиви та оцінка суду

3.1. Підстави для застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту

Відповідно до ч. 1-2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: (1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; (2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; (3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; (4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; (5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Разом із цим, положеннями статті 199 КПК України унормований порядок продовження строку тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: (1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; (2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч.ч. 1, 3, 5 ст. 199 КПК України).

Дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, суд приходить до таких висновків.

3.2. Набуття статусу обвинуваченого

Запобіжні заходи на стадії судового розгляду можуть застосовуватися лише до обвинуваченого.

За змістом ч. 2 ст. 42 КПК України, обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу .

Як було зазначено вище, в провадженні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № №0000190 від 01 серпня 2023 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 407 КК України, який згідно штампу був переданий до суду 18.04.2024.

Отже, у відповідності до вимог ст. 42 КПК України, ОСОБА_4 набув статус обвинуваченого у цьому кримінальному провадженні і щодо нього може вирішуватися питання про застосування запобіжного заходу.

Разом з тим, кримінальне процесуальне законодавство України не містить визначення поняття «обґрунтована підозра», а тому, керуючись приписами ч. 5 ст. 9 КПК України, слідчий суддя при встановленні змісту вказаного поняття враховує практику Європейського суду з прав людини.

Так, з усталеної практики ЄСПЛ вбачається, що існування обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які змогли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, факти, які дають підставу для підозри, не мають бути такого ж рівня, як і ті, що обґрунтовують засудження особи, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», «Лабіта проти Італії», «Мюррей проти Сполученого Королівства», «Ільгар Маммадов проти Азейбарджану», «Нечипорук і Йонкало проти України»).

Отже, обґрунтована підозра не передбачає наявності переконання «поза розумним сумнівом» щодо вчинення особою кримінального правопорушення. Однак, вона повинна ґрунтуватись на об`єктивних фактах, встановлених на підставі наданих стороною обвинувачення доказів.

3.3. Наявність ризиків

Ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні прокурор вказує на ризики того, що обвинувачений ОСОБА_4 може (1) переховуватися від суду.

3.3.1. Ризик переховування від суду

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у невизначеному майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим безвідносно стадії кримінального провадження та характеру процесуальних дій, які належить провести.

При цьому, суд при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду: систематичні неявки без поважної причини обвинуваченого в судові засідання, внаслідок чого розгляд справи неодноразово відкладався для приводу обвинуваченого у судове засідання, що порушує розумність строків розгляду справ.

Враховуючи встановлені обставини у сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження, ступінь соціальних зв`язків, які не є міцними, суд приходить до висновку про існування ризику переховування від суду. Разом з тим, суд зазначає, що переховування від суду не завжди пов`язане з виїздом за межі території Україна, а може бути ефективно реалізоване шляхом зміни місця проживання.

3.4. Наявність інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України

При вирішенні питання про застосування застосованого запобіжного заходу, крім встановленого ризику кримінального провадження, суд, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

- тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до десяти років;

- вік та стан здоров`я обвинуваченого ОСОБА_4 , який не є особою з інвалідністю,

- відсутність у обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

- майновий стан обвинуваченого, який офіційного доходу не має;

- ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, який на думку суду не є високим.

3.5. Можливість застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний час доби або більш м`якого запобіжного заходу

На переконання суду, досліджені під час судового засідання та описані у цій ухвалі ризики свідчать, що менш суворий запобіжний захід, не пов`язаний з тимчасовою ізоляцією обвинуваченого, може негативно відобразитися на здійсненні швидкого та ефективного судового розгляду, якого можливо досягнути лише за умов нівелювання ризиків кримінального провадження. За встановлених судом обставин, необхідним є саме домашній арешт.

Застосування запобіжного заходу у виді, особистого зобов`язання чи особистої поруки для запобігання встановленим ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на обвинуваченого обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків, окрім того, жодна особа не звернулась до суду з письмовим зобов`язанням про те, що вони поручаються за виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

На переконання суду, запобіжний захід, у вигляді домашнього арешту за вказаних вище обставин, буде достатнім та ефективним для досягнення дієвості цього провадження.

4. Висновки за результатами розгляду клопотання

З урахуванням встановлених вище обставин, наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик вчинення обвинуваченим дій, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне застосувати відносно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із забороною обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 без дозволу суду строком на два місяці, тобто до 25 вересня 2025 року (включно).

Керуючись ст. ст. 177, 178, 181, 183, 331 КПК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Застосовати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, а саме заборони обвинуваченому залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 цілодобово без дозволу суду строком на два місяці, тобто до 25 вересня 2025 року (включно).

Протягом часу дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , цілодобово без дозволу суду;

- прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, які надають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні перелік яких зазначений в реєстрі матеріалів досудового розслідування;

Попередити ОСОБА_4 , що в разі невиконання вищевказаних зобов`язань, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали суду до 25.09.2025 року включно.

Ухвалу передати для виконання до органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченого.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на ього обов`язків.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено та оголошено 29 липня 2025 року о 16 год 15 хв в залі судових засідань у приміщенні Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровськоїобласті.

Суддя ОСОБА_8