справа № 208/6386/25
провадження № 1-кс/208/3013/25
УХВАЛА

24 липня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськ Донецької області, громадянина України, підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, ч.2 ст. 307 КК України у кримінальному провадженні №0000049 від 23.01.2025 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за попередньою змовою з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому місці, діючи умисно, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів, а так само суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, ігноруючи вимоги Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР (в редакції Закону № 530-v від 22.12.2006) із подальшими змінами та доповненнями, Постанови Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770 «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» із подальшими змінами та доповненнями, а як наслідок і охоронювані Конституцією України і Законом України «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» права громадян, достовірно розуміючи, що їх незаконна діяльність спричиняє шкоду здоров`ю населення країни, змовились на вчинення кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу психотропних речовин, а саме, вирішили займатися на території м. Слов`янськ Донецької області збутом наркотичного засобу, обіг якого обмежений метадон.

Так, 04.05.2025 року ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на придбання, зберігання та незаконний збут наркотичного засобу обіг якого обмежений метадон, діючи умисно, спільно та узгоджено, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 25, 27, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, за допомогою мобільного зв`язку, протягом двох телефонних розмов, які відбулися приблизно о 10 годині 11 хвилин та о 13 годині 10 хвилин домовився у телефонному режимі про продаж вищевказаного наркотичного засобу обіг якого обмежений метадону у кількості 15 так званих «чеків» з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 , до якого застосовано заходи безпеки на підставі Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві».

З метою реалізації свого злочинного наміру, направленого на придбання, зберігання та незаконний збут наркотичного засобу обіг якого обмежений метадон, ОСОБА_4 , у той же день, в телефонному режимі приблизно о 12 годині 59 хвилин домовився із ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про здійснення останніми збуту наркотичного засобу обіг якого обмежений метадону у кількості 15 так званих «чеків» ОСОБА_7 , який у свою чергу повинен був збути придбаний у ОСОБА_10 та ОСОБА_9 вищевказаний наркотичний засіб «оперативному покупцеві» ОСОБА_8 .

Крім того, у той же день, приблизно о 13 годині 15 хвилин ОСОБА_4 , зателефонував ОСОБА_7 та попросив його здійснити збут наркотичного засобу обіг якого обмежений метадон «оперативному покупцю» ОСОБА_8 та повідомив що йому потрібно зустрітись з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 , отримати від останнього грошові кошти, після чого сходити до дому до ОСОБА_9 де віддати грошові кошти та забрати наркотичний засіб обіг якого обмежений метадон. Після чого ОСОБА_7 діючи умисно, знаходячись по вул. Коняхова у м. Словянськ, де зустрівся з «оперативним покупцем» ОСОБА_8 де отримав від останнього грошові кошти у сумі 9000 (дев`ять тисяч) гривень, які були йому вручені співробітниками поліції в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.

У цей час ОСОБА_9 , реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу обіг якого обмежений метадон, діючи умисно, організованою групою осіб, заздалегідь домовившись, з ОСОБА_4 про продаж наркотичного засобу обіг якого обмежений метадон у кількості 15 так званих «чеків», надала вказівку ОСОБА_10 зустрітись з ОСОБА_7 , забрати у нього грошові кошти та збути наркотичного засобу обіг якого обмежений метадон. Після цього ОСОБА_10 реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконний збут наркотичного засобу обіг якого обмежений метадон, діючи умисно, спільно та узгоджено, організованою групою осіб з, в порушення вимог ст. ст. 7, 12, 25, 27, Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60/95-ВР, знаходячись біля б. 26 по вул. Марапульця у м. Слов`янськ, зустрівся з ОСОБА_7 та збув йому наркотичний засіб обіг якого обмежений метадон за що отримав грошові кошти у сумі 9000 (дев`ять тисяч) гривень.

Після чого о ОСОБА_7 отримавши для подальшого збуту наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, приблизно о 14:05 знаходячись у дворі будинку № 63 по вул. Коняхова у м. Словянськ, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, незаконно збув ОСОБА_8 один зіп пакет в середині якого знаходилось 15 паперових згортків з речовиною білого кольору, масами 0,2914г, 0,2715г, 0,2664 0,2662г, 0,2684г, 0,2937г, 0,2739г, 0,2904г, 0,2892г, 0,2386г, 0,2627г, 0,2741 г. 0,2749г, 0,2696г, 0,2762г містять наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон. Маси метадону становлять 0,1154г, 0,1166г, 0,1123г, 0,0568г, 0,1145, 0,2077г. 0,0623г, 0,0881г, 0,0954г, 0,0527г, 0,2044г, 0,1351г, 0,0813г, 0,1975г, 0,2218г відповідно.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні з метою збуту наркотичних засобів, та збуті наркотичних засобів вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

28.05.2025 ОСОБА_4 , повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

30.05.2025 слідчим суддею Заводського районного суду м. Кам`янського Дніпропетровської області стосовно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 26 липня 2025 року включно, із визначенням розміру застави в сумі 151 400 гривень.

Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні - до 28.07.2025 року включно.

18.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри, а саме повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України.

17.07.2025 першим заступником керівника Донецької обласної прокуратури ОСОБА_11 продовжено строк досудового розслідування до трьох місяців тобто до 28.08.2025 відповідно ч. 4 ст. 294 КПК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за його змістом та обґрунтуванням та зазначив, що підставами застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, на підставі зібраних в ході досудового розслідування доказів, а також наявність ризиків передбачених п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, які у своїй сукупності дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України, і що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є єдиним видом запобіжного заходу який зможе запобігти заявленим ризикам, які є реальними. З урахування наведеного, прокурор вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не здатний забезпечити виконання підозрюваною своїх обов`язків.

Підозрюваний ОСОБА_4 просив змінити йому запобіжний захід на більш м`який , який не пов`язаний з триманням під вартою, а саме: домашній арешт чи віддати його на поруки, оскільки хворіє на СНІД, гепатит С, має ушкодження тазостегнового суглобу, отримує замісну терапію метадоном. Повністю заперечував щодо причетності до збуту метадону, оскільки придбавав його для себе.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 вказував на недоведеність прокурором ризиків, на які той посилається та просив змінити підозрюваному запобіжний захід на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вислухавши думку прокурора, підозрюваного, його захисника та дослідивши клопотання і додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Обставини викладені у клопотанні слідчого, підтверджуються матеріалами досудового розслідування.

З досліджених матеріалів кримінального провадження, обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами: протоколами огляду; протоколами допиту у якості свідка оперативного покупця; висновками експертів, щодо придбаного наркотичного засобу; протоколами НСРД та іншими матеріалами які вказують на причетність останніх до зазначеного злочину у рамках цього кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної обґрунтованої підозри передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що повідомлена ОСОБА_4 підозра є достатньою та обґрунтованою для цілей застосування запобіжного заходу.

З наданих до клопотання документів, які характеризують особу підозрюваного, а також встановлених в судовому засіданні обставин, вбачається, що ОСОБА_4 :

- народився ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Слов`янськ Донецької області;

- зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- не одружений;

- офіційно не працює;

- в силу ст.89 КК України не судимий;

- знаходиться під динамічним наглядом нарколога з приводу Синдрому залежності внаслідок вживання наркотичних засобів,

- на обліку у психіатра не перебуває,

- не має у власності рухомого та нерухомого майна, а також вкладів у банках.

На думку слідчого судді, ризиками, визначеними ст.177 КПК України та доведеними слідчим та прокурором, у даному кримінальному провадженню є:

- ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину, за вчинення якого, у разі встановлення його винуватості судом, останньому загрожує покарання у вигляді виключно позбавлення волі строком від 6 до 10 років з конфіскацією майна. ОСОБА_4 , не одружений, офіційно не працевлаштований, що у своїй сукупності свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків за місцем його мешкання, що у свою чергу свідчить про те, що ризик втечі ним може бути розцінений менш небезпечним, ніж кримінальне переслідування та процедура відбування покарань.

- ризик незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 , який купував у ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та ОСОБА_10 наркотичні засоби та безпосередньо, за участю якого проводились оперативні закупки та на свідків, які були присутніми у якості понятих під час проведення оперативних закупок наркотичного засобу у фігурантів, свідків у цьому кримінальному провадженню, які надавали покази щодо факту збування групою осіб у складі ОСОБА_9 ,, ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 наркотичних засобів, шляхом вмовляння, підкупу або погроз, що може призвести до зміни їх показань у судовому провадженні з метою уникнення підозрюваним покарання.

- ризик вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки ОСОБА_4 не має будь-якого офіційного або неофіційного легального заробітку, що дає підстави вважати, що останній вірогідно заробляв на проживання шляхом збуту наркотичних засобів. Враховуючи фінансовий стан підозрюваного ОСОБА_4 , відсутність постійного джерела доходів, з метою незаконного, протиправного та швидкого збагачення, він може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів.

Крім того, слідчий суддя, при розгляді клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу враховує обставини, перелік яких передбачений ст.178 КПК України, для оцінки ризиків, які можуть слугувати поряд з підставами, визначеними ст.177 КПК України для застосування заходу забезпечення кримінального провадження.

Згідно ст.176 КПК України у кримінальному провадженні можуть бути застосовані такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Разом з цим, з наявного клопотання та з пояснень наданих в судовому засіданні прокурором, підозрюваним та його захисником, слідчим суддею вбачається, що застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні буде недостатнім, і це пов`язано, зокрема, із тим, що підозрюваний не має постійного достатнього джерела доходів, нерухомого чи рухомого майна, вкладів у банку.

Тому, слідчий суддя позбавлений можливості застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту та застави.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не зможе запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п.5 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст.177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст.5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, враховуючи матеріали справи, які свідчать, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки підозрюваного, а також те, що останній підозрюється у вчиненні злочину, що відноситься до категорії тяжких злочинів, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення, має можливість незаконного впливу на свідків, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а тому ОСОБА_4 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. У рішенні по справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 Європейський суд з прав людини вказав, що наявність вагомих підстав підозрювати затриманого у вчиненні злочину є неодмінною умовою правомірності тримання під вартою. У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26.01.1993 Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного слідчий суддя своїм рішенням повинен забезпечити не тільки його права, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Згідно ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною 4 цієї статті.

Сума застави повинна відповідати реальному майновому стану особи та тяжкості злочину.

Застава для особи не має бути надмірним тягарем і призвести до скрутного матеріального становища її та її родини це не покарання. Застава лише має забезпечити виконання особою (підозрюваним, обвинуваченим) процесуальних обов`язків на час досудового розслідування чи судового розгляду.

Високі застави створюють бар`єри для осіб, порушуючи рівність і справедливість. Менш заможні люди можуть не мати змоги ефективно захищатися, необґрунтовано перебуваючи під вартою.

Встановлення надто великого розміру застави відсуває на другий план досягнення його мети забезпечення процесуальної поведінки особи, зокрема забезпечення явки підозрюваного чи обвинуваченого.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Суд повторює, що гарантія, передбачена п. 3 ст. 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування збитків, а, зокрема, явку обвинуваченого на слухання. Тому його суму необхідно оцінювати головним чином «з огляду на обвинуваченого, його активи та його стосунки з особами, які мають надати забезпечення, іншими словами, залежно від можливого ступеня впевненості в тому, що перспектива втрати забезпечення або дії проти поручителів у разі його неявки на судовий розгляд буде діяти як достатній стримуючий фактор, щоб розвіяти будь-яке бажання з його боку сховатися.

Рішення ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії»: Сума застави повинна бути визначена, враховуючи характеристику обвинуваченого, його активи та взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку порушення процесуального обов`язку, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. Водночас має враховуватися наявність грошових засобів у обвинуваченого.

З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Викладене у сукупності дає підстави для визначенням розміру застави у 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з покладенням відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження запобіжного заходу у рамках кримінального провадження № 0000049 від 23.01.2025 року задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 307 КК України, дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в ДУ «Дніпровська УВП «№4» в межах строку досудового розслідування, тобто до 28 серпня 2025 року.

Одночасно зменшити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави до 30 (тридцять) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 90 840 (дев`яносто тисяч вісімсот сорок) гривень 00 коп., зобов`язавши підозрюваного прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , 02.04.1975 наступні обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України:

- не відлучатися за межі Донецької області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, визначити строком в межах строку досудового розслідування до 28 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді щодо продовження запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 25.07.2025 року о 08:10 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1