Справа № 991/7357/25
Провадження № 1-кп/991/96/25
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2025 року м. Київ

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , яка визначена для розгляду кримінального провадження одноособово (далі - Суд),

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника - адвоката ОСОБА_5 , ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції з власних технічних засобів),

у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.07.2024 за № 0000353, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Зазим`я Броварського району Київської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Києва, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродження м. Рівного Рівненської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ,

установив:

14.08.2025 до Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора другого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 (Вх. № 36719/25).

І. Суть клопотання

Прокурор просить продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , строком на 2 місяці, а саме: прибувати до суду на кожну вимогу (1); не відлучатися за межі України без дозволу суду (2); повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (3); утриматись від спілкування зі свідками, у тому числі з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті (4).

Клопотання обґрунтовано тим, що встановлені в ухвалі слідчого судді ризики, передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду (1); незаконного впливу на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні (2), перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином (3), продовжують існувати та свідчать про необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 .

Продовження існування ризику переховування обвинуваченого від суду прокурор мотивував такими обставинами та фактами: ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, за які можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, без можливості звільнення його від відбування покарання з випробуванням чи призначенням більш м`якого покарання, ніж передбачено (1); стійкими зв`язками з чинними та колишніми посадовими особами державних, правоохоронних та судових органів, зокрема колишнім головою Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України ОСОБА_7 та його колишнім заступником ОСОБА_8 , керівництвом Міністерства цифрової трансформації України (2); використанням ОСОБА_4 своїх зв`язків у органах державної влади задля організації виїзду його сина - ОСОБА_13 за кордон (наразі він вже більше 22 місяців поспіль перебуває за кордоном і на теперішній час до України не повернувся, що вказує на наявність у нього місця проживання за межами України, а також сталих соціальних зв`язків в країні перебування) (3); організацією ОСОБА_4 у кінці лютого - початку березня 2022 року перенаправлення грошових коштів за кордон та їх подальшого розміщення на рахунках, відкритих у іноземних банках, через ОСОБА_14 (особу, з якою він спільно проживає) (4); неодноразовими виїздами обвинуваченого ОСОБА_4 протягом 2018-2023 років за кордон (5); майновим станом ОСОБА_4 та членів його сім`ї (6); вчиненням обвинуваченим дій щодо підготовки для можливого переховування за кордоном, у тому числі дій щодо виведення коштів на рахунки закордонних банків, перереєстрації нерухомого майна після проведення обшуку за місцем його проживання (7).

Ризик незаконного впливу на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні продовжує існувати та обґрунтовується характером та обставинами вчинення інкримінованих ОСОБА_4 кримінальних правопорушень спільно з іншими членами організованої групи, у тому числі й особами, які працюють у підконтрольних йому компаніях. Про існування цього ризику свідчить і те, що у період 13.11.2020 - 24.11.2020 ОСОБА_4 здійснив вплив на іншого обвинуваченого та інших осіб, у тому числі й тих, яким могли бути відомі обставини вчинення кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні №0000835. Більш того, зважаючи на порядок допиту свідків, ризик впливу на них існує не лише на стадії досудового розслідування, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання та дослідження судом їх показань.

Ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином продовжує існувати та обґрунтовується встановленими досудовим розслідуванням обставинами та характером вчинених кримінальних правопорушень, які свідчать про високий рівень планування, підготовки, системності та конспіративності дій ОСОБА_4 під час їх вчинення. У травні 2023 року ОСОБА_4 організував переоформлення житлового будинку, розташованого у Королівстві Іспанія, на свою дружину ОСОБА_15 , а після цього оформив розірвання їх шлюбу. Також у кінці лютого - початку березня 2022 року ОСОБА_4 організував виведення грошових коштів до іноземних держав та їх подальше розміщення на рахунках, відкритих у іноземних банках, через ОСОБА_14 (особа, з якою спільно проживає). Більш того, бажаючи приховати свої дії щодо підготовки та вчинення кримінальних правопорушень, ОСОБА_4 цікавився чи здійснювалась перевірка на мікрофони в приміщеннях ТОВ «Інфосейф Інноваційні Технології» і лише після ствердної відповіді надав згоду на проведення зустрічі у вказаному приміщенні.

Продовження зазначених обов`язків, на думку прокурора, має найменший вплив на реалізацію прав і свобод людини, а втручання є розумним і співмірним із цілями цього кримінального провадження.

ІІ. Позиції учасників провадження щодо заявленого клопотання

Прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , у повному обсязі та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що розмір застави, визначеної для обвинуваченого, наразі складає 47 млн грн. Щодо обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками пояснив, що ознайомлення з матеріалами кримінального провадження завершене, у ньому є перелік свідків, які були допитані під час досудового розслідування. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 виокремлені у цьому обов`язку, оскільки вони можуть бути ключовим свідками у цій справі, але цей обов`язок передбачає саме утримання від спілкування зі свідками, які були допитані та анкетні дані яких зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування. Перелік свідків ще не поданий, можливо деяких свідків сторона обвинувачення заявляти не буде. Акцентував увагу на тому, що під час розгляду клопотань про продовження обов`язків сторона обвинувачення не зазначала, що ОСОБА_4 порушує якісь обов`язки, а, навпаки, визнавала той факт, що існуючий запобіжний захід сприяв тому, що обов`язки виконувались ним належно. Суть обов`язків у цьому клопотанні не змінена, сторона обвинувачення просить лише не зазначати в них деяких суб`єктів (слідчий суддя, слідчий, прокурор), зважаючи на стадію кримінального провадження. Те саме стосується обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками щодо обставин, зазначених у обвинувальному акті (раніше підозри).

Захисник ОСОБА_5 вважає, що клопотання прокурора не підлягає задоволенню. Зазначив, що, на переконання сторони захисту, будь-які ризики у цьому провадженні відсутні. Теза прокурора про організацію ОСОБА_4 незаконного виїзду сина за кордон не підтверджена жодними доказами. Те саме стосується й організації вивезення грошових коштів за кордон. Визначення обов`язку утримуватись від спілкування зі свідками має бути конкретним, із визначенням обставин, які ці особи не можуть обговорювати. Додав, що ОСОБА_4 виконує всі покладені на нього обов`язки, про що неодноразово зазначалось в ухвалах суду, жодних протиправних дій не вчиняв, порушень не допускав.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав правову позицію свого захисника.

Захисник ОСОБА_6 підтримав доводи захисника ОСОБА_5 та просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора у повному обсязі. Вважає, що це клопотання є незаконним, безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. До ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 50 млн грн, із покладенням конкретних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Ці обов`язки неодноразово продовжувались, востаннє ухвалою слідчого судді від 02.07.2025. Звернув увагу на те, що цією ухвалою було покладено обов`язки: прибувати до слідчих (детективів), прокурорів, слідчого судді та суду на кожну вимогу; не відлучатися за межі України без дозволу слідчих суддів; повідомляти слідчих суддів, прокурорів про зміну свого місця знаходження; утриматись від спілкування зі свідками. Строк дії ухвали визначено до 02.09.2025. На думку захисника, подане прокурором клопотання не стосується продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, а є клопотанням про зміну обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Із викладених вище обставин вбачається, що на обвинуваченого покладались зовсім інші обов`язки, ніж ті, що прокурор зараз просить продовжити. Фактично, ці обов`язки є різними, як і їх правове регулювання. Також, клопотання має розглядатись у підготовчому судовому засіданні за участі всіх учасників кримінального провадження, тобто інших обвинувачених та їх захисників, що передбачено ч. 3 ст. 315 КПК України. Враховуючи викладене, вважає, що клопотання прокурора у цьому судовому засіданні не підлягає розгляду. Іншою підставою для відмови у задоволенні цього клопотання є те, що продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, не входить до переліку питань, що можуть вирішуватись у підготовчому судовому засіданні, оскільки у ньому вирішуються виключно питання, які передбачені статтями 314 та 315 КПК України. Разом з тим, продовження строку дії обов`язків не є заходом забезпечення кримінального провадження, тому й не підлягає розгляду. Обов`язок не відлучатися за межі України, на його переконання, взагалі не входить до переліку обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. Додав, що у цьому кримінальному провадженні не вирішено ще питання складу суду.

ІІІ. Встановлені обставини, мотиви та оцінка суду

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.07.2025 головуючою суддею у справі № 991/7357/25 визначено суддю ОСОБА_1 .

Станом на дату проведення судового засідання (01.09.2025) клопотання про розгляд кримінального провадження колегіально судом у складі трьох суддів від учасників провадження до Вищого антикорупційного суду не надходило, у зв`язку з чим розгляд справи здійснюється суддею одноособово (як це визначено протоколом автоматизованого розподілу судової справи в порядку ст. 35 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті (in absentia).

З огляду на такі положення закону, подане прокурором клопотання про продовження строку дії обов`язків має розглядатися виключно за обов`язкової присутності обвинуваченого ОСОБА_4 , на якого вони покладені, оскільки лише він має безпосередній інтерес у вирішенні цього питання, а його участь гарантує законність судового розгляду та відповідає вимогам ст. 193 КПК України. Інші обвинувачені у цьому кримінальному провадженні не є суб`єктами, стосовно яких прокурор просить продовжити дію обов`язків, їх права та інтереси не зачіпаються, у зв`язку з чим їх присутність не є процесуально необхідною. Отже, доводи захисника ОСОБА_6 щодо необхідності участі всіх учасників кримінального провадження під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 , є необґрунтованими.

За змістом ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на обвинуваченого на строк не більше двох місяців; у разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України.

Враховуючи положення ст. 199 КПК України, суд під час розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків має з`ясувати, крім обставин, зазначених у ч. 1 ст. 194 КПК України, чи наявні обставини, які свідчать про те, що заявлені ним ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують подальше застосування покладених на особу обов`язків.

Суд з долучених до клопотання матеріалів встановив, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 02.07.2025 продовжено на два місяці строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , а саме: прибувати до слідчих (детективів), прокурорів, слідчого судді, суду на кожну вимогу (1); не відлучатися за межі України без дозволу слідчих (детективів), прокурорів, суду (2); повідомляти слідчих (детективів), прокурорів чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (3); утриматись від спілкування зі свідками, у тому числі з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з приводу обставин, викладених у письмовому повідомлення про підозру (4). Термін дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_4 , визначено до 02.09.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи стадію кримінального провадження, питання обґрунтованості пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення не може бути предметом розгляду суду, оскільки зібрані стороною обвинувачення докази підлягатимуть дослідженню відповідно до положень параграфа 3 глави 28 КПК України, і тільки за результатами судового розгляду має вирішуватись питання про доведеність обвинувачення.

За таких обставин, під час розгляду клопотання, Суд надаватиме оцінку виключно тим доводам, які стосуються продовження існування заявлених прокурором ризиків.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що ризик переховування від суду, який Суд оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистих обставин обвинуваченого ОСОБА_4 , продовжує існувати. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191 КК України, які є особливо тяжкими корупційними кримінальними правопорушеннями, пов`язаними з корисливою спрямованістю. Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.

Також встановлені у ході судового засідання факти, зокрема наявність у ОСОБА_4 паспорту громадянина України для виїзду за кордон, дійсного до лютого 2026 року, а також неодноразові перетини ним державного кордону України, у тому числі у липні 2023 року, під час запровадженого на території України режиму воєнного стану, вказують на наявність у нього реальної можливості виїзду за межі території України.

Усвідомлюючи тяжкість можливого покарання та невідворотність кримінальної відповідальності, ОСОБА_4 може використати наявні у нього засоби та можливості для переховування від суду, зокрема, може залишити територію України з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Сукупність обставин, про які у своєму клопотанні зазначає прокурор, щодо наявності у обвинуваченого ОСОБА_4 впливових контактів серед нинішніх та колишніх посадових осіб органів державної влади, правоохоронних органів, організаційних та фінансових ресурсів, а також вчинених раніше дій, спрямованих на забезпечення можливості виїзду та проживання за кордоном, на переконання Суду, підтверджує, що ризик переховування від суду залишається актуальним і з плином часу не зменшився.

Окрім того, Суд вважає, що на момент розгляду клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, продовжує існувати ризик перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Зокрема, у ході досудового розслідування цього кримінального провадження зафіксовано розмови обвинуваченого ОСОБА_4 щодо організації перевезення третьою особою через державний кордон України значних сум грошових коштів, з подальшим їх розміщенням у банківських установах іноземної держави, організації виїзду його сина за кордон у період дії правового режиму воєнного стану території України, що можуть вказувати на здатність останнього вчиняти дії всупереч обмеженням, встановленим нормативно-правовими актами України.

Додатково у матеріалах провадження простежується згадка обвинуваченого про народного депутата України (в частині організації «коридору» у м. Хуст), що свідчить про наявність у нього впливових зв`язків та можливість їх використання з метою перешкоджання кримінальному провадженню. Окрім цього, конспіративність поведінки обвинуваченого, яка проявилася, зокрема, у перевірці приміщень на наявність технічних засобів стеження та прослуховування, може вказувати на спроби останнього уникнути фіксації його будь-якої, т.ч. і протиправної діяльності.

Враховуючи викладене, Суд вважає, що продовження існування ризиків переховування від суду та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином обумовлює необхідність продовження строку дії покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язків, а саме: прибувати до суду на кожну вимогу (1); не відлучатися за межі України без дозволу суду (2); повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи (3).

При цьому Суд зазначає, що формулювання обов`язку «не відлучатися з населеного пункту без дозволу слідчого, прокурора чи суду» та «не відлучатися за межі України без дозволу суду» за своєю правовою природою є тотожним, оскільки обидва спрямовані на обмеження свободи пересування обвинуваченого та передбачають отримання відповідного дозволу на залишення визначеної території.

Також, продовжує існувати ризик впливу на свідків, інших обвинувачених у цьому ж кримінальному провадженні, про що свідчить, зокрема, можливість безперешкодного контактування обвинуваченого з ними.

Показання свідків мають суттєве значення для доведення обставин, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні. В умовах зацікавленості обвинуваченого у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням до кримінальної відповідальності, він може безпосередньо, а також, використовуючи зв`язки з іншими особами, впливати на свідків у різних формах (умовляння, підкуп, заохочення, погрози тощо), з метою їх спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, тощо.

Про існування ризику впливу обвинуваченого на свідків у цьому кримінальному провадженні свідчить можливість ОСОБА_4 контактувати з посадовими особами підконтрольних йому підприємств, з якими він мав офіційні, дружні відносини, співпрацював тощо. Такий тривалий контакт, на думку Суду, може дозволити обвинуваченому безперешкодно налагоджувати зв`язок зі свідками, використовуючи їхнє спільне минуле для маніпулювання або тиску, щоб переконати їх змінити свої показання.

Ці факти та обставини, а також факт ознайомлення сторони захисту з усіма матеріалами досудового розслідування, дають обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_4 , як мінімум, відомі особи (їх імена та прізвища), які можуть володіти інформацією, яка може стосуватися обставин інкримінованих йому кримінальних правопорушень та мати суттєве значення для цього кримінального провадження.

Більш того, Суд зазначає, що ризик незаконного впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Існування такого ризику обумовлює необхідність продовження строку дії покладеного на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язку утриматись від спілкування зі свідками.

Разом із тим, станом на дату розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 (01.09.2025), у цій справі здійснюється підготовче судове провадження, перелік свідків, яких сторона обвинувачення вважає за потрібне допитати, до суду не наданий, про що у судовому засіданні особисто повідомив прокурор, відтак їх допит судом в порядку ст. 352 КПК України не проведений.

Враховуючи ці обставини, Суд вважає за потрібне конкретизувати покладений ухвалою слідчого судді від 02.07.2025 обов`язок утриматись від спілкування зі свідками, визначивши їх коло таким чином: «утриматись від спілкування зі свідками, які були допитані під час досудового розслідування та зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, у тому числі з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті».

Таке формулювання обов`язку дозволить чітко та зрозуміло визначити коло осіб і обставин, щодо яких обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно утриматись від спілкування. Також, це забезпечує належне дотримання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків і водночас убезпечує останнього від можливих порушень внаслідок певної невизначеності, коли він міг не знати, з ким саме йому заборонено контактувати.

Підсумовуючи, Суд вважає, що покладені на обвинуваченого обов`язки у визначеному вище обсязі не є занадто обтяжливими для нього, будуть здатні запобігти реалізації встановлених вище ризиків і в достатній мірі забезпечать його належну процесуальну поведінку.

Враховуючи приписи ч. 5 ст. 194 КПК України, Суд продовжує строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого, строком на два місяці, тобто до 01.11.2025.

Водночас, враховуючи стадію кримінального провадження (підготовче судове провадження), відсутні підстави для продовження обов`язків в частині прибуття чи повідомлення слідчих (детективів), прокурорів та слідчого судді, оскільки контроль за виконанням, дотриманням процесуальних обов`язків ними здійснювався виключно на стадії досудового розслідування. Отже, доводи захисника ОСОБА_6 , що таким чином обов`язки змінюються, а не продовжуються, є необґрунтованими.

З огляду на досліджені у ході розгляду клопотання факти та обставини, Суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого прокурором клопотання у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177-178, 194, 331, 372, 376 КПК України, суд

постановив:

Клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 - задовольнити.

Продовжити строк дії обов`язків, покладених на обвинуваченого ОСОБА_4 ухвалою Вищого антикорупційного суду від 02.07.2025, на два місяці, а саме:

1) прибувати до суду на кожну вимогу;

2) не відлучатися за межі України без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утриматись від спілкування зі свідками, які були допитані під час досудового розслідування та зазначені в Реєстрі матеріалів досудового розслідування, у тому числі з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , з приводу обставин, викладених у обвинувальному акті.

Строк дії обов`язків встановити до 01.11.2025.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення щодо ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_16