Номер справи 171/1153/25
Номер провадження 1-кс/171/376/25
УХВАЛА

про скасування арешту майна

21.07.25 року м. Апостолове

Слідчий суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000085 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 у рамках кримінального провадження №0000085 від 04.04.2025, за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_5 від 23 квітня 2025 року.

Клопотання мотивоване тим, що 30 квітня 2025 року постановою старшого слідчого СВ ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000085 від 04.04.2025, закрито у зв`язку з відсутністю в діянні, складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України..

В своєму клопотанні власник майна просить скасувати арешт майна, а саме на грошові кошти, належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 5000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень в кількості 25 штук, а саме купюри з серійним номером: АН4476919, ЕЗ3395748, ЕВ9791461, ЕД5366932, ЄА4839680, ГИ1382472, ГЗ0973001, ЄЖ1402772, ЄЖ 1402776, ЄЖ1402783, ЄЖ1402786, ЄЖ1402833, АМ6718677, ВИ3152511, ГЗ9045911, ЄЕ6800398, ЕЄ4038984, ЄД3221570, ЕЕ4064163, ГИ8545970, ЕА9821964, ЄД4143120, ГЗ6907670, ЕА8376966, ДВ8626999, АТ9521871; АТ9521869; АТ9521866; АР2744125; АК2382174; АК8595765; які вилучено 03.04.2025 в ході проведення огляду місця події поблизу буд №4 по вул. Кашпурова, м. Апостолове, Дніпропетровської області, видані інспектором СРПП №8 ОСОБА_7 та запаковані до спецпакету НПУ № QYH0159467, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.04.2025 року у справі номер 171/1153/25, номер провадження 1-кс/216/1070/25.

Власник майна до судового засідання не з`явився, про розгляд клопотання був повідомлений належним чином.

Прокурор в судове засідання з`явився, не заперечував, щодо задоволення клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши думки сторін, перевіривши клопотання на дотримання вимог Кримінального процесуального Кодексу України, дослідивши матеріали справи приходить до наступного.

Статтею 1 Кримінально процесуального кодексу України визначено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт на майно накладається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч.1 ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, арешт на майно, що є речовим доказом у кримінальному провадженні, за правилами ч.3 ст.170 КПК України може бути накладений незалежно від суб`єкту, що є його власником, процесуального статусу останнього, розміру шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням, можливості застосування спеціальної конфіскації або конфіскації майна як виду покарання.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно Постанови Верховного Суду України від 30.06.2020 у справі №727/2878/19 питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року, та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна, вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що із клопотанням про скасування арешту майна, окрім сторони кримінального провадження, а саме підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, може звернутися інший власник або володілець такого майна.

Крім цього статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 214 КПК України визначено, що досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а така процесуальна заборона як арешт майна застосовується до вичерпного кола суб`єктів вказаного у ст. 170 КПК України.

Відповідно до цієї норми така заборона стосується підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру. Крім того, арешт може бути накладено за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину.

Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України»).

Так, у справах "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним.

Згідно зі ст.7,16 КПК України загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року р справі № 727/2878/19 (провадження № 14-516цс19), було зроблено висновок про те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею встановлено, що в рамках кримінального провадження № 0000085 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, 30.04.2025 старшим слідчим СВ ВП №8 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 було прийняте рішення про закриття вказаного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку із чим просить скасувати арешт майна.

Враховуючи конкретні обставини справи, слідчий суддя приходить до висновку, що оскільки арешт накладався з метою забезпечення збереження речових доказів у вказаному кримінальному провадженні, за яким було прийняте рішення про закриття кримінального провадження, на підставі п.2 ч.1 ст.284 КК України, потреба у збереженні накладеного арешту на вказане вище майно відпала.

Подальший арешт майна за відсутності передбачених для цього підстав може порушити право заявника на вільне використання своєї власності, що буде суперечити загальним засадам володіння особою майном, а тому клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Викладені обставини свідчать, про те, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в кримінальному провадженні даних, які б виправдовували подальше втручання держави у право на мирне володіння заявником належним йому майном, у зв`язку з чим вважає доцільним скасувати арешт майна, не вбачаючи підстав для подальшого застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 107, 174, 309 КПК України, усталеною практикою ЄСПЛ, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 про скасування арешту майна, по кримінальному провадженню № 0000085 від 04.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України задовольнити.

Скасувати арешт майна, накладений в рамках кримінального провадження, внесеного 04.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, на підставі ухвали слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу ОСОБА_5 (справа № 171/1153/25, номер провадження 1-кс/216/1070/25) від 23 квітня 2025 року.

Скасувати арешт на грошові кошти, належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 5000 гривень, купюрами номіналом по 200 гривень в кількості 25 штук, а саме купюри з серійним номером: АН4476919, ЕЗ3395748, ЕВ9791461, ЕД5366932, ЄА4839680, ГИ1382472, ГЗ0973001, ЄЖ1402772, ЄЖ 1402776, ЄЖ1402783, ЄЖ1402786, ЄЖ1402833, АМ6718677, ВИ3152511, ГЗ9045911, ЄЕ6800398, ЕЄ4038984, ЄД3221570, ЕЕ4064163, ГИ8545970, ЕА9821964, ЄД4143120, ГЗ6907670, ЕА8376966, ДВ8626999, АТ9521871; АТ9521869; АТ9521866; АР2744125; АК2382174; АК8595765; які вилучено 03.04.2025 в ході проведення огляду місця події поблизу буд №4 по вул. Кашпурова, м. Апостолове, Дніпропетровської області, видані інспектором СРПП №8 ОСОБА_7 та запаковані до спецпакету НПУ № QYH0159467.

Повернути вищевказане майно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 як законному власнику.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копії ухвали вручити учасникам процесу.

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1