1Справа № 335/8089/25 1-кс/335/2976/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , володільця вилученого майна ОСОБА_5 та його представника - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах відділу розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи, слідчого управління Головного управління Національної поліції в Запорізькій області підполковника поліції ОСОБА_7 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 13.08.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000145 від 13.08.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, п. 12 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України, досудове розслідування у якому здійснюється СУ ГУНП в Запорізькій області, за фактом закінченого замаху на вбивство ОСОБА_8 13.08.2025, близько 11 год. 10 хв., поблизу будинку № 52 по вулиці Шкільній у місті Запоріжжі, за попередньою змовою групою осіб, шляхом здійснення пострілів з вогнепальної зброї.

В обґрунтування клопотання зазначено, що 21.08.2025 з 16:37 до 23:07 на підставі ухвали слідчого судді слідчим проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено і вилучено наступне майно:

- грошові кошти на загальну суму 53 600 доларів США номіналом по 100 доларів США;

- мобільний телефон «iPhone», в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ України», а.н. НОМЕР_3 ;

- планшет «Samsung» у корпусі білого кольору;

- мобільний телефон «Samsung SM6950 DF» в корпусі срібного кольору в чохлі жовтого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон iPhone 12. mini, в корпусі синього кольору в чохлі червоно-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ України» а.н. ;

- планшет «IPad-Apple11» з пам`яттю 128 Gb, Wifi (Silver) 2025 (MD 3Y4) new s/n SCQ49QT29PV;

- зубну щітку чорного кольору.

Посилаючись на те, що вилучене майно має істотне значення для проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, оскільки може бути використано як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вищезазначене вилучене майно.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання про арешт майна підтримали та наполягали на його задоволенні. Пояснили, що вилучене майно потребує огляду з метою встановлення наявності відомостей, які мають значення для досудового розслідування. Наполягали, що у органа досудового розслідування є підстави вважати, що вилучені грошові кошти були призначені як винагорода за вчинення злочину, законності їх походження власником не доведено.

Володілець вилученого майна ОСОБА_5 та його представник - адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечували, вважають його необґрунтованим. Наполягали на відсутності підстав для накладення арешту на вищезазначене майно, оскільки відсутні дані про причетність власника майна до кримінального правопорушення, вилучені грошові кошти набуті ним законним шляхом, є власними накопиченнями та коштами від продажу автомобіля, і відношення до злочину не мають. Інше вилучене майно також вважають таким, що не має доказового або іншого значення для кримінального провадження. В обґрунтування заперечень суду подали письмові докази, які долучені до клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання, матеріали, якими обґрунтовано доводи клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

На переконання слідчого судді, вимоги клопотання щодо накладення арешту на вилучені в ході обшуку у ОСОБА_5 грошові кошти є необґрунтованими та не підлягають задоволенню, у зв`язку з наступним.

Доводи слідчого та прокурора, наведенні у судовому засіданні щодо підстав накладення арешту на вилучені грошові кошти, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання, виходячи з того, що наведені ними обставини не узгоджуються з обставинами кримінального правопорушення, за фактом якого здійснюється досудове розслідування.

Виходячи з кваліфікації кримінального правопорушення та враховуючи відсутність у володільця вилучених грошових коштів ОСОБА_5 статусу підозрюваного у даному кримінальному провадження, на переконання слідчого судді, наданими матеріалами клопотання не доведено, яке доказове значення вилучені в ході обшуку грошові кошти мають у даному кримінальному провадженні, та достатніх підстав вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, отже, слідчим необґрунтовано мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту це майно.

Таким чином, підстави накладення арешту на грошові кошти, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, з метою збереження речових доказів, у межах даного кримінального провадження відсутні. Інших підстав, передбачених ч. 2 ст. 170 КПК України, для накладення арешту на грошові кошти не вбачається, у зв`язку з цим в задоволенні клопотання в цій частині слід відмовити.

В іншій частині, виходячи з потреб досудового розслідування у даному кримінальному провадженні, яке триває, та необхідності встановлення наявності відомостей про вчинене кримінальне правопорушення, слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи клопотання щодо доцільності вжиття заходів забезпечення кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування відносно вилученого в ході обшуку іншого майна, окрім грошових коштів, за наявності необхідності встановлення всіх обставин, які мають значення у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи, що в ході розгляду даного клопотання органом досудового розслідування наведено достатньо обґрунтованих підстав про необхідність проведення огляду, дослідження та проведення першочергових слідчих дій відносно вилученого майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність накладення арешту на нього, оскільки матеріали клопотання містять достатньо доказів обставин, які обумовлюють мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту це майно, який відповідає потребам досудового розслідування задля досягнення дієвості кримінального провадження, відповідно до положень ст.ст. 131, 132 КПК України.

Доводи володільця вилученого майна та його представника в обґрунтування заперечень на клопотання в цій частині не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, на переконання слідчого судді, застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження до зазначеного майна є необхідним за потребами досудового розслідування і дані потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права та свободи особи, оскільки матеріалами клопотання підтверджено, що вилучене майно, окрім грошових коштів, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на них арешт, задовольнивши частково клопотання слідчого.

Разом з тим, слідчий суддя зазначає, що заходи забезпечення кримінального провадження носять тимчасовий характер, та власник вилученого майна, на яке накладено арешт у кримінальному провадженні, не позбавлений можливості звернутися до суду з відповідним клопотанням про скасування арешту майна в порядку, визначеному ст. 174 КПК України, після проведення необхідних першочергових слідчих дій.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 170, 172, 173, 175, 167, 369, 372, 376 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна - задовольнити частково.

Накласти арешт на вилучене 21.08.2025 року в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , наступне майно:

- мобільний телефон «iPhone», в корпусі чорного кольору, в чохлі чорного кольору, imei 1: НОМЕР_1 , imei 2: НОМЕР_2 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ України», а.н. НОМЕР_3 ;

- планшет «Samsung» у корпусі білого кольору;

- мобільний телефон «Samsung SM6950 DF» в корпусі срібного кольору в чохлі жовтого кольору imei 1: НОМЕР_4 , imei 2: НОМЕР_5 ;

- мобільний телефон iPhone 12. mini, в корпусі синього кольору в чохлі червоно-чорного кольору, imei 1: НОМЕР_6 , imei 2: НОМЕР_7 , з сім-картою оператора мобільного зв`язку «ВФ України» а.н. НОМЕР_8 ;

- планшет «IPad-Apple11» з пам`яттю 128 Gb, Wifi (Silver) 2025 (MD 3Y4) new s/n SCQ49QT29PV;

- зубну щітку чорного кольору.

В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1