В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області в м. Ужгород, кримінальну справу №308/12513/25 кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001558 від 08.08.2025 року про обвинувачення,

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Іванівка, Херсонської області, громадянина України, ромської національності, не одруженого, з середньою освітою, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Ужгородського міськрайонного суду від 03.04.2018 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, та звільненого 23.11.2023 по відбуттю строку покарання

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

сторона обвинувачення :

прокурора ОСОБА_4

сторона захисту:

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків, форми вини і мотивів кримінального правопорушення

08.08.2025 близько 12:50 год. ОСОБА_6 , перебуваючи біля магазину «Фауна», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, 68Д, припаркував на тротуарі велосипед марки «Corso» моделі «Legend 27.5» зеленого кольору, який належить потерпілій ОСОБА_7 та зайшов до середини магазину.

В цей час, ОСОБА_3 проходячи неподалік вищевказаного магазину , перебуваючи у стані алкогольного сп?яніння, діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер вчиненого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи настання цих наслідків, з метою особистої наживи та збагачення за рахунок викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, скориставшись моментом, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед марки «Corso», моделі «Legend 27.5» зеленого кольору, вартість якого згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 28.08.2025 становить 7182,41 грн., після чого покинув місце події , чим спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріального збитку на вищевказану суму.

За таких обставин, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, а саме у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчинена повторно в умовах воєнного стану.

Таким чином, ОСОБА_3 своїми діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно в умовах воєнного стану, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.

Судовий розгляд проведено стосовно особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. По суті фактичних обставин справи пояснив, що 08.08.2025 в денний час проходив біля магазину «Фауна», що розташований за адресою: м. Ужгород, вул. Заньковецької, де побачив припаркований велосипед, на який він сів та поїхав. Після спливу десяти хвилин був зупинений працівниками поліції, які вилучили у нього даний велосипед. Він розумів, що вчиняє крадіжку, так як велосипед йому не належав.

Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила проводити розгляд справи без її участі. В поданій заяві зазначила, що не заперечує проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ст. 349 КПК України.

Враховуючи,що потерпіла не була свідком, очевидцем вказаної події, з огляду на наявність заяви потерпілої про розгляд без участі, зважаючи на відсутність заперечень зі сторони інших учасників процесу, суд, керуючись ст. 325 КПК України, ухвалив рішення про проведення судового розгляду за її відсутності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 92 КПК України визначено, що обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора, а обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор, обвинувачений, потерпіла не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Після роз`яснення учасникам судового розгляду наслідків застосування ч. 3 ст. 349 КПК України, вони підтвердили відсутність оспорюваних ними обставин по справі та погодилися, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. Таким чином реалізується принцип невідворотності кримінального покарання за вчинений злочин.

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у постанові від 05.04.2018 у справі № 658/1658/16-к зазначає, що кваліфікація злочину - кримінально-правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення кримінально-правових (юридично значущих) ознак, визначення кримінально-правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу злочину, передбаченому Кримінальним кодексом, за відсутності фактів, що виключають злочинність діяння.

Відповідно до ч. 4 ст. 185 КК України Крадіжка, вчинена у великих розмірах чи в умовах воєнного або надзвичайного стану карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років.

Кримінальна відповідальність передбачає законно обґрунтований обов`язок обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, піддатися осуду з боку держави і бути покараним у повній відповідності із законом.

Обвинувачений на момент вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, будь-яким психічним захворюванням чи тимчасовим розладом психічної діяльності на той час не страждав, не страждає на такі і в теперішній час, поводиться адекватно. Тому суд визнає його осудним та відповідальним за скоєне.

При призначенні обвинуваченому виду та міри покарання суд враховує загальні засади призначення покарання, тобто призначає покарання в межах, установлених у санкції частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин та відповідно до положень Загальної частини КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення кримінального покарання», визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити із класифікації злочинів ( ст.12 КК України), а також із особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення.

Обставиною, яка пом`якшуює покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 66 КК України є щире каяття.

Обставиною , яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до статті 67 КК України є вчинення правопорушення в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, зокрема кримінальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 185 КК України відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином та особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який раніше притягався до кримінальної відповідальності , згідно довідки КНП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги м. Берегова» Закарпатської обласної ради ОСОБА_3 по медичну допомогу не звертався та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зважаючи на положення статті 50 КК України якою встановлено, що «покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами», на положення статті 65 КК України, якою встановлено, що «особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень», враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_3 , всі пом`якшуючі та обтяжуючі покарання обставини, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, приходить до висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання на певний строк у вигляді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України та можливість виправлення обвинуваченого без відбування ним призначеного покарання, а тому суд вважає за необхідне застосувати до нього положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з встановленням йому обов`язків згідно ст.76 КК України.

Саме таке покарання на думку суду буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Запобіжний захід

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 серпня 2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 05 жовтня 2025 року включно.

Відповідно до абз. 8 п. 2 ч. 3 та абз. 13 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК у разі визнання особи винуватою у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначається рішення щодо заходів забезпечення кримінального провадження та мотиви його ухвалення.

Запобіжний захід, відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою - скасувати та у відповідності до приписів ч.1 ст. 377 КПК України звільнити його з під варти в залі судового засідання у зв`язку із звільненням від відбування призначеного покарання.

Речові докази:

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.

Згідно ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом при ухваленні судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили.

Згідно п. 7 ч. 9 ст. 100 КПК України, документи, що є речовими доказами, залишаються у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Процесуальні витрати.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Питання про судові витрати судом вирішується відповідно до ст. 124 КПК України.

У відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, з врахуванням доведеності обвинувачення у суді, з обвинуваченого на користь держави слід стягнути 4011,30 грн.

Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження

Частиною 4 статті 174 КПК України визначено, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2025 року було накладено арешт на велосипед марки «Corso» моделі «Leader 27,5»; 4 відрізки клейкої стрічки типу «скотч» зі слідами папілярних ліній рук, які упаковано до паперового конверту НПУСУ з підписами учасників слідчої дії; кофту синього кольору без маркування та штани (джинси) синього кольору, які упаковано до спец пакету НПУ №QHY023729.

Оскільки, велосипед марки «Corso» моделі «Leader 27,5»; 4 відрізки клейкої стрічки типу «скотч» зі слідами папілярних ліній рук, які упаковано до паперового конверту НПУСУ з підписами учасників слідчої дії; кофту синього кольору без маркування та штани (джинси) синього кольору, які упаковано до спец пакету НПУ №QHY023729 не підлягають спеціальній конфіскації, та судом не призначено покарання у виді конфіскації майна, суд вважає за необхідне скасувати заходи забезпечення покладені Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2025 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.369-371, 373-376 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі, якщо він протягом трьох років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення з покладенням на засудженого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язків передбачених п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Зарахувати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк відбуття призначеного покарання у виді позбавлення волі, термін попереднього ув`язнення з 08.08.2025 року (затримання на підставі ст. 208 КПК України) по 12.09.2025 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі на підставі ст. 72 ч. 5 КК України.

Обраний відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід, у вигляді тримання під вартою скасувати, звільнивши його негайно з-під варти в залі судового засідання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судові витрати по справі в розмірі 4011,30 гривень за проведення судових експертиз.

Арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2025 року на велосипед марки «Corso» моделі «Leader 27,5»; 4 відрізки клейкої стрічки типу «скотч» зі слідами папілярних ліній рук, які упаковано до паперового конверту НПУСУ з підписами учасників слідчої дії; кофту синього кольору без маркування та штани (джинси) синього кольору, які упаковано до спец пакету НПУ №QHY023729 - скасувати.

Речові докази:

- велосипед марки «Corso» моделі «Leader 27,5» після вступу вироку в законну силу залишити у володінні власника;

- 4 відрізки клейкої стрічки типу «скотч» зі слідами папілярних ліній рук, які упаковано до паперового конверту НПУСУ з підписами учасників слідчої дії після вступу вироку в законну силу залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження;

- кофту синього кольору без маркування та штани (джинси) синього кольору, які упаковано до спец пакету НПУ №QHY023729 після вступу вироку в законну силу повернути власнику;

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України в Закарпатській апеляційний суд через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою в той же строк із моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1