Справа № 357/8666/25
У Х В А Л А

12 червня 2025 року Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 07.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна,-

установив:

до Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 07.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна, мотивоване наступним.

Так, СВ Білоцерківського РУП ГУНІ в Київській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001321 від 07.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України по факту ДТП, яке мало місце 06 червня 2025 року о 19 год. 09 хв. за адресою: м. Біла Церква, вул. Василя Стуса, 10, керуючи транспортним засобом марки HYUNDAI I30, державний номер НОМЕР_1 , водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, тверезий, при виїзді з другорядної дороги вул. Зелена на головну дорогу вул. Василя Стуса не надав перевагу в русі мопеду YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням неповнолітнього водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який рухався по головній дорозі. В результаті дтп неповнолітнього ОСОБА_5 було госпіталізовано до КОДЛ із попереднім діагнозом: закрити Автомобіль марки HYUNDAI I30, державний номер НОМЕР_1 володільцем даного транспортного засобу є ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_3 .

07.06.2025, вказаний автомобіль марки HYUNDAI I30, державний номер НОМЕР_1 по кримінальному провадженні визнаний речовим доказом.

З метою збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення перетворення і відчуження, у відповідності до ст. 170 КПК України, прокурор просить накласти арешт майно, мопед марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 , на якому були зафіксовані наявні механічні пошкодження які могли виникнути в наслідок даної ДТП, власником вказаного вище майна, тобто, мопеда марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 володільцем даного транспортного засобу є ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , який був вилучений слідчим в ході огляду місця події проведеного 06.06.2025.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, клопотання підтримав з викладених у ньому підстав та просив його задовольнити. Таким чином слідчий підтвердив свою зацікавленість у розгляді зазначеного клопотання.

В судове засідання володілець майна ОСОБА_7 та його представник не з`явилися, про день та час розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Таким чином, враховуючи норми ст. 172 КПК України, слідчим суддею визнано за можливе провести судовий розгляд клопотання без участі прокурора, володільця та власника майна.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалось, у зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх учасників, які беруть участь у судовому провадженні.

Дослідивши матеріали клопотання та додані копії документів, вважаю, що останнє підлягає до часткового задоволенню з наступних підстав.

Слідчим суддею встановлено, що до теперішнього часу жодній особі повідомлення про підозру не оголошено, тобто арешт на майно, яке тимчасово вилучене в ході обшуку є майном особи, яка не є підозрюваними, обвинуваченими у даному кримінальному провадженні, тобто є третьою особою, а тому з клопотанням про арешт майна третьої особи до слідчого судді повинен звертатися прокурор.

У відповідності до п. 1, 3, 4 ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим майном може бути майно, що підшукане, виготовлене, пристосоване чи використане як засіб чи знаряддя кримінального правопорушення та (або) зберегло на собі його сліди, є предметом кримінального правопорушення або ж одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення, або є предметом кримінального правопорушення.

У відповідності до вимог до ч. 2 ст. 168 КПК, тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

За викладеного, вилучений під час огляду місця події автомобіль вважається тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів (ч. 2 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 цього Кодексу.

Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Білоцерківського РУП ГУ НП в Київській області проводиться досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0001321 від 07.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час огляду місця події 06.06.2025 було вилучено мопед марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 , на якому були зафіксовані наявні механічні пошкодження які могли виникнути в наслідок даної ДТП, власником вказаного вище майна, тобто, мопеда марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 володільцем даного транспортного засобу є ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , який був вилучений слідчим в ході огляду місця події проведеного 06.06.2025, вказаний автомобіль вилучено та поміщено на штрафмайданчик за адресою: 3 км а/д Р-17 (Біла Церква-Володарка), визнано речовим доказом.

Отже у слідчого судді існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати що вказане майно, відповідає критеріям, зазначеним устатті 98 КПК України, тобто є речовими доказами у справі, оскільки містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження.

Під час судового розгляду встановлено, що метою накладення арешту на тимчасово вилучений автомобіль є збереження речових доказів з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, знищення, відчуження, необхідність проведення слідчих дій, зокрема слідчого експерименту та проведення судових експертиз, в тому числі інженерно-технічної з метою пошуку та закріплення доказів щодо обставин скоєного кримінального правопорушення.

За змістом ст.173 КПК України особа, яка подала клопотання про арешт майна, має довести необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, серед іншого: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали клопотання та метеріали кримінального провадження приходить до переконання, що є підстави вважати,що вилучене під час огляду місця ДТП майно може бути використанне як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Слідчий суддя зазначає, що у разі ненакладення арешту на тимчасово вилучене майно, воно може бути приховане, пошкоджене, зіпсоване, знищене або передано іншій особі, для чого слід забезпечити наявність вилученого майна, так як відсутність майна, яке являється речовим доказом у справі, може перешкодити кримінальному провадженню, і тільки у випадку накладення арешту на вказане майно може бути виконане завдання щодо забезпечення доведення факту вчинення кримінального правопорушення. Обмеження права власності на це майно є розумним і співмірним, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речового доказу.

Відповідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до … наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, втручання у власність (користування) це вимушений захід, який держава застосовує тимчасово для досягнення певного результату. Втручання держави у володіння майном є виправданим, якщо воно здійснюється для задоволення суспільного інтересу, у визначенні якого суд надає державам право користуватися значною свободою розсуду з огляду на те, що національні органи влади краще знають потреби власного суспільства і перебувають у кращому становищі, ніж міжнародний суддя для оцінки того, що становить суспільний інтерес. Правомірним є арешт за умови одночасного існування критерії в правомірності цього втручання (зокрема, законності, суспільного інтересу та справедливого балансу).

Таким чином, на переконання слідчого судді, з метою запобігання можливості приховування, знищення або перетворення речових доказів у кримінальному провадженні, на даному етапі кримінального провадження досліджені матеріали свідчать про наявність правових підстав для накладення арешту на майно, а потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна для забезпечення збереження речових доказів, тому слідчий суддя доходить висновку про накладення арешту на майно шляхом заборони володіння, користування та розпорядження ним. Прокурором доведено необхідність накладення арешту на майно, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

За викладених обставин клопотання прокурора слід задовольнити частково.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 98,100, 167,170-173,175,309,392,532 КПК України, слідчий суддя

постановив :

задовольни тичастково клопотання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001321 від 07.06.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України про арешт тимчасово вилученого майна.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено під час огляду місця події 06.06.2025 мопед марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 , на якому були зафіксовані наявні механічні пошкодження які могли виникнути в наслідок даної ДТП, власником вказаного вище майна, тобто, мопеда марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 володільцем даного транспортного засобу є ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_4 , та зберігати мопед марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони розпорядження ним.

Мопед марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 володільцем даного транспортного засобу є ОСОБА_7 повернути власнику (володільцю) або його представнику (за наявності документів, що підтверджують право власності на вище зазначений автомобіль) для використання.

Зобов`язати ОСОБА_7 на першу вимогу органу досудового розслідування та суду надати Мопед марки YAMAHA JOG 50, державний номер НОМЕР_2 для проведення необхідних експертиз.

Копію ухвали негайно направити прокурору Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 для виконання та ОСОБА_7 для відома.

Роз`яснити особам, які не були присутні під час розгляду клопотання, що вони мають право звернутись до суду з клопотанням про скасування арешту майна в порядку, встановленомуст.174 КПК України.

Копію ухвали негайно після її постановлення вручити прокурору та особі, щодо майна якої вирішувалося питання про арешт.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Білоцерківського

міськрайонного суду Київської області ОСОБА_8