КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2025 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2024, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Фастова Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України (в редакції Закону від 05.04.2001), і призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 15 листопада 2019 року приблизно о 15 годині 57 хвилин, ОСОБА_6 прийшов до приміщення аптеки «Доброго дня», що за адресою: м. Київ, вул. Саратовська, 6, де виявив на поличках представлені для продажу зубні пасти, в цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна з метою власного збагачення за рахунок інших громадян.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та подальшого обернення його у свою користь, ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій та їх наслідки, 15 листопада 2019 року, приблизно о 15 годині 57 хвилин, перебуваючи у приміщенні аптеки «Доброго дня», що за адресою: м. Київ, вул. Саратовська, 6, де, видаючи себе за добросовісного покупця, із впевненістю, що інші покупці та працівники аптеки сприймають його дії як вибір товару, взяв з полиць аптеки зубну пасту «Sensodyne Відновлення та захист 75 мл» в кількості 5 шт., загальною вартістю 332 грн. 50 коп. (без ПДВ).

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на повторне таємне викрадення чужого майна, з метою особистого збагачення та подальшого обернення його у свою користь, ОСОБА_6 викрадені речі поклав в середину куртки, в яку був одягнений, та, не маючи на меті здійснити розрахунок за них, направився до виходу з приміщення аптеки «Доброго дня».

Однак, вказані дії ОСОБА_6 були помічені працівником аптеки «Доброго дня», яка намагалась перешкодити йому, не зважаючи на що ОСОБА_6 , не розрахувавшись за товар, розуміючи, що його дії почали носити відкритий характер, пройшов касову зону, вийшов з приміщення вказаної аптеки та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Всього, ОСОБА_6 вчинив відкрите викрадення чужого майна на загальну суму 332 грн. 50 коп.(без ПДВ), яке належать потерпілому ТОВ «Фармацевтичній компанії українські ліки».

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги, захисник посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що матеріали кримінального провадження не містять достатніх та безсумнівних доказів, які б доводили винуватість ОСОБА_6 . Стверджує, що показання свідка ОСОБА_8 не доводять вину ОСОБА_6 , оскільки вона не бачила, щоб останній викрадав майно. Звертає увагу, що на полиці, де знаходилися зубні пасти, не було знайдено відбитки пальців ОСОБА_6 , також в останнього не вилучалося майно, яке належить аптеці, а в справі немає інвентаризаційного акту, який би доводив факт недостачі товару. Зазначає, що протокол пред`явлення для впізнання за участі свідка ОСОБА_8 не слід брати до уваги, оскільки остання не бачила, щоб обвинувачений викрадав майно, а в судовому засіданні вона не впізнала останнього, що ставить під сумнів даний протокол. Також вказує, що протоколи пред`явлення для впізнання за участі свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 не доводить вину ОСОБА_6 , оскільки суд безпосередньо не допитував даних свідків в судовому засіданні. Зауважує, що на відеозаписі чітко не відображено, щоб ОСОБА_6 викрадав товар.

Обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги обвинувачений посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Зазначає, що представником потерпілого не надано акт інвентаризації, який би доводив факт нестачі товару. Стверджує, що на відеозаписі не зафіксовано факт викрадення ним товару, а в справі відсутні свідки, які б підтвердили цей факт.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглядаючи кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 , суд першої інстанції, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для реалізації сторонами прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведенні їх переконливості перед судом, в межах висунутого обвинувачення безпосередньо дослідив надані докази та перевірив обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у висунутому йому обвинуваченні не визнав та показав, що він дійсно перебував у той день у місці, зазначеному в обвинувальному акті, однак жодних злочинних дій не вчиняв. Водночас відмовився надавати показання та відповідати на запитання щодо кримінального провадження, посилаючись на положення ст. 63 Конституції України.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_11 у висунутому обвинуваченні ґрунтуються на досліджених в ході судового розгляду доказах - показаннях представника потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 ( ОСОБА_14 ); протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.11.2019; протоколі огляду місця події від 15.11.2019 з додатками; довідці від 15.11.2019; протоколах пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 23.11.2019, 24.11.2019, 25.11.2019; протоколі огляду відеозаписів від 26.11.2019 з додатком.

Представник потерпілого ОСОБА_12 суду показав, що дійсно 15.11.2019 з приміщення аптеки «Доброго дня» за адресою: м. Київ, вул. Саратовська, 6, були викрадені зубні пасти «Sensodyne Відновлення та захист 75 мл» в кількості 5 шт.

Свідок ОСОБА_8 суду показала, що вона працювала в аптеці «Доброго дня» у 2019 році. У листопаді 2019 року, перебуваючи на робочому місці, помітила чоловіка біля стенду із зубними пастами, який поводив себе підозріло, оскільки довго стояв на одному місці і щось робив. Вона у нього запитала що він там робить і чи поклав щось під куртку, після чого останній почав тікати. Вона та інші продавці прослідували за ним та просили зупинитися і не виходити з аптеки. Однак останній, почувши вимогу зупинитися, вибіг з аптеки та зник за рогом будівлі. В результаті вони виявили, що з полиці зникли зубні пасти, після чого викликали поліцію. Того ж дня вона написала заяву у поліції. Крім того, за її участю проводилось впізнання, в ході якого вона впізнала серед представлених їй фотознімків обвинуваченого, на який і вказала працівникам поліції. Водночас пояснила, що наразі не може впізнати особу, яка вчинила викрадення майна з приміщення аптеки, через значний проміжок часу, який минув з моменту тих подій. Проте на момент проведення впізнання вона краще пам`ятала і впізнала особу, яка вчинила злочин, після чого підписала відповідний протокол, правильність даних якого підтверджує.

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення або таке, що готується від 15.11.2019, ОСОБА_14 повідомила, що 15.11.2019 приблизно о 15 год. 50 хв. за адресою: м. Київ, вул. Саратовська, 6, аптека «Доброго дня» невідома особа шляхом вільного доступу викрала п`ять пачок зубної пасти «Сенсодин відновлення та захист».

Згідно з довідкою від 15.11.2019, складеною ОСОБА_14 , вартість зубної пасти «Sensodyne Відновлення та захист 75мл» у кількості 5 штук, становить 332 грн. 50 коп. без ПДВ.

В ході пред`явлення особи для впізнання за фотознімками 23-25.11.2019 свідки ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 впізнали ОСОБА_6 як особу, яка 15.11.2019 викрала зубні пасти з аптеки «Доброго дня» за адресою: м. Київ, вул. Саратівська, 6.

Відповідно до протоколу огляду відеозаписів від 26.11.2019, проведено огляд оптичних носіїв інформації, відзнятих в приміщенні аптека «Доброго дня» за адресою: м. Київ, вул. Саратовська, 6, з яких вбачається, що 15.11.2019 о 15 год. 56 хв. до аптеки зайшов невідомий чоловік одягнутий у зелену куртку, сині джинси і темне взуття. Далі чоловік розстібає куртку та підходить до торгової полиці із засобами по догляду за ротовою порожниною. Підійшовши, правою рукою чоловік робить рухи схожі на те, що він щось бере із вказаної полиці. Після цього поправляє і застібає куртку. У подальшому чоловік почав розмову із працівниками аптеки, в ході якої рухами показує, що він нічого не брав, та прямує до виходу із аптеки. Далі працівники аптеки почали бігти за чоловіком. При цьому, одна із працівниць намагалася втримати чоловіка за куртку, однак їй не вдалося зупинити чоловіка, який вийшовши із аптеки попрямував у невідомому напрямку.

Покладені судом в основу обвинувального вироку докази у своїй сукупності є взаємопов`язаними, узгоджуються між собою, відповідають вимогам належності та допустимості, не містять розбіжностей або суперечностей, які б могли вплинути на правильність висновку суду щодо винуватості ОСОБА_6 у висунутому обвинуваченні.

Оцінивши докази у їх сукупності, суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального правопорушення, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а саме - у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого, та яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Водночас, суд першої інстанції належним чином не врахував конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, зокрема невеликий розмір викраденого майна, а тому колегія суддів приходить до висновку про необхідність пом`якшення призначеного ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі до мінімального розміру, передбаченого санкцією ч.2 ст.186 КК України.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на наявність підстав для застосування до ОСОБА_6 положень ст.70 КК України щодо призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів та зарахування йому покарання, відбутого за попереднім вироком.

Так, згідно з ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень, суд, призначивши покарання за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за правилами, передбаченими в ч.ч. 1-3 цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в ст. 72 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.2 ст.15 ч.2 ст.185 КК України, із застосуванням ст.70 КК України, до покарання у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі та звільнено останнього 15.07.2022 по відбуттю строку покарання.

Кримінальне правопорушення, за яке ОСОБА_6 засуджено оскаржуваним вироком, вчинено ним 15.11.2019, тобто до постановлення вироку Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020.

Однак за наявності підстав для призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень, суд першої інстанції не дотримався вимог ч.4 ст.70 КК України, не застосував принцип складання призначених покарань та не зарахував у строк відбування покарання фактично відбуту частину покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020.

Таким чином, вирок суду першої інстанції необхідно змінити в частині призначення покарання, а саме - пом`якшити ОСОБА_6 призначене оскаржуваним вироком покарання до 4 років позбавлення волі, на підставі ч.4 ст.70 КК України визначити ОСОБА_6 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020, більш суворим, призначеним оскаржуваним вироком, та зарахувати у строк відбування покарання, строк відбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_6 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2024 був оголошений у розшук, 28.03.2024 останнього було затримано та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.03.2024 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, строк невідбутого покарання необхідно рахувати з дня фактичного затримання ОСОБА_6 , тобто з 28.03.2024.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2024 щодо ОСОБА_6 змінити в частині призначеного покарання.

Пом`якшити ОСОБА_6 призначене за ч.2 ст.186 КК України покарання до 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, за які його засуджено оскаржуваним вироком та вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування остаточного покарання у виді 4 років позбавлення волі, строк відбутого покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 25.08.2020 у виді 2 років 8 місяців позбавлення волі.

Строк невідбутого покарання обчислювати з 28.03.2024.

В іншій частині вирок Шевченківського районного суду міста Києва від 30.09.2024 щодо ОСОБА_6 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3