ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/995/25 Справа № 202/1657/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 30 квітня 2025 року про продовження запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який має середню освіту, одружений, офіційно не працевлаштований, має на утриманні малолітню дитину, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 25, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 30 квітня 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 червня 2025 року без визначенням розміру застави.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що підозра ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України підтверджується матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Зазначає, що ризики у кримінальному провадженні, досудове розслідування якого триває, та які знайшли свого підтвердження в ході застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та його апеляційного оскарження, не зменшились та продовжують існувати, а саме: переховуватись від слідства та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, що у своїй сукупності свідчить про неможливість запобігання ним шляхом застосування до підозрюваного іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою.

Вказує, що враховуються дані про особу ОСОБА_7 , який в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, є фізичною особою-підприємцем, одружений, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, в той же час зазначені обставини, які існували і на момент скоєння інкримінованих підозрюваному злочинів, та жодним чином не виступили стримуючим фактором в його поведінці, не можуть бути достатньою підставою для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.

Також зазначає, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 255, 307 КК України, що носили організований та систематичний характер, не доцільним є визначення розміру застави.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту або визначити розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що до підозрюваного цілком можливим було б застосувати цілодобовий домашній арешт, не порушуючи норми КПК України.

Зазначає, що матеріальна шкода відсутня, ОСОБА_7 раніше не судимий, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, має міцні соціальні зв`язки, злочин не пов`язаний проти життя та здоров`я.

Вказує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, не знаходить підтвердження.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки слідчого судді про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 , апеляційний суд вважає правильними.

Обґрунтованість підозри стосовно ОСОБА_7 була встановлена під час застосування до останнього міри запобіжного заходу, та підтверджується долученими до клопотання про продовження строку запобіжного заходу матеріалами, які перевірив слідчий суддя.

При цьому, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для продовження запобіжного заходу, колегія суддів зважає на усталену практику Європейського суду з прав людини, де у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", зазначено термін "обґрунтована підозра", який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182), те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" від 28 жовтня 1994 року, "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року).

На даному етапі досудового розслідування долучені матеріали можуть переконати об`єктивного спостерігача, що особа про, яку йдеться могла вчинити злочин, тому підозра стосовно ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 25, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України, є обґрунтованою.

У відповідності до ч. 3 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: виклад обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою ; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Апеляційний суд також вважає обґрунтованими висновки слідчого судді про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 може: знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні; іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється. Про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України - впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні, апеляційний суд враховує встановлену КПК України, процедуру отримання показань від осіб у кримінальному провадженні, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224, ч. 4 ст. 95 КПК України, оскільки покази учасників кримінального провадження, які станом на даний час ще не допитані в судовому засіданні, мають істотне значення для проведення повного, всебічного та неупередженого досудового розслідування. Також ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, які мали систематичний характер. За вказаних обставин теж є безпідставними доводи сторони захисту про відсутність ризиків.

Крім того, у рамках розслідування даного кримінального провадження ще не виконані всі слідчі (розшукові) дії, спрямовані на обґрунтування вини підозрюваного, та в клопотанні слідчого зазначено, що для встановлення всіх фактичних даних, які встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, необхідний час.

У зв`язку з чим, висновки слідчого судді, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну поведінку ОСОБА_7 є обґрунтованими, тому продовження строку тримання під вартою підозрюваному відповідає вимогам ст. 199 КПК України.

В той же час апеляційний суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

У відповідності до положень ч.4 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього ж Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема: щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

В той же час, Європейський суд з прав людини неодноразово в своїх рішеннях вказував на те, що обґрунтовуючи неможливість обрання інших альтернативних запобіжних заходів замість тримання під вартою, суд повинен послатися на ті чи інші конкретні обставини, як цього вимагає пункт 3 статті 5 Конвенції. (рішення у справі «Осипенко проти України»)

Автоматична відмова в застосуванні застави без здійснення судового контролю є несумісною з вимогами пункту 3 статті 5 Конвенції (рішення у справі "S.B.C. v. the UK" п. п. 23-24).

Враховуючи вказану практику ЄСПЛ, ст. 183 КПК України, яка наділяє слідчого суддю, суд дискреційними повноваженнями щодо питання стосовно застави, однак відповідно до вказаної статті зобов`язує слідчого суддю, суд визначити розмір застави застосовуючи чи продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, а також беручи до уваги, що ОСОБА_7 є раніше не судимою особою, має на утриманні двох малолітніх дітей, міцні соціальні звязки, апеляційний суд вважає, що в даному випадку можливо визначити ОСОБА_7 заставу.

На можливість визначення розміру застави також вказує те, що при обранні запобіжного заходу ОСОБА_7 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не обирався, на даний час, продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, однак з урахуванням того, що в даному кримінальному провадженні проведено значну кількість слідчих дій, вони значно зменшуються.

Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи ступінь тяжкості інкримінованих підозрюваному злочинів, обставини їх вчинення, майновий стан підозрюваного, суспільний інтерес, інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, колегія суддів вважає, що застава у розмірі 300 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який визначено у відповідності до вимог п. 3 ч. 5 ст. 182 КПК України, здатна забезпечити виконання підозрюваним обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

За таких обставин, виходячи з вимог п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника необхідно задовольнити частково, ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити частково клопотання та продовжити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 183 КПК України, а також покладенням на нього відповідних процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 30 квітня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28 червня 2025 року.

Визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу в розмірів 300 (триста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (девятсот вісім тисяч чотириста) грн., яку підозрюваний, або інша фізична чи юридична особа може сплатити на депозитний рахунок Дніпровського апеляційного суду(отримувач коштів), , МФО 820172, Банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р UA1086699 в ГУДКС України в м. Київ, та надати документи, що підтверджує, слідчому, прокурору.

У разі сплати суми застави вважати, що до ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді застави і звільнити його з під варти та покласти такі обов`язки:

1) прибувати до суду із встановленою періодичністю або за викликом у зв`язку з реалізацією завдань кримінального провадження;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора, суда;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками чи іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт(паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за кордон

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4