Провадження №1-кс/127/6593/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2025 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Вінницького міського суду Вінницької області, клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковник юстиції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором ОСОБА_4 , про арешт майна.

Клопотання мотивоване тим, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України, в ході здійснення якого, з метою забезпечення конфіскації, як виду покарання, виникла необхідність в накладенні арешту на майно, власником якого являється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. На адресу суду подав заяву про розгляд клопотання у його відсутність, вимоги клопотання підтримав у повному обсязі, попередньо суду було надано матеріали кримінального провадження та копії документів на обґрунтування клопотання.

Відповідно до частини другої статті 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на наведене, з метою забезпечення арешту майна, підозрюваний не повідомлявся про розгляд даного клопотання.

Відповідно до частини четвертої статті 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Враховуючи те, що учасники процесуальної дії в судове засідання не з`явились, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Дослідивши вказане клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з абзацом 2 частини першої статті 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. (ч. 2 ст. 170 КПК)

Відповідно до частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів справи вбачається, що слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 02.01.2025 за підозрою громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , у період з травня 2022 року до початку 2023 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилося можливим, незважаючи на обставини триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, маючи у тому числі корисливі мотиви щодо збереження власних активів, реалізації амбіцій, отримання владних повноважень та можливості власної діяльності на тимчасово окупованих територіях України, здійснюючи колабораційну діяльність на користь держави-агресора та її представників, перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, діючи за узгодженням із невстановленими представниками окупаційної адміністрації держави-агресора та громадянами України, в порушення вимог Конституції України і законів України, в умовах воєнного стану, добровільно погодився на заняття посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме: посади «заместителя начальника» у так званій «Государственной Службе безопасности Херсонской области», яка після деокупації м. Херсон 11.11.2022 фактично передислокувалася у м. Генічеськ та продовжила діяльність.

У подальшому ОСОБА_5 , продовжуючи діяти відповідно до свого кримінально протиправного умислу, спрямованого на здійснення колабораційної діяльності на користь держави-агресора, з метою завдання шкоди України, забезпечення встановлення й укріплення незаконної системи органів влади та правопорядку на тимчасово окупованій території Херсонської області, добровільно зайнявши посаду «заместителя начальника» незаконного правоохоронного органу так званої «Государственной Службы безопасности Херсонской области», у військовому званні генерал-майора та посадовим окладом 21 000 російських рублів, використовуючи при цьому для забезпечення конфіденційності своєї особи позивний (псевдо) «Батый», приблизно з травня 2022 року по 4 вересня 2024 року, більш точний час встановити не представилося за можливе, виконуючи професійної функції, як один з керівників цього незаконного правоохоронного органу фактично здійснював організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції щодо реалізації окупаційної політики держави-агресора по встановленню адміністративного, військового, юридичного, економічного та інших видів державного контролю на окупованих територіях України, придушення будь-яких проявів незгоди з цією політикою, встановлення та нав`язування політичного режиму Російської Федерації, переслідування цивільного населення з проукраїнською позицією, проведення щодо них репресій різного роду, вчинення інших заходів на шкоду України.

Крім того, ОСОБА_5 , у вказаний вище період часу, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функцій, обумовлені відповідною посадою, в тому числі в якості так званого «тимчасово виконуючого обов`язки начальника Государственной Службы безопасности Херсонской области», здійснював загальне керівництво підлеглими йому співробітниками, організовував виконання ними поставлених перед цим органом завдань, забезпечував їх матеріальне забезпечення, а також матеріально-технічне забезпечення діяльності зазначеного незаконного правоохоронного органу, створеного на тимчасово окупованій території Херсонської області, за що 05.04.2023 начальником так званої «Государственной Службы безопасности Херсонской области», був представлений до нагородження медаллю «За заслуги перед Херсонской областью 2-й степени», впровадженою окупаційною адміністрацією держави-агресора на тимчасово окупованій території Херсонської області.

У подальшому, Указом Президента України № 601/2024 від 02.09.2024 до так званої «Государственной службы безопасности Херсонской области» застосовано санкції, а 04.09.2024, у зв`язку зі створенням окупаційною адміністрацією держави-агресора та початком роботи на тимчасово окупованій території Херсонської області незаконного правоохоронного органу так званого «УФСБ по Херсонской области» із дислокацією у м. Генічеськ Херсонської області, що фактично є правонаступником так званої «Государственной Службы безопасности Херсонской области», остання була ліквідована, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб держави-агресора зроблено відповідний реєстраційний запис про припинення діяльності зазначеного незаконного правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, тобто, добровільне зайняття громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

Окрім цього, громадянин України ОСОБА_5 , достовірно знаючи про викладені вище обставини триваючої збройної агресії Російської Федерації проти України, маючи значний досвід роботи в органах державної влади України, зокрема, як начальник Департаменту оперативного документування Служби безпеки України, керуючись метою реалізації амбіцій, отримання владних повноважень та можливості здійснення власної діяльності на тимчасово окупованих територіях України, повернення до політичної, державної діяльності під патронатом Російської Федерації, а також маючи корисливі мотиви щодо збереження власних активів, діючи умисно, усвідомлюючи кримінально протиправний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки, бажаючи їх настання, розуміючи неприпустимість вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, в умовах воєнного стану, протистояння Збройних Сил України та всього Українського народу державі-агресору, порушуючи статті 17, 65 Конституції України, зрадив Україні та народу України за наступних обставин.

У період з травня 2022 року по 4 вересня 2024 року, більш точний час встановити з об`єктивних причин не виявилося можливим, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території Херсонської області, діючи, за узгодженням із невстановленими представниками окупаційної адміністрації держави-агресора та громадянами України, на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України, займаючи посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, в незаконному правоохоронному органі із ознаками збройного формування, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області, а саме: посаду «заместителя начальника» у так званій «Государственной Службе безопасности Херсонской области», яка після деокупації м. Херсон 11.11.2022 фактично передислокувалася у м. Генічеськ та продовжила діяльність, надавав державі-агресору Російській Федерації, її представникам допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

Так, ОСОБА_5 з травня 2022 року по 4 вересня 2024 року, більш точний час встановити за об`єктивних причин не виявилося можливим, після зайняття посади «заместителя начальника» незаконного правоохоронного органу із ознаками збройного формування так званої «Государственной Службы безопасности Херсонской области», використовуючи при цьому для забезпечення конфіденційності своєї особи позивний (псевдо) «Батый», за посередництва та політичної, силової і фінансової підтримки представників окупаційної адміністрації держави-агресора та Збройних Сил Російської Федерації, вчиняв дії щодо надання державі-агресору Російській Федерації, її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України шляхом реалізації, всупереч Конституції України та Законів України, повноважень обумовлених відповідною посадою службової особи незаконно створеного на тимчасово окупованій території України правоохоронного органу із ознаками збройного формування, здійснюючи такі повноваження в системі нелегітимних органів влади, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України, унеможливлення виконання органами державної влади України та її Збройними Силами завдань за призначенням, й усунення таким чином перешкод для зміни території, кордонів та системи вищих органів державної влади України нелегітимним шляхом, окупації та захопленні території суверенної держави України державою-агресором Російською Федерацією.

Крім того, ОСОБА_5 , у вказаний вище період часу, виконуючи організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функцій, зокрема, здійснюючи загальне керівництво підлеглими йому співробітниками, виконання ними поставлених перед цим органом завдань, організовував матеріально-технічне забезпечення діяльності зазначеного незаконного правоохоронного органу. У тому числі в якості так званого «тимчасово виконуючого обов`язки начальника Государственной Службы безопасности Херсонской области», як один з керівників цього незаконного органу, здійснюючи професійної функції, сприяв можливим чи дійсним зусиллям держави-агресора та її представників заподіяти шкоду національній безпеці України, фактично реалізовував окупаційну політику держави-агресора Російської Федерації по встановленню адміністративного, військового, юридичного, економічного та інших видів державного контролю на окупованих територіях України, придушення будь-яких проявів незгоди з цією політикою, встановлення та нав`язування політичного режиму Російської Федерації, переслідування цивільного населення з проукраїнською позицією, проведення щодо них репресій різного роду, вчинення інших заходів на шкоду України.

У подальшому, Указом Президента України № 601/2024 від 02.09.2024 до так званої «Государственной службы безопасности Херсонской области» застосовано санкції, а 04.09.2024, у зв`язку зі створенням окупаційною адміністрацією держави-агресора та початком роботи на тимчасово окупованій території Херсонської області незаконного правоохоронного органу так званого «УФСБ по Херсонской области» із дислокацією у м. Генічеськ Херсонської області, що фактично є правонаступником так званої «Государственной Службы безопасности Херсонской области», остання була ліквідована, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб держави-агресора зроблено відповідний реєстраційний запис про припинення діяльності зазначеного незаконного правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, інформаційній безпеці України: надання іноземній державі, її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинена в умовах воєнного стану.

Вина громадянина України ОСОБА_5 у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, що в повній мірі підтверджують обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні: протоколами оглядів, протоколами за результатами проведення НС(Р)Д, а також іншими документами, матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

28.03.2025 слідчим складено та прокурором погоджено повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України. Повідомлення про підозру вручено ОСОБА_5 у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

16.05.2025 слідчим складено та прокурором погоджено повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України. Повідомлення зміну раніше повідомленої підозри та про нову підозру вручено ОСОБА_5 у спосіб, передбачений для вручення повідомлення.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) має у приватній власності житлової чотирикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27774326.

Також згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, дружина ОСОБА_5 громадянка України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), має у приватній власності житловий будинок із прибудинковими та господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 129, право власності на який зареєстровано 31.08.2018 Третьою Краматорської державною нотаріальною конторою Краматорського районного нотаріального округу Донецької області.

При цьому, під час досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в офіційному шлюбі із ОСОБА_6 з 08.06.1991 по теперішній час. Зокрема, зазначене підтверджується актовим записом про шлюб № 606 від 08.06.1991, інформуванням відділу ДРАЦС у Вінницькій області № 6064-8.2-38 від 10.01.2025.

Тобто, у період реєстрації прав на вказаний вище житловий будинок, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 перебували у офіційному шлюбі, тому зазначене майно належить їм на праві спільної сумісної власності, а частки останніх на дане майно на цей час не визначені.

Враховуючи те, що відповідно до матеріалів кримінального провадження №0000001 від 02.01.2025, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, санкцією яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, то наявні підстави для арешту майна, передбачені п. 3 ч. 2, ч. 5 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, яке може призначити суд, відповідно до санкції ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, тому з огляду на вищевикладене слідчий просив клопотання задовольнити.

Проаналізувавши зміст доданих до клопотання документів слідує висновок, що на час розгляду даного клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 7 ст. 111-1 КК України, обґрунтована.

Обгрунтовуючи клопотання слідчим зазначається про те, що метою накладення арешту на майно підозрюваного є конфіскація майна, як виду покарання.

Відповідно до частини п`ятої статті 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Так, санкцією ч. 2 ст. 111 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Санкцією ч. 7 ст. 111-1 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

З матеріалів справи також вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 перебуває в офіційному шлюбі із ОСОБА_6 з 08.06.1991, що підтверджується копією актового запису про шлюб № 606 від 08.06.1991. Також матеріали справи містять копію відповіді відділу ДРАЦС у Вінницькій області № 6064-8.2-38 від 10.01.2025, зі змісту якої вбачається, що в архівах відділів державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) та за відомостями Державного реєстру актів цивільного стану громадян, відсутні актові записи про розірвання шлюбу, зміну імені та смерть відносно гр. ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з зазначеного вище суд приходить до висновку, що підозрюваний ОСОБА_5 по теперішній час перебуває в офіційному шлюбі із ОСОБА_6 .

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за громадянином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована частка власності чотирикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна 27774326 на праві приватної спільної часткової власності.

Також відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, за громадянкою ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 на праві приватної власності зареєстрований житловий будинок із прибудинковими та господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 129, право власності на який зареєстровано 31.08.2018 третьою Краматорською державною нотаріальною конторою Краматорського районного нотаріального округу Донецької області.

Таким чином, з метою унеможливлення подальшого відчуження майна на час досудового розслідування та забезпечення його схоронності, врахувавши те, що вищевказане майно належить особі, щодо якої судом може бути призначено покарання у виді конфіскації майна, а відтак з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

В той же час, відповідно до пунктів 5, 6 частини другої статті 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає: заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Таким чином, враховуючи правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, слідчий суддя вважає, що арешт на житлової чотирикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27774326, право приватної власності на яку зареєстровано за громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та на житловий будинок із прибудинковими та господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 129, право приватної власності на який зареєстровано за дружиною підозрюваного ОСОБА_5 громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , необхідно накласти шляхом заборони відчуження та розпорядження вказаним майном.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на житлової чотирикімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 27774326, право приватної власності на яку зареєстровано за громадянином України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та на житловий будинок із прибудинковими та господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 129, право приватної власності на який зареєстровано за дружиною підозрюваного ОСОБА_5 громадянкою України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , шляхом заборони відчуження та розпорядження майном.

Виконання та контроль за виконанням ухвали суду покласти на старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 .

Зобов`язати старшого слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_3 повідомити заінтересованих осіб про накладання арешту на вищевказане майно.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: