Провадження №: 1-кс/755/2432/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"10" липня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

головуючої слідчої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю Нігерії, громадянину Нігерії, з середньою освітою, не одруженому, не працюючому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимому, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002325 від 08 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,-

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

перекладача ОСОБА_7 ,

перекладача ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий СВ Дніпровського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_3 , за погодженням з прокурором Дніпровської окружної прокуратури ОСОБА_5 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002325 від 08 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 08 липня 2025 року близько 10 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись неподалік буд. № 2 по вул. Митрополита Андрія Шептицького, у м. Києві, при цьому достовірно знаючи, що 24.02.2022 Указом Президента України № 64/2022 на всій території України в Україні введено воєнний стан, який у подальшому Законами України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та діє на теперішній час, де побачив наглядну знайому потерпілу ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка тримала в руках мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max» на 512 GB, номер моделі MLLJ3AA/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в який була вставлена сім картка мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_4 , посвідку на тимчасове проживання на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась під силіконовим чохлом (матеріальної цінності не становить) спільно з карткою «Sparkasse» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 , з якою у них виник словесний конфлікт.

В цей час, у ОСОБА_4 виник злочинний умисел на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме мобільного телефону належного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , марки «iPhone 13 Pro Max» на 512 GB, номер моделі MLLJ3AA/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в який була вставлена сім картка мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_4 , посвідку на тимчасове проживання на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась під силіконовим чохлом (матеріальної цінності не становить) спільно з карткою «Sparkasse» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, поєднаний із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 , з метою подолання можливого опору ОСОБА_9 , наніс декілька ударів долонями по обличчю останньої, тим самим спричинивши їй тілесні ушкодження.

Після чого, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на відкрите викрадення чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, ОСОБА_4 вихопив з рук потерпілої ОСОБА_9 належний останній мобільний телефон марки «iPhone 13 Pro Max» на 512 GB, номер моделі MLLJ3AA/A, серійний номер НОМЕР_1 , IMEI: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 , в який була вставлена сім картка мобільного оператора «лайфселл» з номером НОМЕР_4 , посвідку на тимчасове проживання на ім`я потерпілої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка знаходилась під силіконовим чохлом (матеріальної цінності не становить) спільно з карткою «Sparkasse» № НОМЕР_5 на ім`я ОСОБА_10 , та з місця вчинення кримінального правопорушення зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на суму 27000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , підозрюється у відкритому викраденні чужого майна, поєднаного із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

08 липня 2025 року о 18 год. 00 хв. год. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.186 КК України.

09 липня 2025 року у відповідності ст.ст.276-278 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити мотивуючи тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання у вигляді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, та тому існують ризики, а саме: можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду; можливість впливати на потерпілих та свідків у даному кримінальному провадженні з метою схилити їх до дачі не правдивих показів у судовому засіданні, можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема, не з`являючись за викликом до слідчого чи прокурора, з метою затягування кримінального провадження; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 подав заяву в порядку ст. 206 КПК України, посилаючись на відсутність підстав для затримання його підзахисного ОСОБА_4 , що при складанні протоколу було порушено вимоги процесуального законодавства, тому просив прийняти його заяву та негайно звільнити ОСОБА_4 з під варти. Разом з тим просив відмовити в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному, посилаючись на те, що ризики наведені у клопотанні не обґрунтовані та не підтверджуються жодним чином, його підзахисний має постійне місце проживання, раніше не судимий, тому вважає, що клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не підлягає задоволенню.

Підозрюваний у судовому засіданні підтримав думку свого захисника.

До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження та долучено розписки підозрюваного та адвоката щодо вручення їм копії клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу. Таким чином, слідчою виконані вимоги ч. 3 ст. 184 КПК України.

Вирішуючи питання про наявність підстав обрання запобіжного заходу - тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення, що у даному випадку стороною обвинувачення дотримано, оскільки наявні, на цей час докази у провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного з цим злочином, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання вимог ст. 2 КПК України.

Дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_4 чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановила.

У судовому засіданні, на думку слідчої судді, встановлена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, наявними у справі доказами, а саме даними, що містяться: у протоколі затримання ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України; у протоколі прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.07.2025; у протоколі допиту свідка ОСОБА_11 від 08.07.2025, згідно якого остання повідомила про відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу, що його вчинила; у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.07.2025 за участі свідка ОСОБА_11 , згідно якого остання впізнала особу ОСОБА_4 ; у протоколі допиту потерпілого ОСОБА_9 від 08.07.2025, згідно якого остання повідомила про відомі їй обставини вчиненого кримінального правопорушення та особу, що його вчинила; у протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.07.2025 за участі потерпілої ОСОБА_9 , згідно якого остання впізнала особу ОСОБА_4 як особу, що вчинила кримінальне правопорушення; у довідці КМКЛ «ШМД» щодо виявлених тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_9 ; у протоколі допиту свідка ОСОБА_12 від 08.07.2025; а також іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Вивчивши клопотання, долучені до нього документи, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання з мотивів викладених у клопотанні та вказав відповідні доводи у судовому засіданні, думку адвоката та підозрюваного, які заперечували у задоволенні клопотання, слідча суддя приходить до наступного.

Розглядаючи клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу та визначення його виду, суд враховує вимоги кримінального процесуального законодавства України та висновки Європейського суду з прав людини.

Так, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Водночас ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. П.1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначає, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Як вбачається з постанови про пред`явлення підозри, ОСОБА_4 підозрюється, відповідно до вимог ст. 12 КК України, у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене покарання вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, суд оцінює у сукупності всі обставини, зокрема, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зав`язків та його майновий стан, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, враховуючи справжні інтереси суспільства та конкретні обставини кримінального провадження, те що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміноване кримінальне правопорушення, оскільки останньому інкримінується вчинення тяжкого злочину. Крім того, як встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином Нігерії, у зв`язку з чим може покинути територію України з метою ухилення від кримінальної відповідальності; може незаконно впливати на потерпілого та свідків з метою зміни ними показів, так як знайомий з ними, може чинити щодо останніх психічний вплив чи застосувати фізичний вплив для примушування останніх до зміни показів наданих ними під час досудового розслідування; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме не з`являтися за викликами до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, чим буде затягувати строки досудового розслідування - суд приходить до висновку, про наявність ризиків, передбачених положеннями ст. 177 КПК України, та що більш м`який запобіжний захід не буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому суд приходить до висновку про задоволення клопотання слідчого та про необхідність обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу вигляді тримання під вартою, який забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ними, покладених процесуальних обов`язків.

Підстав для обрання відносно підозрюваного інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, слідча суддя не вбачає.

Крім того, задовольняючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідча суддя враховує вимоги ст. 183 КПК України та вважає за можливе визначити підозрюваному заставу у розмірі, який буде достатнім для забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, з урахуванням вимог ст. 182 КПК України, а саме 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, та покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі слідчої судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Щодо скарги захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , поданої в порядку ст. 206 КПК України, слідчий суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 208 КПК України, уповноважена службова особа має право без ухвали слідчого судді, суду затримати особу, підозрювану у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі, лише у випадках:

1) якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення;

2) якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий, або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин;

3) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого корупційного злочину, віднесеного законом до підслідності Національного антикорупційного бюро України;

4) якщо є обґрунтовані підстави вважати, що можлива втеча з метою ухилення від кримінальної відповідальності особи, підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого статтями 255, 255-1, 255-2 Кримінального кодексу України.

Перевіряючи твердження захисту щодо незаконності затримання ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, то вони то вони не знайшли свого підтвердження у судовому засіданні та спростовуються даними наведеними слідчим у клопотанні, про те, що затримання ОСОБА_4 відбулось відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України, у зв`язку з чим скарга захисника ОСОБА_6 про незаконне затримання підозрюваного в порядку ст. 208 КПК України, не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та, керуючись, ст.ст. 176 - 178, 182 - 184, 194, 196, 309 КПК України, слідча суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Скаргу адвоката ОСОБА_6 - захисника підозрюваного ОСОБА_4 щодо незаконного затримання підозрюваного та необхідність звільнення його з-під варти - залишити без задоволення.

Клопотання старшого слідчого СВ Дніпровського управління поліції ГУ НП у місті Києві ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002325 від 08 липня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Ухвала діє 60 (тридцять) днів, тобто до 05 вересня 2025 року (включно) та підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Строк тримання під вартою ОСОБА_4 обчислюється з моменту його фактичного затримання - з 18 години 00 хвилини 08 липня 2025 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 90 840 гривень 00 копійок у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок ТУ ДСАУ в м. Києві: Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві, , МФО 820172, Банк: Державна казначейська служба України м. Київ, р/р: № UA1012089 та надати документ, що це підтверджує, до Дніпровського районного суду міста Києва та Дніпровської окружної прокуратури м. Києва.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі суду, протягом строку її дії.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_4 прибувати до слідчого за кожною вимогою у рамках цього кримінального провадження та, відповідно до положень ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, із встановленою періодичністю, залежно від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає (м. Київ) без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді чи суду, залежно від стадії кримінального провадження;

Визначити 2 місячний термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення.

З моменту звільнення з-під варти, у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала слідчої судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1