Справа № 642/4903/25
Провадження № 1-кс/642/1212/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.25 м. Харків

18 серпня 2025 року слідчий суддя Холодногірського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без місця реєстрації, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, зокрема, 18.12.2019 Ленінським районним судом м. Харкова, за ч. 2 ст. 185, ст. 356 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений з іспитовим строком 2 (два) роки; ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 17.07.2024 судове провадження у кримінальному провадженні, за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст.185 КК України, зупинено на підставі ч. 1 ст. 335 КПК України,

який підозрюється за ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , за погодження прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження за № 0001083 від 17.08.2025, за ознаками ч. 4 ст. 187 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 16.08.2025, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, запропонував раніше знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вчинити розбійний напад на раніше знайому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з метою заволодіння чужим майном, а саме золотими прикрасами. В цей день, близько 17 години 10 хвилин, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 маючи умисел на розбійний напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, за попередньою змовою групою осіб, прийшли за адресою АДРЕСА_2 , до раніше знайомої ОСОБА_8 , з якою вживали алкогольні напої, та на шиї в якої помітили золотий ланцюжок з кулоном з зображенням «Божої матері», золотий ланцюжок з кулоном у формі кішки, на лівій руці золоте кільце, на вухах сережки у формі квітки, сережки у формі каплі з пелюстками, сережки круглої форми, мобільний телефон TM «Samsung A-31», павер-банк чорного кольору.

Після чого, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 будучи достеменно обізнаними про введення воєнного стану на території України починаючи з 05 год. 30 хв., 24 лютого 2022 року, строк дії якого в подальшому продовжувався, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015» у 14 год. 19 хв. діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою нападу для незаконного заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, яке є небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, з метою незаконного особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, в умовах воєнного стану, заздалегідь приготувавши кайданки, запропонували ОСОБА_8 піти в лісосмугу, яка знаходиться поблизу буд. № 22, по пров. Глухому в м. Харкові, під приводом зустрічі зі знайомим.

Реалізовуючи свій спільний прямий умисел, направлений на вчинення розбійного нападу із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я особи, яка зазнала нападу за попередньою змовою групою осіб, заздалегідь розподіливши злочинні ролі щодо обсягу вичинювання спланованих дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та діючи умисно, в умовах воєнного стану, з корисливого мотиву, направленого на заволодіння майном потерпілої шляхом розбою, ОСОБА_6 виконуючи свою злочинну роль, наніс потерпілій ОСОБА_8 один удар кулаком в область обличчя, шляхом ривка вирвав з рук потерпілої мобільний телефон TM «Samsung A-51», павер-банк чорного кольору, та наказав їй зняти золоті сережки, погрожуючи фізичною розправою, після чого, наніс ще один удар кулаком в область обличчя, надалі ОСОБА_6 діючи з метою придушення волі останньої до можливого супротиву, використовуючи в якості знаряддя вчинення злочину наявні в нього кайданки, із застосуванням насильства небезпечного для здоров`я особи, пристебнув ліву руку потерпілої до стовбура дерева, та тримаючи за волосся, почав душити за шию потерпілу, в цей час ОСОБА_7 виконуючи свою злочинну роль, знаходився поруч, та підійшовши ззаду до потерпілої, шляхом ривка рукою зірвав з шиї золотий ланцюжок 585 проби, вагою близько 3 грамів, з кулоном у вигляді кішки 585 проби, вагою близько 1 грама, золотий ланцюжок 585 проби, вагою близько 5 грамів, з кулоном з зображенням «Божої матері», вагою близько 1 грама, після чого, погрожуючи фізичною розправою наказав потерпілій зняти з лівої руки кільце, та сережки, побоюючись за своє життя та здоров`я, ОСОБА_8 зняла з пальця на лівій руці, кільце 583 проби вагою близько 2 грамів, з вух зняла сережки у формі квітки 585 проби вагою близько 2 грамів, сережки у формі каплі з пелюстками, 585 проби вагою близько 3 грамів, сережки круглої форми, 585 проби вагою близько 3 грамів, та передала ОСОБА_6 .

Після цього, ОСОБА_7 та ОСОБА_6 разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення втекли, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши, в такий спосіб потерпілій ОСОБА_8 матеріальної шкоди на суму 30000,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а саме напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

16.08.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та зазначив про наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик переховування від органів досудового розслідування чи суду, оскільки ОСОБА_6 підозрюється в особливо тяжкому злочині, а санкція покарання передбачає до 15-ти років позбавлення волі. Окрім того, ОСОБА_6 може покинути місце проживання, оскільки він вже не проходить військову службу. Також підозрюваний може вчиняти тиск на потерпілу та свідків, змусити останніх змінити покази, оскільки йому відомо їх адреси проживання. Крім того, ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, оскільки ніде не працює, законних джерел заробітку не має. Припинення протиправної діяльності ОСОБА_6 не було добровільним, а є наслідком діяльності правоохоронних органів.

Підозрюваний та захисник заперечували проти задоволення клопотання, вважали ризики недоведеними, а підозру необґрунтованою. Дулін не збирається переховуватися, впливати на свідків чи вчиняти інші кримінальні правопорушення, він є учасником бойових дій, має декілька поранень, у зв`язку із чим звільнений з військової служби. ОСОБА_6 фактично виховує неповнолітнього сина, оскільки мати дитини позбавлена батьківських прав, а тому можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час, чи заставу в помірному розмірі, яку зможе внести підозрюваний ОСОБА_6 .

Підозрюваний ОСОБА_6 доповнив, що потерпіла особа надає неправдиві покази, зокрема, щодо удару кулаком правої руки в обличчя, однак це спростовується тим, що внаслідок його поранення він не може стиснути руку в кулак. Він отримує виплати (грошову допомогу) по безробіттю та виплати на дитину.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України кримініальне правопорушення передбачене ч. 4 ст. 187 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

Згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до положень ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому слідчий суддя звертає увагу, що обґрунтована підозра - це стандарт доказування, який передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Обґрунтованість залежить від усіх обставин, проте факти, що в сукупності дають підстави для підозри не мають бути такого ж рівня як ті, що необхідні для обвинувачення, або навіть винесення вироку.

На стадії досудового розслідування слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

При цьому стандарт доказування «обґрунтованої підозри» є нижчим, ніж доведеність «поза розумним сумнівом», яким керується суд під час судового розгляду кримінального провадження по суті та ухвалення вироку.

На переконання слідчого судді, незалежно від подальшої доведеності підозри чи правової кваліфікації інкримінованого ОСОБА_6 діяння, сукупність досліджених в судовому засіданні доказів свідчить, що він може бути причетним до цього кримінального правопорушення.

Підозра висунута ОСОБА_6 підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами: протоколом огляду місця події від 16.08.2025; протоколом огляду місця події від 16.08.2025; протоколом допиту потерпілої ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_6 ; протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої ОСОБА_8 ; та іншими матеріалами у їх сукупності.

Вирішуючи питання про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно до практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя при обранні запобіжного заходу зобов`язаний розглянути можливість застосування заходів, які меншою мірою обмежують права особи (підозрюваного), ніж тримання під вартою («Амбрушкевич проти Польщі», § 32).

Підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, врахованих при обранні вказаного запобіжного заходу, які на даний час дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від органу досудового розслідування, прокурора або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім того, маючи процесуальний статус підозрюваного, останньому відомо місця мешкання свідка та потерпілої особи у вказаному кримінальному провадженні, тому наявні підстави вважати, що ОСОБА_6 може умовлянням чи погрозами вчинити протиправний тиск на свідка та/або потерпілу особу з метою змусити останніх відмовитись від раніше наданих показів. Також, ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_6 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, законних джерел доходів не має.

Посилання підозрюваного ОСОБА_6 в судовому засіданні, щодо фізичної неспроможності завдання удару потерпілій кулаком внаслідок певних травм, не є предметом дослідження при розгляді зазначеного клопотання про застосування запобіжного заходу, тому слідчий суддя їх відхиляє.

Таким чином на підставі сукупності ризиків, які можуть виникнути в ході досудового розслідування, до підозрюваного ОСОБА_6 не може бути застосовано інший, більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою.

Зазначене свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки такі заходи не зможуть сприяти здійсненню завдань кримінального провадження щодо здійснення захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження (у тому числі свідків), а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Слідчий суддя зазначає, що для досягнення мети застосування запобіжних заходів, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, на початковій стадії досудового розслідування, що зумовлює необхідність в проведенні низки слідчих та процесуальних дій, а також враховуючи інші фактичні обставини даного конкретного кримінального провадження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним та доцільним.

Щодо визначення розміру застави, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Крім того, у п.48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13.11.2007 Європейський суд з прав людини зазначив: «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.183 слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

За таких обставин слідчий суддя з урахуванням особи підозрюваного, який раніше неодноразово судимий, відсутності підтверджених стійких соціальних зв`язків, законних джерел доходів та місця реєстрації, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення особливої тяжкості із застосуванням насильства, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу, у якому він підозрюється, слідчий суддя вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_6 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави.

Враховуючи викладене, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, а саме до 14 жовтня 2025 року включно.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 16 серпня 2025 року.

Строк дії ухвали до 14 жовтня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складений 20.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1