Справа № 638/4081/24
Провадження № 1-кс/638/1688/25
УХВАЛА

Іменем України

10 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судуклопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна.

Клопотання обґрунтоване тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є власником тимчасово вилученого манна, а саме: автомобілю Москвич марки «АЗЛК» з д.н.з НОМЕР_1 , який було вилучено 27.02.2024 за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 370.

Ухвалою слідчого судді Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року справа № 638/4081/24, провадження № 1-кс/638/989/24 накладено арешт на майно, а саме: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 на транспортний засіб Москвич, марки «АЗЛК», VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_4 ; ключі від транспортного засобу Москвич, марки «АЗЛК» та автомобіль Москвич марки «АЗЛК» з д.н.з. НОМЕР_5 , 1992 року випуску червоного кольору.

28.05.2025 дізнавачем сектору дізнання Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження №0000176 від 28.02.2024, за ст. 290 КК України винесено постанову про закриття кримінального провадження на підставі п.2 ч. 1 ст.284 КПК України.

У зв?язку з чим, ОСОБА_3 , просить скасувати накладений ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 24.04.2024 арешт на вказане майно.

ОСОБА_3 до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав повністю.

Дізнавач до суду не з`явилася, надала заяву про проведення засідання без її участі, клопотання підтримала у повному обсязі.

Дослідивши матеріали клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що у провадженні СД ХРУП №3 ГУ Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 28.02.2024 за ознаками кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 290 КК України.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року було накладено арешт на вилучене протоколом огляду місця події від 27.02.2023, за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 370: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 1994, дата реєстрації 15.09.2005 , на ім?я ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , на автомобіль марки - Москвіч; модель - АЗЛК 21412; тип - легковий-в;. автомобіль «Москвіч АЗЛК 21412», легковий-в, д.н.з. НОМЕР_4 , win-коду не виявлено; ключ від автомобіля «Москвіч АЗЛК 21412».

Постановою дізнавача СД ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 28.05.2025 року, кримінальне №0000176 від 28.02.2024 було закрито, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

В силу частини першої статті 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно до частини другої статті 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до положень статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

В силу положень статті 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вимогами ч. 3 ст.174 КПК України передбачено право прокурора одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Згідно з абз. 3 ч. 4 ст.284 КПК України прокурор приймає постанову про закриття кримінального провадження щодо підозрюваного з підстав, передбачених частиною першою цієї статті.

У той же час, вимоги ч. 3 ст.174 КПК України встановлюють право прокурора скасувати арешт у разі закриття кримінального провадження. При цьому рішення про скасування арешту має бути виконано після вступу в законну силу рішення про закриття кримінального, тобто по закінченню 10-денного строку з моменту винесення постанови про закриття кримінального провадження і повідомлення про це заінтересованих осіб.

Однак вимоги КПК України не передбачають порядок скасування накладеного арешту, у разі винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи наявність в КПК України колізій стосовно скасування арешту майна після винесення слідчим постанови про закриття кримінального провадження та непорушність права приватної власності, встановленої у ст. 41 Конституції України, слідчий суддя приходить до висновку, що в даному випадку необхідно застосовувати загальні засади кримінального провадження, а саме вимоги п. 14 ч .1 ст. 7 КПК України, якими встановлено, що зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться доступ до правосуддя.

Згідно положень статті 1 Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі "Антріш проти Франції", "Кушоглу проти Болгарії"). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи.

За змістом вказаної норми закону, а також положень статті 170 КПК України, арешт може бути накладено на майно, яке є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову.

Відповідно до вимог ч. 3, ч. 4 ст.24 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Якщо інше не передбачено цим Кодексом, здійснення кримінального провадження не може бути перешкодою для доступу особи до інших засобів правового захисту, якщо під час кримінального провадження порушуються її права, гарантовані Конституцією України та міжнародними договорами України.

Згідно з ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, враховуючи, що вимоги КПК України не передбачають скасування арешту майна після винесення постанови слідчим про закриття кримінального провадження, слідчий суддя у відповідності до вимог ст. ст. 3, 7, 24 КПК України вправі розглянути по суті клопотання про скасування арешту майна.

Фактичні обставини справи свідчать про відсутність потреби для подальшого застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Враховуючи те, що кримінальне провадження на цей час закрито, підстава для арешту відповідного майна відпала, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає, що викладені у клопотанні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст.170-174 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 24 квітня 2024 року на вилучене протоколом огляду місця події від 27.02.2023, за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, буд. 370, майно: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, у якому зазначено реєстраційний номер НОМЕР_6 , рік випуску 1994, дата реєстрації 15.09.2005 , на ім?я ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1 , на автомобіль марки - Москвіч; модель - АЗЛК 21412; тип - легковий-в;. автомобіль «Москвіч АЗЛК 21412», легковий-в, д.н.з. НОМЕР_4 , win-коду не виявлено; ключ від автомобіля «Москвіч АЗЛК 21412»..

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1