Справа № 299/3192/21
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

21.05.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Виноградівського районного суду від 14 березня 2025 року, у справі за клопотанням ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 14 березня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк призначеного покарання.

З ухвали слідує, що засуджений ОСОБА_6 у своїй заяві поставив питання про зарахування йому у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення та звільнення з під варти.

Відмовляючи у задоволенні заяви, місцевий суд констатував, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2020 року, - у виді позбавлення волі строком на один місяць й остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Визначено - строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня приведення вироку до виконання. Суд першої інстанції зазначив, що у кримінальному провадженні в якому відносно засудженого постановлено вирок Виноградівським районним судом Закарпатської області 29.08.2023 року (справа № 299/3192/21) запобіжний захід у виді тримання під вартою не обирався. Вироком суду визначено, що строк відбування покарання слід обчислювати з дня приведення вироку до виконання. Матеріали судового провадження № 299/3192/21 не містять даних про приведення вироку до виконання. Вирок суду набрав законної сили 04.01.2024 року згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду. Відносно обвинуваченого 18 листопада 2021 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області справа № 309/4415/21. Після чого, ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06.02.2025 року у справі №309/4527/21 змінено вирок Хустського районного суду від 06 листопада 2023 року, перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на частину 1 ст. 162 КК України і у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності його звільнено з під варти в залі суду. За цих обставин, слідчий суддя вказав, що заява засудженого задоволенню не підлягає.

Не погоджуючись з рішенням суду, засуджений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на ігнорування вимог його заяви. Зазначає, що єдиний вирок, який тримає його під вартою - вирок Виноградівського районного суду, яким апелянта засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки і 1 місяць позбавлення волі. Разом з цим, вказує, що з 18.11.2021 року був взятий під варту Хустським районним судом, а 06.02.2025 року ухвалою Закарпатського апеляційного суду був негайно звільнений з під варти. Однак, був затриманий конвоєм та доставлений в УВП (№9), через те, що у вироку Виноградівського районного суду не зазначено дати виконання вироку. Просить звільнити його з місця ув`язнення з ДУ «Закарпатська УВП (№9)».

Апеляційний розгляд проводиться за відсутності засудженого ОСОБА_6 , який на час розгляду апеляційної скарги перебуває під вартою, а також його захисника - адвоката ОСОБА_7 , що відповідно до положень ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає розгляду справи. Підставою для прийняття рішення про розгляд апеляційної скарги за відсутності зазначених учасників кримінального провадження є те, що: сторони були належним чином повідомлені про час та місце розгляду кримінального провадження, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення адвокату ОСОБА_7 (т. 3, а. с. 155) та повідомленням про призначення розгляду, яке відповідно до вимог закону надіслано засудженому ОСОБА_6 (т. 3, а. с.154); клопотань чи заяв про відкладення розгляду апеляційної скарги від зазначених осіб не надходило; клопотання засудженого про його бажання брати участь у розгляді у тому числі в режимі відеоконференції також не надходило; апеляційний суд не визнавав явку сторони захисту обов`язковою для розгляду кримінального провадження; прокурор не заперечував проти продовження розгляду без участі цих осіб; відповідно до ст. 28 КПК України кримінальне провадження повинно бути розглянуте, а процесуальні рішення прийняті у розумні строки.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, про основні доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечив щодо задоволення апеляційної скарги та перевіривши матеріали кримінального провадження, дослідивши зібрані у кримінальному провадженні докази, колегія суддів вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст. 94 КПК України, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Згідно п. 11, п. 13, п. 14 частини першої статті 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про застосування покарання за наявності кількох вироків; про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався повною мірою та обґрунтовано залишив без задоволення заяву засудженого ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання.

З ухвали слідує, що вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 29 серпня 2023 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 до призначеного за цим вироком покарання частково приєднано частину невідбутого покарання за вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 16 грудня 2020 року, - у виді позбавлення волі строком на один місяць й остаточно до відбуття призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. Визначено - строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня приведення вироку до виконання.

Матеріали судового провадження № 299/3192/21 не містять даних про приведення вироку до виконання.

Вирок суду від 29.08.2023 року набрав законної сили 04.01.2024 року згідно ухвали Закарпатського апеляційного суду.

Відносно обвинуваченого 18 листопада 2021 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області справа № 309/4415/21.

Ухвалою Закарпатського апеляційного суду від 06.02.2025 року у справі №309/4527/21 змінено вирок Хустського районного суду від 06 листопада 2023 року, перекваліфіковано дії ОСОБА_6 з ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України на частину 1 ст. 162 КК України і у зв`язку із закінченням строків давності притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності звільнено ОСОБА_6 з під варти в залі суду.

З викладеного слідує, що у кримінальному провадженні № 299/3192/21, за яким Виноградівським районним судом Закарпатської області 29.08.2023 року ухвалено вирок, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не застосовувався, а строк відбування покарання мав обчислюватися з моменту приведення вироку до виконання, про що у матеріалах провадження відсутні відомості. Вирок набрав законної сили 04.01.2024 року. Водночас, у межах іншого кримінального провадження (справа № 309/4415/21), обвинувачений перебував під вартою з 18.11.2021 року. У подальшому, Закарпатський апеляційний суд ухвалою від 06.02.2025 року (справа № 309/4527/21) змінив вирок Хустського районного суду від 06.11.2023 року, перекваліфікувавши дії обвинуваченого на менш тяжкий злочин та у зв`язку із закінченням строків давності - звільнив його з-під варти в залі суду.

За таких обставин, твердження засудженого ОСОБА_6 про зарахування йому строку попереднього ув`язнення не підлягають задоволенню, оскільки у провадженні № 299/3192/21 (вирок 29.08.2023) не застосовувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, отже, формально під вартою у цій справі обвинувачений не перебував. Попереднє ув`язнення тривало з 18.11.2021 у межах іншої справи (№ 309/4415/21).

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив засудженому ОСОБА_6 у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи вказане, ухвала місцевого суду є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги засудженого не дають підстав для її зміни або скасування.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 відхилити.

Ухвалу Виноградівського районного суду від 14 березня 2025 року, у справі за клопотанням ОСОБА_6 про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк призначеного покарання, -залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Касаційного кримінального суду в складі Верховного Суду протягом трьох місяців із дня її проголошення.

Судді: